ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 172, 2023-06-14 00:00

ינון אזולאי: שלום לכולם

ינון אזולאי:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בעניין הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 232) (מסלול ברירת מחדל בהפקדות לחיסכון ארוך טווח לילד), הצעה של חבר הכנסת משה ארבל, שכיום הוא שר, יחד עם אנוכי, ינון אזולאי

ינון אזולאי:  ההצעה מגיעה, בעזרת השם, לישורת האחרונה

ינון אזולאי:  זוהי בשורה לעם ישראל, להורים וגם לילדי ישראל

ינון אזולאי:      אני מבקש להתחיל, קודם כל, בחשיבות של ההצעה הזו

ינון אזולאי:  נעשה תקציר: בהצעה, אנחנו מבקשים שברירת המחדל, שכיום נמצאת בידי הבנקים, תעבור להיות בידי קופות הגמל, ולא בסיכון הנמוך, אלא במוגבר

ינון אזולאי:  גם ממה שראינו במחקרים, כשפודים את הכסף – הפערים הם עצומים, ויכולים להגיע לעשרות אלפי שקלים

ינון אזולאי:  לכן, אנחנו חושבים שכדאי לעשות את התיקון הזה

ינון אזולאי:       זהו המקום להזכיר את יושב ראש הוועדה הקודם, אלכס קושניר

ינון אזולאי:  העברנו את זה פה, בקריאה ראשונה, בתקופה שלו, ויש להודות לו על כך

ינון אזולאי:  עכשיו, אנחנו זוכים לכך שיושב ראש הוועדה, הרב גפני, מזרז את העניין, מיד לאחר התקציב, עם בשורה לעם ישראל

ינון אזולאי:      בהצעת החוק, אני מבקש לגעת גם במקור, להוציא את הבנקים, כך שבכלל לא יהיו במשחק

ינון אזולאי:  זה נמצא בהצעת החוק המקורית, ותכף נדבר על זה

ינון אזולאי:  הדבר הנוסף הוא שתהיה אפשרות לניוד מהבנק לקופות גמל

ינון אזולאי:  היום, בביטוח לאומי, בערך 22% נמצאים בבנקים

יוסף פולסקי: יוסף פולסקי מהלשכה המשפטית בביטוח הלאומי

יוסף פולסקי:  לגבי הנתונים והגורמים, נמצא פה ציון מזרחי, מאגף ילדים בביטוח הלאומי, ויש לו את מלוא הנתונים

ינון אזולאי: אז תכף נבקש התייחסות

ינון אזולאי:  מי שעשה טעות, לשיטתו – יכול להיות שזו אינה טעות, ושאותו אדם ירצה להמשיך להיות בבנק – אני לא שולל את זה

ינון אזולאי:  אגב, אני חלק מהטועים; כנראה שיותר מעצלות, ומפחות הסתכלות על המכתבים

ינון אזולאי:  אם זו הייתה פניית ציבור – הייתי עונה יותר מהר, אבל כשזה מופנה אליי, אישית, בנוגע לחשבון שלי – כנראה שאני פחות עירני

ינון אזולאי:  על אי-ערנות עצמית – משלמים

טיבי רבינוביץ': אדוני, רק חידוד אחד: ברירת המחדל היא לא בבנקים

טיבי רבינוביץ':  גם היום היא בקופות הגמל

ינון אזולאי: אבל בבנקים זה בסיכון נמוך

ינון אזולאי:  אתה צודק, סליחה

ינון אזולאי:  אני מתכוון לכך שזה נמצא בסיכון נמוך

ינון אזולאי:  אנחנו רוצים שזה יהיה בסיכון הגבוה בקופות הגמל

ינון אזולאי:  היום זה כך, אחרי שהגשנו את ההצעה

ינון אזולאי:  אנחנו מכירים את האופן שבו זה קורה: כשמגישים הצעת חוק – כולם מתחילים להתעורר

ינון אזולאי:      אפרופו הצעות חוק, אתמול עברה פה הצעת חוק, עם רשות המיסים, לגבי הסיפור של רכישת דירה על ידי יתום, והאם הוא חלק מהתא המשפחתי או לא

