ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 143, 2023-08-07 00:00

שמחה רוטמן: שלום, אנחנו מתחילים, שר האוצר בצלאל סמוטריץ' שלח לי את המכתב היפה הזה

שמחה רוטמן:  מי פה מהאוצר? תסבירו בבקשה מה אתם רוצים

צביאל גנץ: שלום, עורך דין צביאל גנץ מהלשכה המשפטית במשרד האוצר

צביאל גנץ:  אנחנו כאן בטיוטת תקנות המתקנות את תקנות חובת המכרזים (העדפת תוצרת הארץ), אנחנו מציעים שני תיקונים לתקנות: קובץ אחד זה קובץ תיקון קבע, קובץ שני זה תיקון בהוראת שעה

צביאל גנץ:  הוראת השעה היא בהמשך להחלטת ממשלה לחיזוק החוסן האזרחי בשדרות וביישובי עוטף עזה

צביאל גנץ:  הוא מגדיל את ההעדפה שיש באזור שהוגדר בהחלטת הממשלה ובתקנות כאזור שדרות-עוטף עזה מהעדפה ב-15% שזאת העדפה שיש ליצור בכל ישראל לטובין תוצרת הארץ, להעדפה של 20% בתנאים שקבועים בתקנות, אבל ביישובי עוטף עזה

צביאל גנץ:  בנוסף התקנות כאן מגדירות הגדרה רחבה יותר של התוצרת שכולל שינוי מהותי כפול

צביאל גנץ:  מדובר על תקנות כהוראת שעה לחמש שנים

צביאל גנץ:  התקנות הללו כבר היו בתוקף עם שינויי נוסח מאוד קלים, הם היו בתוקף מ-2015 עד 2020, הם פקעו ב-2020 ועכשיו הממשלה החליטה לחדש אותם

שמחה רוטמן: למה הם לא חודשו מ-2020 ועד היום?     

צביאל גנץ: זאת הייתה החלטה מיניסטריאלית להביא את התקנות או לא להביא את התקנות

שמחה רוטמן: בגלל חילופי שלטון? בגלל מה?     

אלון קינסט: לא הסתייע

צביאל גנץ: כן, כן, היו דיונים בתוך הממשלה, באיזשהו שלב החליטו להביא אותם

שמחה רוטמן: אוקיי

צביאל גנץ: רק בשביל לדייק, התקנות הן תקנות שהממשלה מתקינה בגלל שהחוק, חוק חובת מכרזים, הוא חוק שבעצם משרד האוצר מוביל את התיקון שלהם, אבל יש כאן גם נציגים ממשרד הכלכלה

צביאל גנץ:  שתי הערות על התקנות: אנחנו מדברים על הכניסה שלהם לתוקף – הם יכנסו לתוקף 20 יום מהתקנתן, אבל מהרגע שהם נכנסו לתוקף הם יחולו גם על מכרזים שכבר פורסמו אבל טרם הגיע המועד האחרון להגשת הצעות

צביאל גנץ:  זה כדי בעצם לתפוס גם את המכרזים האלה ומתוך הנחה שאין כאן פגיעה משמעותית כי קיים כבר היום מנגנון העדפה תוצרת הארץ במכרזים הרלוונטיים

צביאל גנץ:  ההבדל הגדול הוא, נקרא לזה - - -     

שמחה רוטמן: של האחוזים

צביאל גנץ: האחוזים ממילא קיים אז זה לא עניין גדול

שמחה רוטמן: אבל הגדלת את האחוזים

צביאל גנץ: הגדלנו את האחוזים וגם יש הבדל קטן בהגדרה של היצור, אבל זה מתקזז עם החלק הנוסף שאדבר עליו שזה תיקון הקבע, והוא מתי מביאים תצהיר רואה חשבון שמוכיח את העמידה בתנאים

שמחה רוטמן: תצהיר עמידתך בתנאים

צביאל גנץ: כן

צביאל גנץ:  וכאן אנחנו מציעים שינוי שהוא יהיה שינוי קבע

צביאל גנץ:  שינוי הקבע אומר שלא כל מציע שמבקש העדפת תוצרת הארץ יצטרך להביא תצהיר רואה חשבון

צביאל גנץ:  אנחנו רוצים להוריד את חסמי ההתמודדות ורק הזוכה כתנאי לחתימה על הסכם איתו, יצטרך להגיש את התצהיר הרלוונטי

שמחה רוטמן: כלומר זה על בסיס הצהרה, ואם זכית, אז תצהיר שאתה תוצרת הארץ, ואם לא – ילכו לכשיר הבא

צביאל גנץ: אם לא ילכו – אם הוא לא יכול להוכיח את מה שהוא התחייב אליו ועל בסיסו זכה במכרז, אז הבא בתור הוא הזוכה במכרז

צביאל גנץ:  זה בעצם מנגנון קבע שאנחנו מציעים לתקן עכשיו כקובץ קבוע

שמחה רוטמן: שב בבקשה, אנחנו מדברים על חובת תקנות המכרזים (העדפת תוצרת הארץ)

משה גפני: באתי במיוחד בגלל הזה

שמחה רוטמן: אני יודע

שמחה רוטמן:  הקדמתי במיוחד את הדיון לכבודך

משה גפני: לא הרפורמה המשפטית

שמחה רוטמן: גם הרפורמה המשפטית היא תוצרת הארץ

שמחה רוטמן:  גם המהפכה השיפוטית של ברק הייתה תוצרת הארץ

שמחה רוטמן:  הכול תוצרת הארץ שמה ולא נתנו לנו שום הנחה

משה גפני: עכשיו תוצרת הארץ

שמחה רוטמן: אתה רוצה לומר דבר מה או שאתה רוצה לשמוע עוד דוברים? הוא מציג עכשיו את התקנות, את הצורך בהם

שמחה רוטמן:  גברתי היועצת המשפטית את רוצה לומר משהו?     

נעמה מנחמי: לא, אני חושבת שהציגו את הדברים

שמחה רוטמן: אשמח לתשובה לשאלה – אם אני מבין נכון, הוראת השעה קשורה לפער המחירים ולמה שנקרא, אחוז המקור, נכון?     

צביאל גנץ: כן

צביאל גנץ:  זה לא בדיוק אחוז המקור, זה המנגנון שקובע מה נחשב ייצור בעוטף עזה שבמנגנון הרגיל זה אחוז מהמחיר ובמנגנון פה זה שינוי מהותי כפול

שמחה רוטמן: שינוי מהותי כפול?     

נעמה מנחמי: גם וגם, שני המנגנונים רלוונטיים

משה גפני: איפה הייתם עד היום?     

שמחה רוטמן: זאת השאלה ששאלתי קודם

שמחה רוטמן:  אני שמח שאתה פה

משה גפני: שאלת?     

שמחה רוטמן: לא קיבלתי תשובה, אז אולי אתה תשאל, אולי לך הם יענו

משה גפני: אני פשוט עקבתי אחרי - - -     

שמחה רוטמן: יש נטייה לאנשים לא לענות לשאלות שלי ולענות לשאלות של גפני

שמחה רוטמן:  כלל שקיים בכל ועדות הכנסת למעשה

משה גפני: אני מבקש שלא תקשיבו למה שאמר היושב-ראש עכשיו

משה גפני:  אני עקבתי אחרי זה כל הזמן, אני חשבתי שזה גם יהיה בוועדת הכספים, בסוף זה בוועדת חוקה, זה בסדר

משה גפני:  אבל אנחנו מדברים על דבר שהוא דרמטי

משה גפני:  מקום שבו מקבלים כל כך הרבה בעיות ומגדלים משפחות ומביאים לשם מפעלים ואנשים מתפרנסים שם, למה השארתם את זה עד עכשיו? למה היה צריך לרדוף אחריכם, אחרי כל הממשלות,  למה? אתם אומרים הוראת שעה? הוראת שעה

משה גפני:  אבל לנצל את העובדה הזאת ולא להביא את זה עד עכשיו – זה יכול להפיל את חברת סינרג'י למשל, אבל לא רק

משה גפני:  נלחמנו על העניין הזה שחברת החשמל תרכוש מהם את הכבלים אחרת מייבאים מטורקיה

משה גפני:  מה זה הדבר הזה? אני לא מאמין לפעמים שאני בקואליציה

שמחה רוטמן: לא, אבל דווקא צריך לומר שמאז שאתה בקואליציה הם הזדרזו

שמחה רוטמן:  מ-2020 עד עכשיו לא קרה שום דבר

שמחה רוטמן:  מ-2020 לא היית בקואליציה, היית חלקית, אני לא הייתי בקואליציה

משה גפני: לא הייתי

שמחה רוטמן: ב-2020 אתה היית בקואליציה ואני לא

שמחה רוטמן:  זה אשמתך בעצם

שמחה רוטמן:  סתם, הכול ברוח טובה גפני

שמחה רוטמן:  את השאלה שלו אני שאלתי כמו - - -     

משה גפני: בסדר גמור, אבל הייתה קואליציה כשאני הייתי באופוזיציה, גם אתה היית וגם אני הייתי, בסדר

שמחה רוטמן: נכון

שמחה רוטמן:  ולא קודם

משה גפני: אבל עבדתי על זה, זה לא שזה נעלם

שמחה רוטמן: נכון

שמחה רוטמן:  שאלת את  השאלה שאני שאלתי קודם לכן

משה גפני: נציג האוצר, אני מתנצל שאני שואל אותך

משה גפני:  הייתי צריך לשאול את ראש הממשלה הקודם והנוכחי

שמחה רוטמן: אם תמצא את ראש הממשלה הקודם בכנסת אז תוכל לשאול אותו

משה גפני: על כל פנים, אני שואל את זה ברצינות בגלל שזה כואב לי

משה גפני:  המציאות הזאת היא מציאות שלו זה היה קורה במדינה אחרת, בטוח היו נותנים למדינה הזו ועדה קרואה

משה גפני:  אנחנו חוטפים שמה כל הזמן את אותו טיווח הזה של הטילים והכול, אנחנו מקימים שם מפעלים והמפעלים עובדים ואנשים עושים את זה, ולא עושים את הדבר שהכנסת החליטה שמעדיפים את תוצרת הארץ

משה גפני:  איפה הייתם? אני מתנצל, אני שואל אותך, אבל אני שואל - - -      

צביאל גנץ: אנחנו יכולים לתת לך את התשובה הפרוצדוראלית ולא המהותית שאתה מחפש, והתשובה הפרוצדוראלית היא שאלה תקנות ממשלה וצריך החלטת ממשלה שתקדם אותם כדי שאנחנו נביא אותם פה כמו שהיה בממשלה הנוכחית