ינון אזולאי:  אנחנו מתקשקשים על זה פה מזה שלוש שנים, ובסוף, כשזה נמצא בהצעת חוק – זה עובר

ינון אזולאי:  מה נעשה? זוהי השיטה, ולפעמים צריך לנהוג בה

יצחק פינדרוס: למה העברתם הצעת חוק? רשות המיסים היו פה לפני שנה, והם אמרו שאין בעיה ושהכל בסדר

ינון אזולאי: אני אפתח לך את הפרוטוקולים של שנה שעברה

ינון אזולאי:  הם עברו שכבר יוצא מכרז, ועכשיו הם מספרים לנו שיש מכרז אחר, שיוצא בנובמבר – הוא כבר היה אמור לצאת בנובמבר 2022 אבל הוא יוצא בנובמבר 2023

ינון אזולאי:       בכל אופן, אני רוצה לתת התייחסות למי שמבקש להתייחס

ינון אזולאי:  קודם כל, חברי הכנסת רוצים להתייחס למשהו? חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה

יצחק פינדרוס: אני מבין שכבר עלה, בעבר, שלבתי ההשקעות אין את הפרטים, מעבר לתיבת הדואר

יצחק פינדרוס:  דבר זה נותן להם יתרון, בכך שיוכלו להעביר להם גם את פרטי הטלפונים - - -     

ינון אזולאי: אני מכיר את זה, אבל אתה יודע שגם אתה וגם אני – אתה כן, אני פחות, והיושב ראש עוד פחות ממני – לא חסידים גדולים של העברת מידע

ינון אזולאי:  צריך לשמוע אותם ולראות

יצחק פינדרוס: אתה פחות חסיד של העברת מידע ואתה מחזיק טלפון כשר, ואתה יודע שלכולם יש את כל המידע שלך, עם החוק שעבר

ינון אזולאי: לא בטוח

ינון אזולאי:  אם היה להם את כל המידע שלי – הם לא היו שולחים לי מכתבים בדואר; הם היו שולחים אותם במייל

יצחק פינדרוס: אתה יודע כמה טלפונים אני מקבל ביום? זה מזכיר לי דיון על הוצאה לפועל, שהעיריות לא רוצות להתקשר, ואומרות לי: "אסור לנו להשתמש בטלפון"

יצחק פינדרוס:  אני אומר להם: "תגידו, כשראש העיר מגיע לאזור – אתם יודעים להתקשר כדי לספר לי

יצחק פינדרוס:  את זה אתם לא יכולים לספר לי?"

יצחק פינדרוס:  בן אדם רוצה שיגיעו אליו

ינון אזולאי: נשתדל לשמוע כמה שיותר, כדי שנוכל להספיק להצביע

ינון אזולאי:  בבקשה

בועז סטמבלר: בועז סטמבלר, סמנכ"ל רגולציה, איגוד חברות הביטוח

ינון אזולאי: רק לפני זה, בועז, אני חייב להזכיר שההצעה הזו היא יחד עם לובי 99

ינון אזולאי:  אני תמיד מזכיר להם שאני לא תמיד מסכים איתם, אבל כשהם עושים דברים טובים – אני מוכן לשתף איתם פעולה

בועז סטמבלר: כמה הערות פרוצדורליות, ברשותך: אנחנו מבקשים שהביטוח הלאומי יידרש להעביר לחברות את האינדיקציה אם החשבון נפתח עקב מנגנון ברירת מחדל, או לפי בחירת ההורה, זאת על מנת שנוכל לבצע את ההעברה למסלול החיסכון הבינוני בגיל 18; עוד נבקש שזה יחול רק על מצטרפים חדשים, ולא רטרואקטיבית; אנחנו רוצים לוודא שמועד תחילת החוק יידחה בחצי שנה, כדי שנוכל להיערך לעניין מבחינה מיכונית; ושאלה אחרונה: האם הפעלת המנגנון של העברה למסלול בינוני תפעל רק אם לא בוצע שינוי על ידי ההורה במהלך תקופת החיסכון?     

ינון אזולאי: תחזור עוד פעם על השאלה

בועז סטמבלר: אם הורה לא ביצע שינוי – האם עדיין המעבר לחיסכון במסלול סיכון בינוני יהיה בתוקף?     

ינון אזולאי: אוקיי

ינון אזולאי:  תכף נתייחס

ינון אזולאי:  לשכת סוכני הביטוח, בבקשה

אלון שוסטר: בוקר טוב

אלון שוסטר:  אלון דור, יושב ראש הוועדה הפנסיונית בלשכת סוכני הביטוח

אלון שוסטר:  אני שמח מאוד על כך שהדיון הזה מתקדם

אלון שוסטר:  אני אזכיר שבדיון הקודם העלנו וביקשנו – וזה התקבל, ואני מאוד שמח לראות את זה בהצעה לקראת הקריאה השניה והשלישית – שהשינוי יתרחש בגיל 18, ולא בגיל 15, ושהשינוי יהיה מסיכון מוגבר לסיכון בינוני

אלון שוסטר:  זה מצוין, ומאוד חשוב

אלון שוסטר:  צריך להבין שהחיסכון הזה, בהסתכלות שלו, הוא לגיל 21+

אלון שוסטר:  גיל 18 הוא לא הסוף, ועד גיל 15 – הסיום היה מאוד מוקדם

אלון שוסטר:       אני מצטרף לחבר הכנסת פינדרוס בנושא הפרטים והטלפון, ואני אסביר: כשהורה בא להיכנס לאתר של הגוף המוסדי, כדי לראות את פרטי קופת הגמל, אם הטלפון לא עבר – הוא לא יכול להיכנס לאתר, וזה קצת מסובך להשיג את הגופים המוסדיים בטלפון, כדי לעדכן פרטים

אלון שוסטר:       אנחנו, סוכני הביטוח בחיסכון לכל ילד, נמצאים מחוץ למשחק, אז אנחנו מתקשים לעזור ללקוחות, למרות שאנחנו עושים את המקסימום בחיבור - - -     

ינון אזולאי: אם, לצורך העניין, אחד הבנקים שזכו הוא הבנק הלאומי, ולי אין חשבון בבנק הלאומי – הם מגיעים אליי, שלא דרך המייל

ינון אזולאי:  לכולם יש את הכתובת

אלון שוסטר: דו"חות, וכדומה, נשלחים

אלון שוסטר:  אם לי יש שני ילדים קטנים, בגילאים שלוש ושש, ואני רוצה להיכנס לראות

אלון שוסטר:  אם לגוף המוסדי אין את הפלאפון שלי – אני אקיש את תעודת הזהות של הילד, ואז הוא יגיד לי: "טלפון לא מוכר", ואני לא אוכל להיכנס ולראות

אלון שוסטר:  אמנם אני אוכל לראות את זה דרך האתר של הביטוח הלאומי, אבל הנתונים הם מאוד מוגבלים

ינון אזולאי: יש לך שם וכתובת?      

אלון שוסטר: גם

ינון אזולאי: אם אתה מקיש את תעודת הזהות של הילד – יש הכל

אלון שוסטר: בכניסה לאתר של גוף מוסדי אתה צריך להקיש תעודת זהות וטלפון, ואז מגיעה סיסמת הכניסה לטלפון

אלון שוסטר:  האתרים מאובטחים, ואם אין טלפון – אתה לא יכול להיכנס לאתר

יצחק פינדרוס: אם הטלפון שלי לא מחובר למספר הזהות של הילד שלי – זה מצחיק

ינון אזולאי: הטלפון שלך מחובר למספר הזהות של הילד שלך

יצחק פינדרוס: אם אצלו, במערכת, מספר הזהות לא מחובר לטלפון - - -     

ינון אזולאי: גם מספר הזהות של הילד שלי, שהוא קטין, לא מחובר

ינון אזולאי:  אולי בגלל שאני עדכנתי, אבל כשהם מחפשים אותי - - -     

יצחק פינדרוס: זה תלוי איפה

יצחק פינדרוס:  בקופת החולים? בבנק?      