צביאל גנץ:  וברגע שעברה החלטת ממשלה שמבקשת לתקן את התקנות - - -     

משה גפני: אם זאת הייתה החלטה של בית המשפט העליון היה צריך להביא אותה, אז זה היה נעשה בזמן או שגם הוא היה סוחב את זה, כמו שהוא סוחב הרבה דברים? איפה הבעיה? אולי באמת כדאי להעביר את זה להחלטת הכנסת ולא החלטת ממשלה

שמחה רוטמן: אני מציין לטובת הפרוטוקול כי מאחר ולא כולם פה מכירים את ההיסטוריה – אני יכול להגיד שכשדיברו איתי על הבאת התקנות האלה, הם הגיעו מתי? בשבוע שעבר

איל קופמן: שבוע שעבר

איל קופמן:  שעתיים אחרי זה כבר נקבע דיון

שמחה רוטמן: כבר קבענו דיון

שמחה רוטמן:  בגלל הפגרה - - -     

משה גפני: אני לא התווכחתי

שמחה רוטמן: אני יודע

שמחה רוטמן:  אבל לא כולם יודעים

שמחה רוטמן:  אני חייב לומר את זה לפרוטוקול

שמחה רוטמן:  בשבוע שעבר זה הגיע, תוך שעתיים נקבע דיון

שמחה רוטמן:  בגלל מגבלות הפגרה צריך להודיע על דיון ארבעה ימים מראש, אחרת הייתי קובע את זה עוד לשבוע שעבר כבר

שמחה רוטמן:  פשוט לא היה אפשר בגלל מגבלות של הפגרה

שמחה רוטמן:  קבענו את זה הכי מהר שאפשר

שמחה רוטמן:  כמובן שדיברו איתי גם נציגים מהאזור ונציגי מפעלים שהדבר הזה, כמו שאמרת והזכרת, יש פה אנשים שפרנסתם של משפחות רבות באזור עוטף עזה תלויה בזה

שמחה רוטמן:  אנשים שמגנים עלינו בגופם כפשוטו

שמחה רוטמן:  לכן הדבר הזה ברגע שהוגש, נקבע הכי מהר שאפשר

שמחה רוטמן:       השאלה שנשאלה עוד לפני שנכנסת לדיון, היא מחוזקת, מדוע הדבר הזה מ-2020 ועד שהוקמה הממשלה הזאת והתקבלו החלטות ממשלה סביב נושא התקציב, מדוע הדבר הזה לא התרחש? זאת באמת תקלה חמורה

שמחה רוטמן:  בעיני, הדבר הזה היה עוד אחד מהנזקים של חוק ממשלת חילופין

שמחה רוטמן:  בשנייה שאתה מקים שעל כל דבר שם לייצב, יש אלף שחקני וטו, אז ממשלה לא מצליחה להתכנס ולקבל החלטות על כלום, גם על דברים שהם חשובים וגם על דברים שהם לא שנויים המחלוקת

שמחה רוטמן:  בלי שום קשר, טוב שזה קרה, אנחנו צועקים על התלמיד שבא לכיתה, שר האוצר עשה את זה מהר, ראש הממשלה עשה את זה מהר, כל מי שהיה צריך לעשות את זה, עשה את זה מהר

שמחה רוטמן:  ברגע שהוקמה הממשלה והתחלנו לעבוד, אנחנו חצי שנה אחרי הקמת הממשלה, והנושא הזה שלא טופל מ-2020, ברוך ה' כבר מגיע לאישור, כולל בעזרת ה' גם נצביע עליו בקרוב ויאושר והכול בסדר

שמחה רוטמן:  השאלה למה זה לא קרה עד עכשיו בהחלט במקומה עומדת

משה גפני: אני משבח אותך על זה שהבאת את זה מהר, העליתי את זה גם בפגישת ראשי מפלגות

משה גפני:  היה בכמה מפגשים עם עם ראש הממשלה ושר האוצר

משה גפני:  אני משבח אותך על זה שהבאת את זה מהר, וזה לא התעכב כאן

משה גפני:       התברר לי גם ואני משבח אותך ולכן גם אמרתי שאני אבוא לדיון בוועדה

שמחה רוטמן: אתה יכול להגיע תמיד

משה גפני: אני סומך עליך

משה גפני:  חוץ מזה שיש דברים

משה גפני:  התברר לי ובמהלך העניין בדקתי אם אתה בעד התקנות האלה

שמחה רוטמן: דאגת

שמחה רוטמן:  בצדק, אגב

משה גפני: בדקתי

משה גפני:  לא, בגלל שיש דברים שאני מבקש ממך להביא ואתה לא מביא

שמחה רוטמן: בהתחשב בעובדה שפתחת חזית, אז ממילא השאלה היא שלעניין התקנות, האם המרחק של שבעה קילומטר מפה נחשב סמוך לחזית

משה גפני: אתה יודע מה זה שאני משבח אותך?     

שמחה רוטמן: כל הכבוד, אני מעריך את זה

משה גפני: אבל זה נכון, אני מסכים, טוב עשיתם שהבאתם את זה מהר

שמחה רוטמן: באמת ובתמים שכל נושא העדפה – ואלה גם דברים שדיברתי על זה עם אנשים – במכרזים, זה בעיני פלסטר

שמחה רוטמן:  מדובר בפלסטר

שמחה רוטמן:  דיברתי על זה גם עם בעלי המפעלים, צריך לנצל את פרק הזמן הזה של הוראת השעה כדי לייצר לזה סוג של גמילה

שמחה רוטמן:  יכול להיות שלפעמים צריך להאריך עוד, אבל בסופו של דבר זה מייצר הטיה

שמחה רוטמן:  וגם הטיה – ואני חושב שטיעונים מהסוג הזה יציג יוני סורוצקין מפורום קהלת, ואני חושב שהוא צודק בהצגת הכשלים, גם אם הפתרון – זה מייצר העדפה והטיה למי שמוכר לטובת השוק הממשלתי ולא לטובת השוק הפרטי ואז ממילא אתה הופך את האנשים שם באופן אבסורדי שאתה רוצה לעזור להם, אתה הופך אותם ליותר ויותר תלויים בעולם הממשלתי

שמחה רוטמן:  בעוד שאם אתה לא תייצר שם הטית ייצור שהולכת לשוק הפרטי, אז הם גם יפרחו לכיוון אחר, לכן צריך לייצר פה את המינונים, אבל אין ספק שבמציאות שקיימת היום, ואנחנו תמיד צריכים לחשוב גם כמחוקקים, גם על הטווח הקצר וגם על הטווח הארוך, בטווח הארוך צריך למצוא שם פתרונות ארוכי טווח שייצרו שם ייצור בר קיימא ושייצא לחו"ל, ושיעבוד עם המגזר הפרטי ויפרח ויצמח

שמחה רוטמן:  יש שם גם את הכישורים וגם את האנשים שיכולים לעשות את זה

שמחה רוטמן:  ברמה המידית יש לנו מפעלים שגם קיימת עליהם התלות מהעבר וגם אנחנו כמדינה צריכים למצוא דרכים אחרות לסייע להם שלא מצאנו עד היום, בין אם זה עידוד השקעות הון, בין אם זה תמיכות ישירות, בין אם זה עידוד להעסקת עובדים מסוימים, בין אם הטבות מס – כל המנגנונים האחרים שיש לנו כמדינה

שמחה רוטמן:       כמובן שהעידוד המרכזי – ולכן אני מקווה שזה באמת הוראת השעה האחרונה – צריך להיות שתפסיק להיות מלחמה בגבול עזה, זה העידוד המרכזי שצריך להיות

שמחה רוטמן:  בשנייה שזה יהיה, אנחנו נוכל לבוא ולהגיד שזה יחד עם הכללים הרגילים של העדפת תוצרת הארץ שעליהם נדבר

משה גפני: אני מסכים איתך

משה גפני:  בדקתי את זה הרבה מאוד פעמים

משה גפני:  גם עשיתי את החוק של הטבות מס לישובים

שמחה רוטמן: אני יודע

שמחה רוטמן:  אני חושב שזה היה מנגנון נכון ומדויק הרבה יותר

משה גפני: נכון

משה גפני:  מעבר למה שאנחנו מדברים על הנושא עצמו של העדפת תוצרת הארץ, זה גם אומר לעולם, זה אומר גם לאלה שאתה מוכר להם את התוצרת של אותם המפעלים, שממשלת ישראל, מדינת ישראל, מייחסת חשיבות כלכלית לאזור ולמציאות הזאת שבה נותנים העדפה ולכן יש לזה חשיבות מעבר לנושא עצמו, אלא חשיבות גלובאלית של כל הנושא הזה

משה גפני:       מה אמר פורום קהלת?     

שמחה רוטמן: הנה יוני כאן

שמחה רוטמן:  יוני סורוצקין מפורום קהלת, בבקשה

יונתן סורוצקין: שלום, תודה רבה אדוני היושב-ראש, אני רוצה לעשות פה הפרדה מסוימת בין המטרות של התקנות והחוקים האלה לבין האמצעים

יונתן סורוצקין:  המטרה ברורה ואנחנו כולנו מסכימים עליה, כולנו רוצים לחזק את החוסן של תושבי שדרות והאזור

יונתן סורוצקין:  השאלה היא מהו חוסן? האם חוסן הוא בהכרח הטבת מס שהולכת לבעל מפעל שנמצא בתל אביב ויכול לא להגיע לשדרות לעולם או שהוא יכול להיות תושב חו"ל או שזאת הפרנסה של תושבי שדרות והאזור עצמם? אם המטרה שלכם כמחוקקים היא לעזור לתושבי שדרות והאזור, אז המטרות האלו צריכות להופיע בתקנות

יונתן סורוצקין:  אין בתקנות האלה הבטחה שמי שמועסק במפעל יהיה תושב שדרות; אין הבטחה שזה יקטין את האבטלה; אין הבטחה שהשכר יעלה, שהפריון יעלה; אין הבטחה שאם נוצר מפעל א' שנהנה מההטבה הזאת כמשתתף - - -     

משה גפני: מה אתה רוצה שיהיה?     

יונתן סורוצקין: אסביר

יונתן סורוצקין:  אם יש מפעל א' שמוכר למדינה - - -     

משה גפני: - - - לוקח הרבה זמן עד שאבין מה אתה אומר

יונתן סורוצקין: אסביר גם את החלופות

יונתן סורוצקין:      כשיש מפעל א' שנהנה מהטבה כי הוא מתמודד במכרז ממשלתי ובגלל זה שואב כוח אדם והון ממפעל אחר שאולי מכין סנדוויצ'ים והוא לא מתמודד על מכרז ממשלתי, לכל העיוותים האלה, אני מאמין שצריך לתת תשובה בתקנות

יונתן סורוצקין:  אם יש זליגה של כוח אדם, אם מישהו פותח מפעל משדרות וכל העובדים שלו מגיעים באוטובוס מפרדס חנה, האם זה חיזוק החוסן?      

גלעד קריב: כן

יונתן סורוצקין: אז צריך לדון בזה וצריך להגיד את זה בתקנות אם זה לא עוזר לתושבי - - -     

משה גפני: לפני שאמרת את הדברים האלה, אתה בדקת מה קרה באמת?     

יונתן סורוצקין: כן

יונתן סורוצקין:  כן, אנחנו בודקים ופרסמנו אז - - -     

משה גפני: יש שמה מפעלים בשדרות, מפעלים באזור - - -     

שמחה רוטמן: הרב גפני, הרב גפני

גלעד קריב: עד שאני נהנה מדברים של הרב גפני, אתה עוצר אותו?     

שמחה רוטמן: הרב גפני, לא צריך לריב ולא צריך לכעוס

יונתן סורוצקין: הטענה שלי היא האם - - -     

משה גפני: לפי מה שאתה אומר – לשתוק?     

שמחה רוטמן: לא, חס ושלום

שמחה רוטמן:  בשום פנים ואופן לא

משה גפני: אני יודע מה היה שם

שמחה רוטמן: תן לו לסיים

משה גפני: היינו יכולים היום לשבת כאן והמפעל לא היה קיים ואנשים לא היו גרים שם

שמחה רוטמן: רק תן לו לסיים

יונתן סורוצקין: אם המפעלים מסייעים לתושבי שדרות אז התקנות צריכות לשקף את זה

יונתן סורוצקין:  זה כל מה שאני אומר

שמחה רוטמן: הרב גפני, רק שתנוח דעתך – בעקבות הדברים שאמר והייתה לי גם שיחה מקדימה איתו, למשל הנתון שהוא מעלה, דיברתי עם המפעלים ואמרתי להם: כמה אחוזים מתוך האנשים שאתם מעסיקים הם מקומיים? בשנייה שהם אמרו לי: אנחנו מעסיקים הרבה מאוד אנשים מקומיים – נחה דעתי

שמחה רוטמן:  אבל מה שהוא אומר, גם אתה מסכים לזה, שעדיף לתעדף שמקום מעדיף מעסיק מקומי

שמחה רוטמן:  כולם מסכימים לזה

שמחה רוטמן:  בהינתן שאנחנו יודעים מה המציאות בשטח, אנחנו יודעים שגם אם הוא לא מעסיק 100% מקומיים, עדיין המעטפת שלו היא מקומית, העובדים שלו בדרך שעובדים דרך חברות כוח אדם היא מקומית, על כל עובד ייצור יש כך וכך עובדי מעטפת מקומיים

שמחה רוטמן:  השאלה היא האם אנחנו מייצרים איזה מבחן בתקנות כן או לא? אני לא חושב שצריך כי כולנו מכירים את המציאות, אבל למהות אתה לא חולק לדעתי

משה גפני: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, היות ואני מכיר את זה, אם היינו מדינה מסודרת ובזמן היינו קובעים שאנשים מקומיים צריכים לקבל העדפה והיינו מביאים את כל התקנות האלו בזמן והכול היה מגיע, אבל אנחנו לא שם

משה גפני:  עברנו תהליך, אני הייתי שם בתהליך הזה, התהליך היה שהיו מפעלים בסכנת סגירה שהמשמעות של העניין שהם לא היו קיימים יותר, והתושבים של שדרות והאזור, לא היה להם מקום עבודה, הם היו צריכים לגור במקום אחר

משה גפני:  לכן לבוא היום במין התחסדות כזו - - -     

שמחה רוטמן: הוא לא חולק עליך

משה גפני: הוא אומר שזה מה שצריך לקרות

משה גפני:  הוא היה צריך להגיד שהמדינה תעשה את הוראת השעה או שהיא תעשה את התקנות האלה בזמן, לא אחרי חמש מערכות בחירות

שמחה רוטמן: הרב גפני, אני לא חושב שיש מחלוקת ביניכם

משה גפני: לא, יש לי מחלוקת עם קהלת - - -     

שמחה רוטמן: עם קהלת זה עניין אחר

משה גפני: לא בעניין אחר, אני חושב שצריך להיות מציאותי ולדבוק במה שאנחנו מדברים עליו

שמחה רוטמן: אז אני אומר שדווקא האמירה המציאותית – השאלה היא האם צריך לכתוב את זה בתקנות

שמחה רוטמן:  אתה בעצמך אומר - - -     

משה גפני: האמת היא שזה לא בסדר, אני לא מכיר אותו, מה אני תוקף אותו

שמחה רוטמן: לכן אני אומר לך, הנקודות שהוא מעלה הן נקודות נכונות שגם אתה מסכים להן

משה גפני: כשהמדינה תהיה מסודרת אני אקבל את מה שהוא אומר

שמחה רוטמן: נכון, ולכן זו הסיבה

משה גפני: שיביאו את התקנות בזמן, לא אחרי - - -     

שמחה רוטמן: הרב גפני, זו הסיבה שכן – התקנות האלו יאושרו ככתבם וכלשונם בעזרת ה' בזמן הקרוב, אין על זה ויכוח ואני לא חושב שיש מישהו שמתווכח

שמחה רוטמן:  אני כן אומר וגם אתה אמרת את זה שלטווח של חשיבת המטה המסודרת שיכול להיות שהמנגנון של הטבות המס ושל עידוד תעסוקה של תושבי העוטף והמנגנונים הנוספים שעליהם מדובר, לפעם הבאה שצריך להאריך את זה, כן כדאי לשבת ולחשוב איך אנחנו לא מייצרים תלות מוגזמת - - -     

משה גפני: אחרי שתבין מה עשית במשך כל התקופה הזאת

שמחה רוטמן: נכון

משה גפני: איך עודדת את המפעלים, מה עשית

משה גפני:  אתה בא בידיים ריקות, אין לנו מושג

שמחה רוטמן: אתה צודק ב-100%

שמחה רוטמן:  לכן לא צריך וכולי, לכן אני אומר שאין פה מחלוקת עקרונית, יש פה מחלוקת פרקטית, ולמחלוקת הפרקטית גם עליה כבר אין מחלוקת

יונתן סורוצקין: הנקודה הנוספת היא הנושא של השכר

יונתן סורוצקין:  התקנות שמונחות על שולחן הוועדה, מגדילות את הרווחיות של המפעלים האלה

יונתן סורוצקין:  איך אנחנו דואגים שזה מגיע לעובדים ולתושבי האזור?      

רונן יחזקאל: גם את זה לא בדקת

יונתן סורוצקין: אבל זה התפקיד של - - -     

שמחה רוטמן: שנייה

גלעד קריב: פורום קהלת נמרץ כולו לעובדים – אשרי המאמין

יונתן סורוצקין: סליחה, כשבאים לתקן תקנות שמעבירות כספים כשיש מטרה - - -     

יוסי לוי: אתה צריך לבדוק איך זה מעשיר את תושבי טורקיה, אבל לא את עוטף שדרות, כי אם זה לא בסינרג'י, זה בטורקיה

יוסי לוי:  בדקת לאן זורם הכסף עם הכבלים הטורקיים?     

שמחה רוטמן: כבודו, לא הצגת את עצמך לפרוטוקול

יוסי לוי: אני עורך דין יוסי לוי, אני מייצג את סינרג'י, אבל מעבר לזה, אני הייתי היועץ המשפטי של מדינת ישראל בחתימה על הסכם אזור הסחר החופשי ישראל-ארצות הברית

יוסי לוי:  ליוויתי את מדינת ישראל בחתימה על קוד הרכישות הממשלתיות וכתבתי את תקנות העדפת תוצרת הארץ המקוריות

שמחה רוטמן: עורך הדין לוי, דבר ראשון יישר כוח

שמחה רוטמן:  אני רק אומר שכרגע ספציפית העיקרון מוסכם

שמחה רוטמן:  מה שיוני מדבר זה על שני אלמנטים: הראשון, אפילו בתוך עוטף עזה, בין מפעל שמייצר לטובת מכרזים ממשלתיים לבין מפעל שמייצר לטובת השוק הפרטי, שפה בסופו של דבר, אתה מתמרץ מפעלים ללכת לשוק הממשלתי ולא לשוק הפרטי

שמחה רוטמן:  זאת המשמעות הכלכלית של התקנות, בלי קשר לשאלה, אתה צודק, נכון - - -     

יוסי לוי: אדוני, יוני לא עשה שיעורי בית

יונתן סורוצקין: סליחה, זה כתוב, הדברים מופיעים במסמכים ששלחתי לוועדה

יונתן סורוצקין:  זה מופיע באתר האינטרנט

יונתן סורוצקין:  אדוני מוזמן לקרוא

יוסי לוי: יוני לא עשה שיעורי בית

יוסי לוי:  ואם יתנו לי - - -     

שמחה רוטמן: יוסי לא, למה ללכת למקום הזה?      

יוסי לוי: אני רוצה להסביר את ההיסטוריה של התקנות, גם שכולם ידעו ושזה יהיה בפרוטוקול

יוסי לוי:  פשוט האיש לא יודע על מה הוא מדבר, זה הכול

שמחה רוטמן: רק שנייה

שמחה רוטמן:  אנחנו לא מדברים כרגע על ההיסטוריה, אנחנו מדברים על איזה סוג תמריץ - - -     

יוסי לוי: אי אפשר להבין את התקנות האלה בלי ההיסטוריה

שמחה רוטמן: בגלל ההיסטוריה התקנות האלו מאושרות היום

שמחה רוטמן:  בלי ויכוח ובלי דיון, כלומר עם דיון, אבל בלי מחלוקת, בסדר?      

יוסי לוי: מצוין

מיטל פרי: אבל פרקטית, לא כל מוצר הוא לשוק הפרטי

יונתן סורוצקין: אבל יש פה עיוות, זה להגיד: המדינה קודמת לרווחת האזרח

יונתן סורוצקין:  זה מה שהתקנות אומרות

שמחה רוטמן: חברים, שנייה אחת

גלעד קריב: איזה רווחת האזרח - - - המובטל בשדרות?     