ינון אזולאי: בביטוח הלאומי

יצחק פינדרוס: בבית ההשקעות – לא

ינון אזולאי: אז שיעבור דרך המערכת

ינון אזולאי:  כמו שהבנק שולחים לי מכתב כשהם רוצים להגיע אליי – יכול להיות שזוהי הדרך

ינון אזולאי:  אני לא יודע אם כדאי להתחיל לגעת פה בהעברת מידע - - -     

יצחק פינדרוס: שכל מה שיש לבנק – שיהיה גם להם

יצחק פינדרוס:  זה מה שאני אומר

ינון אזולאי: תכף נשמע מה יש לבנקים להגיד, כי לא בטוח שיש להם את כל הפרטים האלה

ינון אזולאי:  אם לבנקים יש אותם – אולי נוריד להם גם את זה

אלון שוסטר: הנושא השני, כמו שאמרת בהתחלה, הוא מתן האפשרות להורים שטעו, ונכנסו לבנקים, להעביר

אלון שוסטר:  זוהי סוגיה מאוד כאובה

אלון שוסטר:  כיום, הרבה הורים פונים אלינו, וכגורם מהצד, שמייעץ ומסייע – אנחנו לא יכולים לעזור להם

אלון שוסטר:  זה מאוד חשוב

אלון שוסטר:  מדובר בחיסכון ארוך טווח, וגם היום, כשהריביות יותר גבוהות, והבנקים יודעים לצאת יותר – אנחנו יודעים שהריבית הזו לא תישאר לעולם גבוהה, כמו שהיא לא תישאר לעולם אפס

אלון שוסטר:  פה – חשוב מאוד לעזור לציבור ולילדים

ינון אזולאי: תודה רבה

ינון אזולאי:  המועצה לשלום הילד

אפרת פילזר ביזמן: תודה, בוקר טוב

אפרת פילזר ביזמן:  אפרת, היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד

אפרת פילזר ביזמן:  אני רוצה להזכיר את החשיבות בלדאוג גם לקבוצות ילדים שהן נעדרות עורף משפחתי, או שהם מנותקי קשר מאיזו שהיא סיבה, וגם אז, כל המידע – כמו מספרי טלפון וכל הדברים האלה – לא עובר אליהם באופן ישיר

אפרת פילזר ביזמן:  צריך ממש לתת את הדעת על הדבר הזה

אפרת פילזר ביזמן:  זה מאוד חשוב, כיוון שהמטרה של החוק הזה – כמו שגם יושב הראש אמר בהתחלה – היא צמצום פערים חברתיים, ומתן הזדמנות שווה לצעירים

אפרת פילזר ביזמן:  דווקא אותם צעירים, שהם ילדים מנותקי קשר – ומתחילים את זה עוד יותר אחורה – צריך לתת את הדעת במיוחד עליהם

אפרת פילזר ביזמן:      אני רוצה להזכיר עוד שני דברים, שאולי לא מתייחסים לעניין הסיכון המוגבר וההשקעה, אבל הם רלוונטיים, בכל זאת

אפרת פילזר ביזמן:  צריך שהמדינה תיכנס בנעלי ההורים של אותם ילדים נעדרי עורף משפחתי, תיתן את הכסף ותגדיל את החיסכון, במקום אותם 50 ₪ שההורים יכולים להוסיף

ינון אזולאי: אני מסכים איתך, ואני בעד, אבל זו צריכה להיות החלטת ממשלה

ינון אזולאי:  אני מוכן לסייע ולהרים את הכפפה, אבל אם אנחנו רוצים לעשות משהו – צריך להתחיל, אחרת אנחנו נגמור את הכל

ינון אזולאי:  אני חושב שכמעט כולם פה רוצים שהחוק הזה יעבור

אפרת פילזר ביזמן: אנחנו, כמובן, מברכים על החוק הזה, ואנחנו ניקח את ההזדמנות שאדוני נציע לנו וננסה לקדם את זה

אפרת פילזר ביזמן:  דבר נוסף הוא שבהגיעו לגיל 18 – אותו בחור לא יכול למשוך את אותם הכספים בלי חתימת ההורים

אפרת פילזר ביזמן:  גם זו נקודה מאוד חשובה שצריך לתת עליה את הדעת, ואנחנו נבקש לקדם גם אותה