שמחה רוטמן: אני חושב שלא צריך לריב על מה שברור שהוא נכון

מיטל פרי: רק לחדד

שמחה רוטמן: יש את המפעלים הקיימים שזה ההיסטוריה וזה הדבר הנכון, מצוין

שמחה רוטמן:  מחר בבוקר יכולים לקום מפעלים חדשים, התקנות האלו הם גם העדפות תוצרת הארץ הכלליות וגם של עוטף עזה ולהפך, אנחנו הרי רוצים שמחר בבוקר יקימו מפעל חדש, נכון? יש יזם, יש בעל הון, תושב שדרות או לא תושב שדרות שאומר: אני בגלל התקנות האלו, הולך להקים את המפעל שלי בעוטף עזה

שמחה רוטמן:  אנחנו שמחים על כך

שמחה רוטמן:  אנחנו מתמרצים כרגע, דווקא בגלל שלא הקשבנו לרב גפני בוועדת כספים כמו שצריך, על כל הדברים האחרים שהוא עושה בתחומו

שמחה רוטמן:  אנחנו כרגע לא נתנו מענה הוליסטי לבעיה כמו שהוא רוצה ותמיד כשהוא ניגש לבעיה הוא מסתכל עליה בכיוון הכללי, אלא שמנו פלסטר

שמחה רוטמן:  והפלסטר ששמנו גורם לזה שעכשיו שני מפעלים עם אותן תשומות ואותן יכולות, ילכו לחשוב האם שווה להם או לא שווה להם לפתוח את המפעל שלהם בעוטף עזה; תמרצנו את אלו שנותנים שירות לשוק הממשלתי, לא תמרצנו את אלו שנותנים שרות לשוק הפרטי

משה גפני: אבל מה כל השאלות האלה? זה פשוט מוזר ואפילו מצחיק

שמחה רוטמן: זאת המציאות הכלכלית

שמחה רוטמן:  עכשיו נשאלת השאלה - - -     

משה גפני: יכול להיות שאפשר להעביר את פורום קהלת לטורקיה? זה היה פותר את הבעיה - - -     

שמחה רוטמן: עכשיו נשאלת השאלה: זו מציאות כלכלית - - -     

גלעד קריב: אבקש שיודגש לפרוטוקול שלא חבר הכנסת גלעד קריב אמר את זה, שלא יתבלבלו אחרי זה

גלעד קריב:  אבקש שיודגש שחבר הכנסת גפני אמר את זה

שמחה רוטמן: בסדר

שמחה רוטמן:  אבקש אם אפשר שיודגש בכל הפרוטוקולים שגלעד קריב לא אמר ושזה גם יהיה נכון ושזה לא יהיה רישום כוזב

משה גפני: אני מבקש שלא יודגש שום דבר, אני אמרתי

שמחה רוטמן: לעניין התיעדוף הזה, יש לו יתרונות ויש לו חסרונות

שמחה רוטמן:  זה שבתקנות אין הוראה שאומרת שחלק מהזכאות היא לא רק שינוי מהותי כפול, אלא גם אחוז מסוים של העובדים שהם תושבי המקום, שזה לא כתוב בתקנות

מיטל פרי: - - - בהעדפה לאומית זה קיים

שמחה רוטמן: זה לא כתוב, נכון, יש לזה גם סוג של מחיר

שמחה רוטמן:  האם צריך שבפעם הבאה, כי התקנות האלו יאושרו כמו שהם ככתבם וכלשונם

מיטל פרי: בדקנו, עשינו סקר, 6,600 משפחות, מעל 100 מפעלים בעוטף, 90% מהם אמרו שזה מחולל שינוי בשבילם אחרת הם יעזבו את העוטף

מיטל פרי:  אז כמה שזה נשמע, 90%

מיטל פרי:  רק לדייק, המכרזים, בוודאי שממשלתיים, מדובר בכסף ציבורי ממשלתי

מיטל פרי:  בשוק הפרטי לא מתערבים לחברה

מיטל פרי:  זה כסף ציבורי, התפיסה היא שבכסף ציבורי אני לא רואה, לא כהעדפה, איך אמרת: פלסטר או הנחה, אלא העדפה מתקנת כי אתה רוצה שיתחילו מנקודת פתיחה זהה

מיטל פרי:  הם תחת טילים – הם לא מייצרים באותם תנאים

שמחה רוטמן: הכול טוב ויפה, אבל יגיד לך גפני, שבמקום לעשות את זה רק למי שמייצר לשוק הממשלתי, תני בהעדפות הון, בהטבות מס, בתימרוץ העסקת עובדים מקומיים ובעוד דברים, ואז מה שתעשי ייתן פתרון הוליסטי לבעיה

שמחה רוטמן:  כשהוא אמר את הטענה הזאת, גם בדרכו שלו, וגם כשפורום קהלת אומר אותה בדרכו שלו, שניהם אומרים את אותו דבר, ואני פה רק כדי להגיד לכם שאתם אומרים את אותו דבר

משה גפני: פורום קהלת זה דבר אחד וגפני זה דבר אחר

שמחה רוטמן: שניכם אומרים את אותו דבר במקרה הזה

גלעד קריב: לא ראית את הקריקטורה ביתד נאמן?     

מיטל פרי: הם רוצים חכה לא דג

מיטל פרי:  הם לא רוצים טובות, הם רוצים צ'אנס להתמודד בצורה שוויונית

שמחה רוטמן: נכון, ואני רוצה שגם חברת כוח האדם שלהם שהיא לא יצרן, גם היא תקבל

שמחה רוטמן:  זה העניין

שמחה רוטמן:  ובשנייה שאייצר מנגנון כזה ומשרד האוצר ייצר מנגנון כזה, אז אוכל לעשות את זה באופן שמטפל בכלל העסקים שפועלים, גם בחנות המכולת שפועלת שם ולא רק חברת הייצור שמייצרת עבור מכרז ממשלתי

יונתן סורוצקין: דבר אחרון, אני רוצה לחזק את חבר הכנסת קריב שהזכיר את נושא האבטלה, אני איתך, אני רוצה לטפל באבטלה בשדרות, אני רוצה לטפל באבטלה בעוטף, אשמח אם התקנות למשל יכילו תנאי של הקטנת אבטלה, של העסקת עובדים נוספים

שמחה רוטמן: בסדר

שמחה רוטמן:  הדברים נרשמו

שמחה רוטמן:  גלעד, אתה רוצה לומר משהו?     

משה גפני: לא הבנתי, קהלת עם גלעד קריב?     

שמחה רוטמן: כן, כן, קהלת חיזקה את גלעד עכשיו, זה מה שקרה

יוליה מלינובסקי: חידוש מרענן

שמחה רוטמן: גלעד קריב מחוזק על ידי פורום קהלת

שמחה רוטמן:  כל פעם אני חוזר על המשפט הזה, אם אתה יכול גם אתה לחזור על זה וגם יוליה

יוליה מלינובסקי: - - - שמע את זה

משה גפני: אני עכשיו מחכה רק להצבעה

שמחה רוטמן: מצוין, גם אני

שמחה רוטמן:  גלעד, בבקשה

שמחה רוטמן:  כל מה שחוצץ ביננו לבין ההצבעה כרגע זה גלעד ויוליה

שמחה רוטמן:  חלילה וחס

גלעד קריב: הכול בסדר

גלעד קריב:  מצוין

גלעד קריב:      כמובן שנתמוך בתקנות החשובות האלה

גלעד קריב:  התקנות הללו הם לא רק עניין של בדיעבד, כלא הספיקו, ולא עשו עבודת מטה, הם עניין של מלכתחילה

גלעד קריב:  יש חשיבות גדולה מאוד לשוק חופשי, ובתוך השוק החופשי לסחר חופשי ולהתמודדות חופשית במכרזים

גלעד קריב:  זה נכון בשוק הפרטי, זה נכון גם ברכישת טובין על ידי הממשלה

גלעד קריב:  אף אחד לא מתווכח על זה, אף אחד לא מנסה להחזיר אותנו עשרות שנים לאחור, כולנו חיים בעולם במובן הזה הגלובאלי

גלעד קריב:  אבל הניסיון לתלות את העוצמה של הכלכלה הישראלית ואת הרווחה של החברה הישראלית רק בעקרונות של השוק החופשי ואי הבנה שבכל שיטה יש גם איזונים ובלמים – כן זה מזכיר גם דברים שאנחנו מדברים בהקשרים אחרים לגבי מהלכים של פורום קהלת – מגבלות למיינסטרים של השיטה

גלעד קריב:  מי שלא מבין שבעולם הגלובאלי שאנחנו חיים, אין גבולות, אבל יש הבדלים תהומיים בין היכולת לקיים תעשייה היום בטורקיה או בירדן לבין היכולת לקיים אותה במדינת ישראל שהיא מדינה מתקדמת שיש בה שכר מינימום וזכויות סוציאליות ואתגרים ביטחוניים שאין במקומות אחרים, אז פשוט חי בעולם מדומיין שאולי מתאים לכל מיני חוגים לכלכלה, חוגים אקסטרה ליברלים לכלכלה

גלעד קריב:  ועל זה צריך להוסיף, אני יודע שאתה לא מסכים איתי, אבל תתאפק עוד שתי דקות - - -     

יוליה מלינובסקי: רוטמן וליברליות זה כבר אירוע

גלעד קריב: על זה צריך להוסיף את אי ההבנה של האינטרסים הלאומיים של מדינת ישראל

גלעד קריב:  והאינטרסים הלאומיים של מדינת ישראל מחייבים אותנו מצד אחד להיות חלק ממשק גלובאלי ומשוק גלובאלי, גם מוטה יצוא וגם שיש בו הרבה יבוא של טובין, חלק מהעולם הגדול; אבל העיקרון הזה של עם לבדד ישכון, צריך להדריך אותנו במקרי קצה

גלעד קריב:  זה נכון לגבי רזרבות הגז שצריכות להישאר לטובת הציבור הישראלי, ואני לא נכנס לשאלה באיזה היקפים ובאיזה פרופורציות וזה גם נכון לאינטרס הלאומי שלנו שבמדינת ישראל, גם אם שורת הרווח קצת יותר קטנה, תהיה חקלאות בפריפריה, בייחוד אבל גם במרכז, ותהיה יכולת ייצור מזון עצמאית במדינת ישראל וגם יכולת של ייצור מוצרים תעשייתיים חיוניים

גלעד קריב:  ובמובן הזה היעד של חיסול אבטלה בפריפריה הוא חשוב, אפשר להשיג אותו בדרך הזו ובעוד דרכים ואין דרך אחת אלא צריך מניפה

גלעד קריב:  הרעיון הזה שאנחנו צריכים שתעשיות חיוניות תמשכנה לפעול במדינת ישראל, גם זה אינטרס מרכזי מאוד של המשק הישראלי

גלעד קריב:  ומבחינתי בכל מקום שבו הסכמי הסחר, והפעם אני לא מדבר רק על זה, אני אומר באופן גורף, ואני חושב שגם חבר הכנסת גפני לא מאוד רחוק מדעתי בעניין הספציפי הזה

משה גפני: לא, לא, לא

גלעד קריב: כן, כן, כן

משה גפני: יש לי את הדעה שלי שאתה מנסה להתקרב אליה

גלעד קריב: סליחה, אני מבקש לתקן, מכיוון שחבר הכנסת גפני מנוסה ממני וותיק ממני וגם יש לו הרבה יותר מומחיות בתחום הכלכלי, אז אתקן

גלעד קריב:  דעתי מתקרבת לדעה שאני חושב שהיא דעתו של הרב גפני

גלעד קריב:  בכל מקום שבו הסכמי הסחר הבין-לאומיים של מדינת ישראל מאפשרים העדפה של תוצרת מקומית, צריך להעדיף תוצרת מקומית

גלעד קריב:  אני לא מציע לפרוץ את הסכמי הסחר, אבל מ-100% מההיתרים להעדפת תוצרת הארץ שאפשרי במסגרת הסכמי הסחר של מדינת ישראל, צריך לממש אותם

שמחה רוטמן: קראת כבר לאנשי המחאה וגינית אותם חריפות על האמירה שלהם להוציא כספים מהארץ או שעוד לא עשית את זה?     

גלעד קריב: לא, אני פשוט לא מספיק - - -     

שמחה רוטמן: אני שואל, מאחר שנתת פה נאום כל כך נמלץ

גלעד קריב: אני לא מספיק להתמודד עם הגינויים שאני צריך להוציא לך ולחברי מפלגתך

שמחה רוטמן: לא, לא, אני שואל כי מאחר וזה נושא שעל סדר היום ויש אנשים במחאה ואתה גם הולך ומדבר שם בהפגנות, אנשים שמדברים על הוצאת כסף מהארץ – האם גינית אותם בחריפות על הדבר הזה וקראת להם להעדיף להשאיר את הכסף בארץ?     

גלעד קריב: בסדר גמור

גלעד קריב:  תראה איך אתה אפילו - - -     

שמחה רוטמן: לא? אוקיי

גלעד קריב: שאלת שאלה?      

שמחה רוטמן: אני מצפה לתשובה

גלעד קריב: אענה

גלעד קריב:  אני מגנה בחריפות את מי ששיקולים פוליטיים מחריב את הכלכלה הישראלית

שמחה רוטמן: הבנתי

גלעד קריב: אבל נחזור לעניין עצמו; פה אני אומר לכם: אפשר להיות חסידים של השוק החופשי אבל לא צריך להיות חסידים שוטים של השוק החופשי

גלעד קריב:  ומי שלא מבין שהתעשייה המסורתית במדינת ישראל קורסת ושהמטבע של - - -     

שמחה רוטמן: גלעד, שנייה

שמחה רוטמן:  יוני, קראת לוועדה לא לאשר את התקנות היום?     

גלעד קריב: סליחה - - -     

יונתן סורוצקין: אני אשמח אם - - -     

שמחה רוטמן: אני שואל

גלעד קריב: כן, קיבלתי מסמך עמדה מפורום קהלת שזו השורה התחתונה שלו

יונתן סורוצקין: יפה, נכון

יונתן סורוצקין:  אתה קראת את הטיעונים במסמך?     

גלעד קריב: כן, קראתי

יונתן סורוצקין: אוקיי, ומה דעתך? כי לשוק החופשי אין שום קשר למה שכתבנו

שמחה רוטמן: רק רגע, יש לי שאלה

יוסי לוי: אדוני יושב הראש, כל הטיעונים פסולים במסמך, לא קשורים לדיון הזה

יוסי לוי:  לא קשורים לכלום

שמחה רוטמן: יוסי, שנייה

שמחה רוטמן:  אני יודע שקראת במסמך ההכנה, אבל לא סתם שאלתי מה קראת במסמך ההכנה כי דיברתי לפני, והרב גפני דיבר לפני, האם בדברייך כאשר דיברת כאן בוועדה, קראת לא לאשר את התקנות?     

יונתן סורוצקין: נכון

יונתן סורוצקין:  כי אשמח שיהיו תקנות שיעשו הלימה בין מה שבין האמצעים שבתקנות לבין המטרות שזה רווחת התושבים

משה גפני: אתה היית מצביע בעד התקנות או נגד?     

יונתן סורוצקין: הייתי מצביע נגד התקנות כי הן לא עוזרות לתושבי שדרות

יונתן סורוצקין:  זהו, זה הכול

משה גפני: הבנו

גלעד קריב: יוני, אני רק רוצה להוסיף שני משפטים ואומר לך למה אני לא מסכים איתך

גלעד קריב:  אומר בשני משפטים לגופם של דברים למה אני לא מסכים אותך ואסיים

גלעד קריב:  במסמך שלכם העליתם נקודות למחשבה גם לגבי צעדים נוספים שכדרך אגב המדינה עושה את חלקם, אבל העליתם באמת אמירה, ישנם עוד אפיקי תמיכה במטרה הראויה, בסדר גמור

גלעד קריב:  אמרת גם דבר נכון, לעתיד כשאנחנו עובדים על תקנות של העדפת תוצרת הארץ, טוב שמשרד האוצר יעבוד עם משרד העבודה, עם משרד הכלכלה ויראו איך אפשר אולי באותם תקנות, לומר לבעלי המפעלים: אתם רוצים את ההטבה הזו? אז אנחנו רוצים לוודא גם היבטים של אחוז העסקה מקומית, גם את חלחול ההטבה וכולי

גלעד קריב:  יש רק דבר אחד שאתה מתעלם ממנו: גם אם ייקחו את כל העובדים במפעל הזה ויסיעו אותם בהסעה מתל אביב, עדיין טוב שהמפעל הזה יהיה בשדרות

גלעד קריב:  אנחנו ישבנו כאן בוועדה - - -     

שמחה רוטמן: זה נאמר פה

גלעד קריב: אבל הוא שואל

שמחה רוטמן: זה נאמר – כולל על ידי

גלעד קריב: ולכן - - -     

מיטל פרי: אבל למה ללכת רחוק

גלעד קריב: בסדר, זה ברור, אבל גם לשיטתך, בסדר? צריך לומר: קיומם של מפעלי תעשייה, אנחנו אחרי הדיון בחוק הארנונה כשאתה מבין איזה פער יש בארנונה בין ארנונה למגורים לבין ארנונה מתעשייה

גלעד קריב:  אז איך אתה אומר שאין אינטרס ישיר בקיומם של מפעלים בשדרות? איך אתה אומר את זה?     

שמחה רוטמן: יוליה, בבקשה

יוליה מלינובסקי: תודה רבה אדוני היושב-ראש, ברור שאני מאוד מאוד בעד

יוליה מלינובסקי:  דאגת שיהיה פה רוב, בגלל זה באתי, אבל אני רואה את הרב גפני אז אני רגועה

שמחה רוטמן: אין פה מחלוקת

יוליה מלינובסקי: אין פה מחלוקת

יוליה מלינובסקי:  פורום קהלת זה פורום לגיטימי שהיה - - -     

משה גפני: מה קרה שראית אותי?     

יוליה מלינובסקי: אמרתי שאני רגועה שהכול בסדר

יוליה מלינובסקי:  מה רצית? מה קפצת?     

משה גפני: לא פחדתי

יוליה מלינובסקי: תשמור על עצמך, אתה כבר לא צעיר, זהו, הכול בסדר

יוליה מלינובסקי:  ראיתי אותך, נרגעתי שהכול יעבור

משה גפני: באתי במיוחד

יוליה מלינובסקי: פורום קהלת הוא פורום לגיטימי

יוליה מלינובסקי:  אפשר להקשיב לדעות שלהם, אפשר לא להסכים, לרוב לא מסכימים, לפעמים יש משהו חכם אז לוקחים

יוליה מלינובסקי:  כמו כל הפורומים או מכונים כאלה או אחרים, מתייעצים, בודקים, מסתכלים, מגוון דעות הוא תמיד טוב

יוליה מלינובסקי:  אגב, פורום קהלת יצא עכשיו נגד המהלכים במהפכה המשפטית שהם עוד עושים

שמחה רוטמן: זה דווקא הם הכחישו, אבל כנראה שאת לא עוקבת אחרי מה שהם אומרים

יוליה מלינובסקי: אתה לא חייב להסכים איתם, אבל לפחות להקשיב

שמחה רוטמן: יוליה, הם הכחישו את זה

יוליה מלינובסקי: בסדר

שמחה רוטמן: בסדר

שמחה רוטמן:  שמעתי שלא נותנים לך לדבר בהפגנות, אז התאוששתי

יוליה מלינובסקי: אדבר איפה שאני רוצה, איך שאני רוצה, ואף אחד לא יטיף לי מוסר

יוליה מלינובסקי:  וזה שאני מקבלת - - -     

שמחה רוטמן: כשאת ואני באותו צד אני הרבה יותר שמח, ככה אני יודע שאני בצד הנכון

יוליה מלינובסקי: אתה וגלעד צריכים לדבר שם מחוץ לחדר

יוליה מלינובסקי:  שניכם

גלעד קריב: אפשר להבין למה את שמה אותי באותה סירה? אני לא מבין

יוליה מלינובסקי: שוב, יש דברים שאנחנו יכולים להסכים ויש דברים שאני גאה בהם ובחוק שאני קידמתי, וזה לא אומר שאסכים איתך על המחטף השלטוני שאתה עושה

יוליה מלינובסקי:  לא יהיו פה אשליות

יוליה מלינובסקי:  אני חושבת שכל המהפכה המשפטית הזאת זה נזק אחד גדול

יוליה מלינובסקי:  לגבי פורום קהלת, זה לא מוקצה, אפשר להקשיב, אפשר לא להסכים, אפשר לא לקבל

יוליה מלינובסקי:  הנה, פה הם עכשיו נגד התקנות

יוליה מלינובסקי:  וכשאתה לא מסכים, פעם הם היו בעד תקנות על אברכים שאתה גם כן לא הסכמת

שמחה רוטמן: גפני תמיד לא מסכים איתם

יוליה מלינובסקי: אתה באופן עקרוני לא מסכים עם פורום קהלת

שמחה רוטמן: יוליה, השאלה היא עלי, את לא מתמקדת בכיוון הנכון

יוליה מלינובסקי: בסדר

יוליה מלינובסקי:  אתה בסוף תיישר קו כי הממשלה כבר אישרה את התקנות האלה

שמחה רוטמן: לא בגלל שהממשלה אישרה

שמחה רוטמן:  הסברתי למה למרות הטיעונים הנכונים שמופיעים במסמך של פורום קהלת, התקנות צריכות להיות מאושרות ככתבן וכלשונן

גלעד קריב: גם שעון מקולקל מראה את השעה נכון פעמיים ביום

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, יש לי חוב שאני חייבת

יוליה מלינובסקי:  חיכיתי לרגע שאפשר, יש לי חוב כלפי מישהו שאני חייבת למלא

יוליה מלינובסקי:  אני מבקשת שתי דקות

יוליה מלינובסקי:  בדיונים שלנו על ביטול עילת הסבירות, כולנו היינו פה במצב רגשי לא מי יודע מה, עייפים, עצבניים

יוליה מלינובסקי:  באמת הרשינו לעצמנו כולנו, הרבה מאוד התבטאויות אחד כלפי השני שיכול להיות במצב רגיל היינו מדברים אחרת

יוליה מלינובסקי:  בסוף, אני מאמינה, אני רוצה להאמין שכולנו בני אדם נורמליים, מחונכים, מתורבתים וכן הלאה

יוליה מלינובסקי:  הסיטואציה הביאה אותנו לכל מיני התבטאויות שלפעמים אתה אומר בדיעבד: איך יכולתי

יוליה מלינובסקי:  לא, אני לא מתנצלת בפני סמוטריץ', זה מחוץ לתחום

משה גפני: אז מה לעשות, להצביע בעד או נגד?     