אפרת פילזר ביזמן:  ישנה הצעת חוק בעניין הזה, ואנחנו נשמח לקדם אותה

אפרת פילזר ביזמן:  תודה רבה

ינון אזולאי: תודה רבה

אורית פרקש הכהן: הייתי רוצה לשמוע את אגף התקציבים, בבקשה

ינון אזולאי: הם פה בשביל לדבר

ינון אזולאי:  בדרך כלל – אני לא סותם להם את הפה

ינון אזולאי:  לשכת היועצים הפנסיוניים

אייל שלזינגר: בוקר טוב

אייל שלזינגר:  אייל שלזינגר, לשכת היועצים הפנסיוניים

אייל שלזינגר:  אנחנו מברכים מאוד על ההצעה

אייל שלזינגר:  אנחנו חושבים שזהו דבר טוב וברור

אייל שלזינגר:  אני רוצה לציין כמה דברים שצריך להוסיף או להרחיב, מעבר למה שנאמר כאן

אייל שלזינגר:       ישנו חוסר שקיפות כמעט מוחלט ביחס לחיסכון לכל ילד, במיוחד בבנקים

אייל שלזינגר:  אם אנחנו מסתכלים, היום, בדו"חות הממונה על שוק ההון – אני יכול לראות כמה חיסכון היה; אם אני פונה לחברת הביטוח – אני יכול לגלות את הנתונים

אייל שלזינגר:  אם אני פונה לבנקים – אין דו"חות מרוכזים כאלה, ולא ניתן לדעת

אייל שלזינגר:  גם אדוני שאל, כרגע, את נציג הביטוח הלאומי כמה יש בבנקים

אייל שלזינגר:  אנחנו בכלל לא יודעים, כי הנתונים לא מרוכזים במקום אחד

אייל שלזינגר:  לכן, אני חושב שאסור שהבנקים ינהלו את זה, בתור שלב ראשון

אייל שלזינגר:      לגבי הגופים המוסדיים, אני שומע פה בקשה לדחות את זה, וכו' - - -     

ינון אזולאי: היא לא ביקשה לדחות; היא אמרה שצריך להוסיף

אייל שלזינגר: אמר אדוני מאיגוד חברות הביטוח: "לדחות את זה בחצי שנה"

אייל שלזינגר:  אני חושב שצריך להחיל את זה מיידית, וצריך לחייב את הגופים המוסדיים להוסיף את המידע, במסגרת הדו"ח של העמית

אייל שלזינגר:  אדם שמגיע לסוכן, או ליועץ, ורואה את סך כל הנכסים – לא רואה את החיסכון של הילדים שלו, ולכן הוא לא יודע באיזה מסלול זה נמצא

אייל שלזינגר:  יכול להיות שזה תקוע במקום אחר; הוא בכלל לא יודע אם זה קיים או לא, והוא לא יכול לטפל בכסף הזה, אם, בכלל, הוא פותח את הדו"חות השנתיים

אייל שלזינגר:      לכן, במסגרת השקיפות, אני חושב שקודם כל – צריך להוציא את זה מהבנקים ולהכניס את זה לגופים המוסדיים, כי בהם השקיפות יותר גדולה, ו-ב', לחייב את הגופים המוסדיים להכניס את זה לתוך נתוני המסלקה

ינון אזולאי: תודה רבה

ינון אזולאי:  משה קאשי, לובי 99

משה שמיר: משה קאשי, מנהל תחום פיננסים בלובי 99

משה שמיר:  המרוויחים היחידיים מהפיקדונות הבנקאיים האלה הם הבנקים, והמפסידים העיקריים הם הילדים, שהכסף שלהם יושב

משה שמיר:  הם לא מפסידים רק את האלטרנטיבה; הם מפסידים ממש

משה שמיר:  כל הילדים שהכסף שלהם הופקד בפיקדון בריבית קבועה בין 2017 ועד 2021, כשהתחילו להעלות את הריבית – מקבלים ריבית רייט שלילית של כ-5%

משה שמיר:  מפה יוצא שכשהילדים מהשכבות הכי נמוכות יגיעו לגיל 18, הם יקבלו שליש – בסביבות 20,000 ₪ – מהסכום שיקבלו ילדים שהכסף שלהם הופקד בקופות גמל, שיגיעו ל-60,000 ₪