יוליה מלינובסקי: כשהיינו פה במכת ההסתייגויות, הרבה מאוד כתבים כתבו: הנה, האופוזיציה משתוללת, הגישו 66,000 הסתייגויות, והתחילו לצטט בתקשורת כל מיני דברים הזויים שהיו כותבים שם

יוליה מלינובסקי:  זה לא חדש בכנסת וזה נורא מעצבן

יוליה מלינובסקי:  אני הגשתי 40 הסתייגויות שכולן היו מהותיות בעיני ובלי באמת דברים הזויים

יוליה מלינובסקי:  וכעסתי מאוד שעיתונאים רבים לא התייחסו לזה ובחרו לראות רק את הצחוקים, את החלקים הלא רציניים

יוליה מלינובסקי:  טוב, בתוך 26,000 היו דברים הזויים, בסדר, גלעד, בוא לא נשקר לעצמנו

יוליה מלינובסקי:  זה כבר קרה בכנסת וזה כנראה עוד יקרה וזה לא חדש

יוליה מלינובסקי:  כעסתי מאוד ואחד העיתונאים שהסתלבט על האופוזיציה ועשה מאתנו מטומטמים ועשה מאתנו לא רציניים ועשה מאתנו שאנחנו משיקים פה במשחקים הזויים, זה היה עמית סגל

יוליה מלינובסקי:  ופה בדיון אמרתי שהוא "ביביסט" והוא אחד הכתבים של הליכוד

יוליה מלינובסקי:  הוא נפגע מאוד ובצדק

יוליה מלינובסקי:  אני לא מסכימה עם עמית סגל בהרבה מאוד דברים

יוליה מלינובסקי:  כשאני שומעת אותו בטלוויזיה הוא מעצבן אותי מאוד כי - - -     

משה גפני: מה זה נוגע לתקנות מה שאת אומרת עכשיו?     

יוליה מלינובסקי:   אמרתי שזה חוב מהפעם הקודמת

שמחה רוטמן: יש פה שינוי מהותי כפול בדברים שהיא אומרת

גלעד קריב: כל זה בשביל לומר לעמית סגל?     

שמחה רוטמן: יכולת להגיד לעמית סגל סליחה ולגמור את הסיפור

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שזה היה מאוד לא רגיל

משה גפני: באתי בשביל התקנות, לא באתי לעבור פה - - -     

יוליה מלינובסקי: לא, לא, גפני, תן לי

יוליה מלינובסקי:  הייתי חייבת לסיים את האירוע הזה

יוליה מלינובסקי:  אני יודעת שהוא נפגע, הוא לא "ביביסט", אני לא מסכימה איתו

משה גפני: מי נפגע?     

יוליה מלינובסקי: עמית

יוליה מלינובסקי:  לא אתה, אתה חסין

יוליה מלינובסקי:  לאנשים זה לא נעים, לא הייתי אומרת את זה

יוליה מלינובסקי:  יתרה מזאת, לא מסכימה איתו בכלום

יוליה מלינובסקי:  לפעמים מסכימה, אבל משעשע לשמוע

יוליה מלינובסקי:  אבל הכול בסדר, אנחנו מרשים פה לעצמנו במיוחד כשאנחנו בחקיקה מאוד רגשית וכולנו כבר הינו עייפים ועצבניים, לדבר לפעמים בשפה לא ראויה

יוליה מלינובסקי:  אגב, כולנו

יוליה מלינובסקי:  כולל אותך, כולל אותי, גפני לא

גלעד קריב: אני גם רוצה להתנצל

שמחה רוטמן: לא, גלעד

גלעד קריב: אם פותחים עכשיו הכנה לחודש אלול, גם לי יש רשימה

יוליה מלינובסקי: רגע, ואני לא מתכוונת להיות אצלם בטלוויזיה, הכול בסדר

יוליה מלינובסקי:  תרגיעו את הנושא הזה, נגמר

שמחה רוטמן: טוב

שמחה רוטמן:  יישר כוח

יוסי לוי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד כמה מילים

שמחה רוטמן: בבקשה

יוסי לוי: אני רוצה קודם כל להגיד שגם עם כל מה שפורום קהלת כתב היה נכון והוא לא נכון, זה לא רלוונטי לדיון הזה

יוסי לוי:  מה שהוא כתב זה נגד תקנות העדפת תוצרת הארץ הכלליות

יוסי לוי:  כאן מדובר על תקנות ספציפיות לעוטף עזה

יוסי לוי:  אז מה שהוא כתב זה עקרונית נגד העדפה

יוסי לוי:  אבל כאן בכלל מדובר בהעדפה ספציפית שהיא לא קשורה לדיון הכולל

יוסי לוי:  אם הוא היה מתעמק בנושא, הוא לא היה אומר את הדברים

משה גפני: למה זה חשוב? מה, הוא מועצת גדולי התורה?     

יוסי לוי: אדוני, רק בשביל קודם כל להסביר

משה גפני: אז הוא כתב

גלעד קריב: בכל זאת שר המשפטים נפגש 18 פעמים עם נציגי הפורום

יוסי לוי: היושב-ראש אמר שהוא מסכים עם דברי פורום קהלת

יוסי לוי:  זה לא רלוונטי

שמחה רוטמן: יוסי, אמרתי שיש שם טיעונים נכונים

יוסי לוי: אני רוצה להסביר למה הם טיעונים נכונים ומה שחשוב לי להגיד זה ההיסטוריה החשובה ושזה יהיה כתוב בפרוטוקול

יוסי לוי:  אני, יוסי לוי, כתב את הסכם אזור הסחר החופשי ישראל-ארצות הברית

יוסי לוי:  אני, יוסי לוי, כתב גם את ההסכם לרכישות ממשלתיות במסגרת GATT WTO

יוסי לוי:  אני בוגר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון בדיני סחר בין-לאומי והייתי עורך דין חמש שנים בארצות הברית

יוסי לוי:  הנושא המרכזי של תקנות העדפת תוצרת הארץ וגם התקנות האלה, הוא לא השאלה אם זה טוב או לא טוב בענייני כלכלה, אלא מה היחס של התקנות האלה כלפי מה שקורה בעולם

יוסי לוי:  ומה שקורה בעולם זה קודם יש את Buy American Act בארצות הברית שבמקרים מסוימים נותן העדפה של 50%

יוסי לוי:  באירופה אין ולו מקרה אחד שיצרן ישראלי - -     

שמחה רוטמן: אבל אין פה ויכוח

יוסי לוי: - - זכה ולו פעם אחת במכרז ממשלתי

שמחה רוטמן: אבל יוסי, זה לא ויכוח

יוסי לוי: לא, לא שזה לא ויכוח, פשוט זה מחוץ להקשר, ולכן - - -     

שמחה רוטמן: באמת חברים, אנחנו כולנו מסכימים ואנחנו צריכים להצביע, יוסי, אגיד לך במשפט למה: אני יוצא מתוך נקודת הנחה שכל מה שאמרת הוא נכון ומדויק בלי לבדוק, בסדר? עדיין, האם אפשר לייצר את כל המנגנון הזה בצירוף מנגנון שיוודא שאנחנו לא גורמים שבעוטף עזה כל המפעלים הם סמוכים לשולחנה של המדינה ושנותנת העדפה בעוטף עזה גם למפעלים שמייצרים עבור השוק הפרטי?      

יוסי לוי: אבל התשובה היא נורא פשוטה

יוסי לוי:  משרד ראש הממשלה שהוא למעשה המשרד שאמון על התקנות האלה ולא משרד האוצר, הוא עשה בדיקה, ובבדיקה הזאת הסתבר כשמדובר בסינרג'י 90% מהעובדים הם עובדים בעוטף עזה

שמחה רוטמן: יוסי, אתה לא עונה למה שאני שמעתי

שמחה רוטמן:  אתה מדבר על משהו אחר לחלוטין, אתה לא עונה למה שאמרתי

שמחה רוטמן:  סינרג'י, ברור, מצוין, נפלא ושירבו כמותם בישראל, זה לא הוויכוח בכלל

שמחה רוטמן:  השאלה היא אם עכשיו מוקם מפעל ליד סינרג'י, האם אני גורם לזה שכל המפעלים שיוקמו בעוטף עזה יהיו תלויים אך ורק במכרזים ממשלתיים או שמכרזים ממשלתיים - - -     

יוסי לוי: הלוואי, הלוואי

יוסי לוי:  כי מה שיקרה זה שיעברו מפעלים לעוטף עזה ולא יישארו במרכז

יוסי לוי:  צריך להתפלל לזה

יוסי לוי:  אבל אדוני, ארגיע אותך, זה לא יקרה

שמחה רוטמן: הכול בסדר, מצוין

שמחה רוטמן:  לכן אמרתי שאתה אומר טיעונים ברמה מסוימת, אני מדבר על טיעונים ברמה אחרת, יוני מדבר על טיעונים ברמה אחרת – אתה כאילו מייצר מחלוקת איפה שהיא לא קיימת

יוסי לוי: יוני לא עשה שיעורי בית

יוסי לוי:  נקודה

יוסי לוי:  הוא מדבר על משהו אחר ולא לעניין

שמחה רוטמן: בסדר, תודה יוסי, אני חולק עליך

יוסי לוי: רק עוד משפט אחד: כללי המקור שקבועים בתקנות העדפת תוצרת הארץ וגם בתקנות האלה לקוחים מהסכם אזור הסחר החופשי ישראל-ארצות הברית, כי אני העתקתי אותם

שמחה רוטמן: נפלא

יוסי לוי: עוד דבר אחד קטן – תשאלו שאלה נורא פשוטה - - -     

שמחה רוטמן: לא, תודה

שמחה רוטמן:  אנחנו לא שואלים

שמחה רוטמן:  בבקשה אדוני

רונן יחזקאל: שלום, שמי רונן יחזקאל, מנכ"ל סינרג'י כבלים

שמחה רוטמן: מאחר שהוזכרת כבר על ידי כולם וכולנו מעריכים אותך

רונן יחזקאל: אגיד שתי מילים: כאזרח מדינת ישראל, נעים לי מאוד לשבת פה בוועדת חוקה ולראות תמימות דעים מכל הכוונים