משה שמיר:      צריך להבין עוד משהו: המטרה של החוק הוא צמצום פערים חברתיים

משה שמיר:  המדינה מוציאה כסף מהכיס שלה ומדלגת מעל ההורים, בשביל לדאוג לילדים עצמם

משה שמיר:  לכן, צריך לצמצם כמה שיותר את מרחב הטעות של ההורים

משה שמיר:  לכן, אסור שיהיה מצב שיהיה ניתן לנייד כסף מקופת הגמל לפיקדון בנקאי

משה שמיר:       אנחנו יכולים לדמיין תרחיש: במשבר כמו הקורונה, למשל, השוק יצנח ב-50%

משה שמיר:  הבנקים ישר ירימו טלפון לכל הלקוחות, וימשכו להם את הכסף מקופות הגמל לפיקדונות בנקאיים בריבית נמוכה, ושכשהשוק יעלה בחזרה – הבנקים לא יתקשרו ויגידו להם: "תחזירו את זה לקופות הגמל"

משה שמיר:  עדיף להשאיר את זה כך, מאשר לאפשר את הניוד הזה ולתת להורים לעשות את הטעות הכי גדולה, שהיא להעביר את הכסף מקופת הגמל לפיקדון בנקאי

משה שמיר:  כמו שלא נותנים לאף אחד לחסוך את הכסף של הפנסיה בפיקדון בנקאי – כך החיסכון לכל ילד, ל-18 שנה, אסור שיהיה בפיקדון בנקאי

משה שמיר:  תודה

ינון אזולאי: תודה רבה

ינון אזולאי:  נמרוד ספיר

נמרוד ספיר: תודה

נמרוד ספיר:  בוקר טוב

נמרוד ספיר:  אני מנכ"ל איגוד בתי ההשקעות

נמרוד ספיר:  קודם כל, ברמה הכללית של הצעת החוק, אני חושב שזהו נושא חשוב

נמרוד ספיר:  ההצעה גם הביאה לשינוי בפועל, שהרשות עדכנה עליו, שפתר חלק מהבעיות שהצעת החוק באה לתקן

נמרוד ספיר:  אני חייב להגיד לך שלקראת הדיון עברנו שוב על הנתונים מתוך הגמל נט, ביחס לעמיתים שחוסכים במסלולים בסיכון נמוך, בינוני וגבוה

נמרוד ספיר:       החלוקה לנכסים היא כזו: עדיין, כ-40% מהעמיתים שחוסכים במסלולי החיסכון נמצאים במסלול בסיכון נמוך

נמרוד ספיר:  כשאתה מנקה החוצה את הנתונים של התשואה מסוג המסלולים, אתה רואה שאנחנו נמצאים ב-51% מההפקדות, ב-Overall של כל השנים

נמרוד ספיר:  אני לא יודע לפלח את הנתונים של השנה האחרונה, אפשר לעשות את זה, אבל עדיין – 51% מההפקדות הן במסלולים של סיכון נמוך

אורית פרקש הכהן: אתה מדבר ספציפית על התכנית של חיסכון לכל ילד?      

נמרוד ספיר: כן

נמרוד ספיר:  ספציפית על התכנית הזו, בלי מסלולי הלכה ושריעה

נמרוד ספיר:  רק על מסלולים שהם בסיכון נמוך, בינוני וגבוה

נמרוד ספיר:  51% מהכסף – נקי, אחרי שמורידים תשואה – נמצא במסלולים בסיכון נמוך

נמרוד ספיר:  לכן, אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו בדיונים הקודמים, אבל יש פה היבט מאוד חשוב של תיקון עוול ושל השוואה, בוודאי ביחס לאוכלוסיות נעדרות אוריינות פיננסית – שאנחנו יודעים אילו אוכלוסיות אלה – ודווקא להן, כפי שציינו פה, התשואות הצפויות, לפי המחקרים של הביטוח הלאומי, הן הרבה יותר גבוהות במסלולים האחרים, בטח כשאנחנו מדברים על חיסכון לטווח ארוך