רונן יחזקאל:  חבר'ה, שאפו גדול על הדבר הזה

רונן יחזקאל:  חבל לי מאוד שזה מגיע אחרי יותר משנתיים של מאמצים ולא בכדי כבוד הרב גפני מביע בעצם את התסכול של כל כך הרבה מאמצים על מנת להגיע בעזרת ה' לרגע הזה

רונן יחזקאל:  בנוסף, אני יכול להגיד שיש אמירות שיכול להיות שהן אמירות נכונות, כמו האמירה שצריך להגיע גם לפתרונות אחרים, גם לאמצעים אחרים על מנת לתמוך ביישובי העוטף

רונן יחזקאל:  חברים, אני מבקש שיצא מפה קול כי התקנות האלה בעזרת ה' תאושרנה עוד בוועדה הזו

רונן יחזקאל:  אבל העתיד עוד לפנינו ולצערנו אנחנו לא רואים את השלום בו יבוא מחר בבוקר וחייבים לדאוג לאזורים האלה ואני מבקש שגם מוועדת חוקה, בדיוק כמו מוועדת כספים, יצא קול קורא למשרדים הממשלתיים שבא ואומר: חברים, יש אמצעים אחרים, יש מחשבות אחרות, יש חמש שנים ליישם את זה–  בואו ניישם את זה

רונן יחזקאל:  בואו נמצא את האמצעים האחרים שבנוסף יוכלו לתמוך

רונן יחזקאל:       אני רוצה להגיד המון תודה

יוסי לוי: גם אני רוצה להגיד המון תודה לוועדה הזאת

רונן יחזקאל: המון תודה גם על המאמצים

רונן יחזקאל:  זה ראוי מאוד להערכה

רונן יחזקאל:  יש אלפי עובדים שעובדים מאוד קשה שם, כשנאמר על עובדים מתל אביב שיבואו לשדרות - - -     

שמחה רוטמן: זאת לא המציאות

רונן יחזקאל: זאת לא המציאות

רונן יחזקאל:  בפעם הראשונה ששומעים שם את הבום – כולם בורחים

רונן יחזקאל:  כשאנחנו בצדק מאפשרים לאוכלוסייה האזרחית לזוז טיפה צפונה על מנת לא להיות חשופה מטעמים ביטחוניים, אבל אותם עובדים נשארים שם ועובדים 12 שעות בלי למצמץ

רונן יחזקאל:  חברים, לא בכדי, זה החוסן הלאומי האמיתי שלנו

שמחה רוטמן: אין ספק

איתי טרוים: אדוני יושב-ראש הוועדה, שמי איתי טרוים ממפעל שיאון מדיקל בשדרות, אני חושב שגם הקמה של מפעלים – ואני רוצה לענות לאדוני יושב-ראש הוועדה על החשש שהעלה מהעברתם או העתקתם של מפעלים ממרכז הארץ לדרום - - -     

שמחה רוטמן: לא, זה לא חשש

שמחה רוטמן:  הלוואי ויעברו מפעלים ממרכז הארץ לדרום

שמחה רוטמן:  זה לא וויכוח

שמחה רוטמן:  אנחנו רוצים את זה

איתי טרוים: להפך, אני חושב שעל שמירה ואני מתחבר גם לדברים של חבר הכנסת קריב שבא ואומר שהחוסן המדיני של מדינת ישראל תלוי בייצור ישראלי וגם תושבי הדרום עושים את זה

שמחה רוטמן: במחילה, חברים, כולם פה טעונים לחינם

שמחה רוטמן:  אני רוצה שיעברו מפעלים מתל אביב לשדרות, רק אני רוצה שגם המפעלים שמייצרים במכרזים ממשלתיים וגם המפעלים שמייצרים לשוק הפרטי

שמחה רוטמן:  זה הכול

שמחה רוטמן:  ולכן צריך לייצר מנגנון שדואג לתמרץ את כולם

שמחה רוטמן:  זה הכול, זה מה שנאמר פה

שמחה רוטמן:  לא צריך לריב

משה גפני: התחלתי להגיד קודם ואני אומר את זה גם בשם ועדת הכספים אבל בשם ועדת החוקה, ברשותך, הממשלה צריכה לשים עין על הנושא הזה

משה גפני:  היא לא יכולה להגיד: פתרנו עכשיו את הבעיה, עכשיו חמש שנים שקט

שמחה רוטמן: בדיוק

משה גפני: זה לא שקט

משה גפני:  צריך לטפל בדברים האלה כל הזמן

משה גפני:  ממשלה אחראית צריכה לעשות את זה, אני קורא לממשלה לעשות את זה

שמחה רוטמן: יישר כוח

איתי טרוים: לגבי החשש של חברנו יוני מפורום קהלת, אני באופן אישי גדלתי בתל אביב ועשיתי רילוקיישן

איתי טרוים:  כולל העברת כספים

משה גפני: הוועדה הפכה להיות פה חיים שכאלה?     

גלעד קריב: יש לי שאלה לאנשי משרד האוצר: אנחנו תוך שנייה נצביע, האם יש סקירה של משרד האוצר שמציגה השוואה בין יישום המנגנונים של העדפת תוצרת מקומית בשוק האירופאי לישראל, לארצות הברית שאפשר לקבל? זו פעם שנייה תוך חודשיים שאנחנו דנים כאן בוועדה בהעדפת תוצרת הארץ

גלעד קריב:  אני רוצה את התורה הזאת ללמוד

גלעד קריב:  אני בטוח שיש לכם מחקר משווה שמראה מה סטנדרט השימוש הישראלי באותן הטבות והסדרים

גלעד קריב:  אני בטוח שגם חבר הכנסת גפני ישמח לקרוא את הסקירה הזו

יוסי לוי: חבר הכנסת קריב, אני אודיע לך, הייתי פעם היועץ המשפטי - - -     

שמחה רוטמן: לא, די, סליחה

יוסי לוי: אין כזה

יוסי לוי:  אין כזה דבר

יוסי לוי:  לא קיים

יוסי לוי:  יש בקשה של 15 שנה ואין כזה דבר

גלעד קריב: אפשר לסכם את הדיון גם בבקשה לקבל ממשרד האוצר, אולי לעשות דיון מעקב על נושא העדפת תוצרת הארץ

גלעד קריב:  תעשו ישיבה משותפת על העדפת תוצרת הארץ

שמחה רוטמן: גפני יוביל את הדיון

שמחה רוטמן:  בסדר גמור, יישר כוח

גלעד קריב: אדוני, אני צריך להוסיף בקשה של שליש? להוציא בקשה מסודרת או שזה גם על דעתך?     

שמחה רוטמן: אני מסכים

גלעד קריב: דיון מעקב על העדפת תוצרת הארץ, נקבל סקירה האם ישראל מנצלת את כל ההיטלים - - -     

שמחה רוטמן: אני חושב שהמקום לעשות את דיון המעקב הזה הוא יותר ועדת כספים

משה גפני: אין דבר כזה במשרד האוצר והם גם לא יעשו את זה

שמחה רוטמן: אתה יכול לבקש, נראה לי יותר מתאים לבקש מהממ"מ

יוסי לוי: למה אתם חושבים התקנות האלה הם של הממשלה ולא של שר האוצר, אתה יודעים למה? כי משרד האוצר תמיד התנגד להעדפה

יוסי לוי:  אז ראש הממשלה בזמנו העביר את זה לממשלה

שמחה רוטמן: אדוני, אתה לא ברשות דיבור

משה גפני: הם לא רוצים את זה

יוסי לוי: ברור שהם לא רוצים את זה

שמחה רוטמן: שנייה, חברים, תודה

שמחה רוטמן:  גברתי היועצת המשפטית לוועדה, בבקשה

שמחה רוטמן:  הקראה והצבעה

נעמה מנחמי: יש כאן שני סטים של תקנות, נתחיל עם טיוטת תקנות חובת המכרזים (העדפת תוצרת הארץ) (הוראת השעה)

נעמה מנחמי:  רק מי שרוצה לעקוב אחר הנוסח המשולב, יש לכם גם נוסח משולב שכולל כבר את שני הסטים של התקנות ביחד

נעמה מנחמי:          אנחנו עוברים לסט השני של התקנות, טיוטת תקנות - - -     

שמחה רוטמן: שנייה, לא אמרנו משהו על התחולה פה?     

נעמה מנחמי: רגע, אולי כדאי להצביע עליהם

שמחה רוטמן: לא אמרתם שאתם רוצים שהמועד הוא בתקופת התוקפן

שמחה רוטמן:  אם התוקף הוא בתוך ה-30 יום?     

צביאל גנץ: מהרגע שנכנסו לתוקף, אז גם אם המכרז כבר פורסם, התקנות יחולו עליהם

שמחה רוטמן: והמועד להגשת הקולות?     

צביאל גנץ: כל עוד המועד האחרון להגשת ההצעות - - -     

שמחה רוטמן: מה קורה אם המועד האחרון להגשת הצעות הוא מהיום עד 30 יום?     

צביאל גנץ: אז זה לא, כי התקנות לא בתוקף

רונן יחזקאל: לא, אבל בעל המכרז יכול לתקן את המכרז

רונן יחזקאל:  רשמתם את זה

רונן יחזקאל:  בעל המכרז יכול לתקן את המכרז בהתאם

מיטל פרי: זה בדברי ההסבר

רונן יחזקאל: בדברי ההסבר

נעמה מנחמי: ברוב המקרים לא צריך בעצם לתקן את המכרז כי מבחינת הנוסח, הנוסח הוא סטנדרטי לכך אם יש לך זכות להעדפה, אז תציין את - - -     

שמחה רוטמן: לא הבנתי

שמחה רוטמן:  יש עכשיו, אנחנו מצביעים היום, הם נכנסים לתוקף היום?     

קריאה: 30 יום

שמחה רוטמן: לא, 30 יום מיום הפרסום

שמחה רוטמן:  עכשיו אוגוסט, לא יודע, עניינים סיפורים, התפרסם עוד חמישה ימים במדפיס הממשלתי

שמחה רוטמן:  עכשיו יש מכרזים שהמועד האחרון להגשה זה 1 בספטמבר

שמחה רוטמן:  לא יהיה תקף לגביהם

רונן יחזקאל: לא יהיה תקף, אלא אם בעל המכרז שינה את זה

צביאל גנץ: אלא אם בעל המכרז דחה את המועד האחרון להגשת הצעות

צביאל גנץ:  הוא לא צריך לפרסם את המכרז מחדש, הוא רק צריך לדחות את חובות - - - מחדש

שמחה רוטמן: זה טוב לנו?     

גלעד קריב: אבל למה צריך 30 יום המתנה מהפרסום? לאיזה היערכות אתם נדרשים?     