נמרוד ספיר:  לכן, זהו נושא מאוד חשוב בעינינו, ואני חושב שנכון לקדם אותו

נמרוד ספיר:      אני אזכיר עוד משהו שאמרתי בדיונים הקודמים: בעיניי, אחת החשיבויות הגדולות של התכנית היא שזוהי אחת התכניות היחידות שמבצעות העברת חיסכון בין-דורית

נמרוד ספיר:  כלומר, מעבירים מהדור שלנו לדור הבא, כשכל הגירעון של הממשלה – גם מתקופת הקורונה, ובכלל – הוא מכך שאנחנו לווים, היום, על חשבון הילדים

נמרוד ספיר:  לכן, אני חושב שיש פה חשיבות משקית

נמרוד ספיר:      אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזו, אדוני יושב הראש, שהעלית את הנושא הזה לסדר היום עם הצעת החוק, ולהגיד שאני חושב שזה נכון לחשוב על דרכים להרחיב את התכנית, בין אם בצורה וולונטרית, ממשלתית או כזו שתסייע לאוכלוסיות החלשות

נמרוד ספיר:  אני חושב שזוהי תכנית מאוד חשובה, ושמשרד האוצר ורשות שוק ההון עשו פה מהלך יפה, ב-2016, כשהם העבירו את הכסף הזה לילדים

נמרוד ספיר:  אפשר לחשוב על דרכים להרחיב את זה, בהצעת החוק הזו ובדרכים אחרות

ינון אזולאי: אפרת, מהמועצה לשלום הילד, אמרה את זה וגם נתנה רעיונות

ינון אזולאי:  נכנסת אחרי שהיא דיברה

נמרוד ספיר: אני רוצה להוסיף עוד משהו, ששמעתי שכבר התייחסתם אליו, והוא הנושא של פרטי ההורים

נמרוד ספיר:  אני חושב שאין סיבה שהורים, וגם ילדים, יהיו מופלים לרעה, בתכנית של קופות הגמל, מול קופות הגמל להשקעה – שהן מוצר דומה, אבל שם יש את כל הנתונים, ולשם אפשר להעביר את הדיווחים באופן שוטף

נמרוד ספיר:  אני חושב שצריך לתקן את העוול הזה

נמרוד ספיר:       בשנים האחרונות, אנחנו פנינו הרבה פעמים למשרד האוצר, לרשות שוק ההון, לביטוח הלאומי ולרשות להגנת הפרטיות

נמרוד ספיר:  כולם אמרו, באופן עקבי, שהנושא הזה צריך לבוא לטיפול בחקיקה

נמרוד ספיר:  אני חושב שאם עושים את התיקון החשוב הזה, ומתקנים חלק מהבעיות בתכנית הזו – שחוקקה מאוד מהר גם ב-2016 – אפשר לתקן גם את זה

נמרוד ספיר:      אנחנו הצענו איזה שהוא משפט, שהכנו פה, והבהרנו ליועץ המשפטי לוועדה שהוא לא עושה את התיקון עכשיו, אלא מסמיך את הרגולטורים, יחד עם הביטוח הלאומי, להביא תיקון של הכשל הזה, בפרטי הורים, תוך חצי שנה

נמרוד ספיר:  אני לא חושב שאפשר לעשות פה דיון משפטי רחב, אבל לתת להם את הסמכות, ביידוע ואישור של הוועדה – מה שאתם רוצים

נמרוד ספיר:  כדי שהידיים שלהם לא יהיו קשורות בעניין הזה – חשוב להכניס את התיקון הזה

נמרוד ספיר:      במענה לשאלות שנשאלתי לפני כן, אגיד לכם שביררתי אצל הגופים המוסדיים, אתמול, מהי כמות ההורים שאין להם את הפרטים שלהם

נמרוד ספיר:  דיברתי עם שני בתי השקעות גדולים, אצלנו, שמנהלים הרבה כסף, שדיברו על בערך 50% מההורים

נמרוד ספיר:  זוהי כמות עצומה, כשאנחנו מדברים על מאות אלפי ומיליוני הורים

נמרוד ספיר:  אני מניח שזה די מייצג את מה שקורה גם אצל הגופים המוסדיים האחרים

נמרוד ספיר:  אני חושב שחשוב לתקן את העוול הזה, כי ביד אחת – הממשלה כבר תיקנה חלק מהבעיה שהייתה עם מסלול החיסכון, אבל גם צריך שאנשים יידעו איפה הכסף שלהם וכמה תשואה הוא עושה