צביאל גנץ: המטרה של 30 יום בפרסום זה בגלל שיש - - -     

שמחה רוטמן: אם היית אומר לי שזה קשור לפרסום מכרז, הייתי אומר לך בסדר, אבל פה זה מכרז שכבר פורסם, אז מה ההבדל בין מכרז שהמועד האחרון שלו הוא ב-7 באוגוסט, מכרז שהמועד האחרון שלו הוא 15 באוגוסט ומכרז שב-1 בספטמבר, מה ההבדל?     

צביאל גנץ: ננסה לענות, המטרה היא במועד העתידי זה פשוט לתת זמן להיערכות בסיסית

שמחה רוטמן: אבל זה לא עובד להיערכות, אם היית אומר לי שזה מועד הפרסום של המכרז, הייתי אומר לך: תן 30 יום כי יש מכרז שהרגע ירד לדפוס

שמחה רוטמן:  אבל אם אתה מדבר איתי על המועד האחרון וזה בכל מקרה בידיים של בעל המכרז לדחות או לא לדחות, למה שאשאיר להם את המכרז תלוי בשאלה אם הוא דחה לא דחה?     

צביאל גנץ: הרעיון הוא כזה, יש כאן איזון

צביאל גנץ:  המנגנון הזה לא קיים היום

גלעד קריב: הוא היה קיים

צביאל גנץ: הוא היה קיים לפני - - -     

משה גפני: אתה לא צריך להתאמץ להסביר את זה, אתה יכול להגיד את הדבר הפשוט – בוועדה אחרת פה בבניין, היו אומרים לך: תסכים ומצביעים

צביאל גנץ: זה השר יצטרך להסכים, אין לנו בעיה

צביאל גנץ:   רק נקודה קטנה, בגלל שסעיף התחולה מכיל את זה על מכרזים שכבר פורסמו, כן צריך איזשהו פרק זמן

שמחה רוטמן: שנייה, לעצור את הדיון

שמחה רוטמן:  הרב גפני אמר לי שאני מנהל את הוועדה שלי ביתר סבלנות ונימוס ממנו

גלעד קריב: ופינדרוס אומר שאתה נעים הליכות

משה גפני: אם בוועדה הייתי עושה מה שהוא עשה עכשיו, היועצת המשפטית של הוועדה הייתה אומרת לי: לא אמרת את זה

אלון קינסט: רק אציין שאת התיקון האחד שהכנסתנו לגבי תחולה על מכרזים שכבר פורסמו, הכנסנו לבקשת יושב-ראש ועדת כספים בעקבות דיון שהתקיים בוועדה

שמחה רוטמן: אני מבין

שמחה רוטמן:  שוב, למה 30 יום? בהינתן שזה המצב, בסדר, עשיתם את זה – מה העניין של 30 יום?     

צביאל גנץ: המועד של 30 יום הוא לא קדוש כ-30 יום

צביאל גנץ:  המטרה הייתה לעשות תקופה שמאפשרת איזשהו - - -      

שמחה רוטמן: תחילתן של תקנות אלו –  מאחר והם עומדים בתוקף חמש שנים

משה גפני: אני משבח אתכם על הגמישות

שמחה רוטמן: כבוד יושב-ראש ועדת הכספים, מאחר שהמועד שלהם הוא חמש שנים מיום התחילה, השאלה אם לא עדיף שזה כן יהיה בכל זאת 1 בחודש? זה חמש שנים ועוד אנחנו באוגוסט

שמחה רוטמן:  אל תשכח, הכנסת תהיה בפגרה בתקופת החידוש – לכן אני שואל

שמחה רוטמן: אתה צודק

שמחה רוטמן:  אבל מכיוון שאני מכיר את עבודת הממשלה אז אני יכול הגיד לך שאמנם אני לא שר וכולי, אבל אם זה יהיה ב-1, אז אף אחד לא ישים לזה לב

שמחה רוטמן:  אם זה יהיה ב-17 באיזשהו מקום אז תהיה יועצת משפטית או יועץ משפטי במשרד שיעקוב אחרי זה

שמחה רוטמן: הבנתי

שמחה רוטמן:  יש לי פה מועד תחילה, יש לי פה תוקף שבסופו של דבר יסתיים בפגרה

שמחה רוטמן:  אני מעדיף לא לתכנן מראש תקנה שתסתיים בפגרה

משה גפני: אתה בטוח שזה בפגרה?     

שמחה רוטמן: כן

שמחה רוטמן:  אוגוסט זה תמיד פגרה

שמחה רוטמן:  אוגוסט וספטמבר זה כמעט תמיד פגרה

משה גפני: מה תרוויח שב-1, זה נופל בפגרה

שמחה רוטמן: השאלה היא אם אני לא אעשה שתחילתן של תקנות אלה ביום פרסומן והם יעמדו בתוקפם עד – אנחנו יודעים כבר תאריך

גלעד קריב: מה התאריך?     

שמחה רוטמן: נגיד עד 1 בנובמבר וכולי

שמחה רוטמן:  תכתוב תאריך, לא חמש שנים מיום

גלעד קריב: איזה שנה?     

שמחה רוטמן: 2028

אלון קינסט: יודגש שתהליכי מכרזים הם תהליכים שלוקחים זמן

אלון קינסט:  יש מכרזים שנמצאים כרגע לקראת פרסום

אלון קינסט:  אפילו מכרזים שבהם הנושא של עוטף עזה הוא לא רלוונטי בכלל, חייבים להחיל את התנאי הזה וזה תנאי שאי אפשר להחיל אותו מהיום למחר

שמחה רוטמן: תחילתן של תקנות אלה ב-1 בספטמבר

שמחה רוטמן:  נקבע 1 בספטמבר

שמחה רוטמן:  בכל מקרה אני לא יודע עד מתי יפרסמו

שמחה רוטמן:  תחילתן של תקנות אלו ב-1 בספטמבר, והם יעמדו בתוקפן עד 1 בנובמבר 2028

שמחה רוטמן:  בסדר?     

גלעד קריב: חמש שנים זה המקסימום שמתחייב מהסכמי השכר החופשיים או ממשהו אחר? למה חמש שנים?     

צביאל גנץ: חמש שנים נקבע בזמנו בגלל שהמנגנון הזה הוא לא נחשב מנגנון אופטימלי ורוצים לבחון אותו תקופתית

גלעד קריב: אבל עכשיו אנחנו בחידוש פעם שנייה

גלעד קריב:  אני באמת רגע רוצה לשאול למה – אם זה עומד בהגדרות החוק, למה זה בהוראת שעה? תרצו לבטל, יבוא שר, ירצה לשנות שישנה, למה זה בכלל הוראת שעה? אם זה במסגרת - - -     

שמחה רוטמן: גלעד, אני יכול להגיד לך - - -     

גלעד קריב: למה? כדי שעוד חמש שנים זה יעלם ואז חבר הכנסת גפני שעדיין יהיה כאן, יעבוד שנתיים כדי להביא את זה מחדש

גלעד קריב:  הגיוני, נכון?     

שמחה רוטמן: גלעד, רק  רגע

שמחה רוטמן:  אגיד לך את תמונת הראי של מה שאמרתי ליוני, התקנות לא מושלמות בעיני

שמחה רוטמן:  שינוי מהוראת שעה להוראת קבע אני לא מתכנן לעשות בכיפוף ידיים מהרגע להרגע

שמחה רוטמן:  הנושא של תאריך תחולה, אני בהחלט מתכנן לעשות, ולכן אני אומר: תחולתן של תקנות אלו ב-1 בספטמבר כדי שתוכלו להיערך והם יהיו בתוקף עד 1 בנובמבר 2028, כלומר, חמש שנים פלוס חודשיים, בסדר?      אנחנו מצביעים עליהם

שמחה רוטמן:  מי בעד התקנות בשינויים שדובר, מי בעד התקנות ירים את ידו? מי נגד?         

שמחה רוטמן: אושר     

אלירן כהן: שלושה בעד

אלירן כהן:  אין מתנגדים

שמחה רוטמן: אני קובע כי התקנות אושרו בשינויים בנוסח שדובר לעניין סעיף התחולה

שמחה רוטמן:      עכשיו עוד תקנה

שמחה רוטמן:  טיוטת תקנות חובת המכרזים והעדפת תוצרת הארץ

שמחה רוטמן: פה זה עניין - - -      

נעמה מנחמי: זה רק הנושא של התצהיר, אבל חלק מהרצון של לעשות 30 יום היה להתאים את שתיהם

צביאל גנץ: רצינו שהם יהיו ביחד

שמחה רוטמן: שהם ייכנסו לתוקף ביחד

שמחה רוטמן:  1 בספטמבר

צביאל גנץ: והרעיון היה שזה יהיה פשוט וייכנס ביחד

שמחה רוטמן: 1 בספטמבר, אותו דבר

נעמה מנחמי: כאן לא צריך בעצם תפוגה כי נקבע כקבוע

שמחה רוטמן: בסדר גמור

שמחה רוטמן:  לא אמרנו את זה, אבל פה זה חתיכת הורדת נטל בירוקרטי, גם לבדיקה וגם להגשה בהרבה מאוד מכרזים וזה מבורך מאוד

שמחה רוטמן:  יישר כוח גדול לכל העוסקים במלאכה

שמחה רוטמן:       מי בעד התקנות ירים את ידו? מי נגד? מי נמנע?         

שמחה רוטמן: אושר         

אלירן כהן: שלושה בעד

אלירן כהן:  אין מתנגדים

אלירן כהן:  אין נמנעים

שמחה רוטמן: אני קובע כי התקנות אושרו בשינוי של תאריך התחולה כפי שהוקרא

שמחה רוטמן:  תודה רבה

רונן יחזקאל: אם יורשה רק עכשיו להגיד תודה אחרי שזה אושר?     

שמחה רוטמן: בוודאי

רונן יחזקאל: קודם כל יש לי להגיד לחברי הוועדה פה: המון תודה בשם תושבי הדרום, תושבי עוטף עזה ובטח עובדי המפעלים של התעשייה

רונן יחזקאל:  תודה כמובן לוועדת הכספים בראשות הרב גפני שעשתה הרבה על מנת להגיע יחד איתנו לרגע הזה

רונן יחזקאל:  תודה למשרדי הממשלה הרלוונטיים שבאמת חלקו מזמנם והקדישו לטובת תושבי הדרום

רונן יחזקאל:  ובטח להתאחדות התעשיינים, לראשי הערים והמועצות שהיו יחד איתנו, להסתדרות

רונן יחזקאל:  ולעובדים היקרים שלנו

רונן יחזקאל:  יוסי לוי, תודה רבה כאורים ותומים של התקנות האלה

שמחה רוטמן: תודה רבה

שמחה רוטמן:  ישיבה זו נעולה