ינון אזולאי: תודה רבה

קריאה: עצם ההכנסה למסלקה – תפתור את הבעיה

ינון אזולאי: תודה רבה

ינון אזולאי:  בבקשה, איגוד הבנקים

גלי כספרי: גלי כספרי, מנהלת מחלקת המחקר באיגוד הבנקים

גלי כספרי:  תודה רבה

גלי כספרי:  ברמה העקרונית, יש היום מגוון מוצרים על המדף

גלי כספרי:  גם עכשיו, בתיקון שאתם עושים – להזיז את ברירת המחדל מקופה בסיכון נמוך לקופה בסיכון מוגבר – אתם לא אומרים: "ולהוציא את כל שאר המוצרים מהמדף"

גלי כספרי:  עדיין יהיו קופות בסיכון מועט, למרות שאנחנו שומעים שהן מניבות תשואות פחות טובות; עדיין יש קופות בסיכון בינוני; עדיין יש קופות עבור הורים שרוצים להשקיע לפי ההלכה, או לפי השריעה

גלי כספרי:  יש מגוון של מוצרים, וכל הורה יכול לבחור מה שהוא רוצה, כשהמדינה מחליטה מה תהיה ברירת המחדל

גלי כספרי:      באותה המידה, יש גם מגוון של פיקדונות

גלי כספרי:  למשל: דובר פה על רווח ריאלי

גלי כספרי:  אם היום אנחנו בסביבת אינפלציה של 5% – אין לדעת מה יהיה בשנים הקרובות, והמוצר היחיד בשוק שמציע, היום, לשמור על הערך הריאלי של הכסף הוא פיקדון בנקאי

גלי כספרי:  אנחנו חושבים שאין שום סיבה להוציא את המוצרים האלה מהמדף, ולא לתת אפשרות להורים שמחליטים לא ללכת על ברירת המחדל, אלא לבחור משהו אחר

ינון אזולאי: יש לך נתונים, מהקופות אצלכם, על כמות האנשים שנמצאים בסיכון המוגבר? בסיכון הנמוך? בריבית קבועה? שיש להם תחנות יציאה בריבית?     

גלי כספרי: לי אין את ההתפלגות הזו

גלי כספרי:  אני מניחה שלביטוח הלאומי יש

ינון אזולאי: למה אין לכם? הבנקים אמורים להחזיק את הנתונים האלה

ינון אזולאי:  אני מדבר עליכם בלבד

גלי כספרי: לאיגוד הבנקים אין את הנתון הזה

גלי כספרי:  שוב, יש ברירת מחדל, עבור מי שלא רוצה לבחור, לא יודע לבחור או לא יכול לבחור

גלי כספרי:  הכסף הולך לאפיק שאתם מחליטים עליו

גלי כספרי:  צריך להבין: השנים של הריבית האפסית נמצאות מאחורינו

גלי כספרי:  אנחנו נמצאים במתווה - - -     

ינון אזולאי: מי אמר שזה לא יחזור?     

גלי כספרי: אף אחד לא אמר

ינון אזולאי: הרי, דיברנו על זה, והחוק הזה היה כשהריבית עדיין הייתה, והייתה לכם את האופציה לעשות את זה

ינון אזולאי:  לא עשיתם את זה עד שלא שמנו חוק

גלי כספרי: לא עשינו מה?     

ינון אזולאי: לא העליתם את זה לסיכון המוגבר

ינון אזולאי:  עד שלא היו פה דיונים, בפועל, ועד שלא העברנו את זה בטרומית והתחלנו להעביר את זה בקריאה ראשונה – זה היה רק דיבורים

גלי כספרי: הסיכון המוגבר הוא בעולם קופות הגמל

ינון אזולאי: עשיתם עכשיו אפשרות גם אצלכם

ינון אזולאי:  באפשרויות שנתתם מאז החקיקה – העליתם את האפשרויות לתשואות אחרות

ינון אזולאי:  אגב, גם הריבית עלתה שם

גלי כספרי: הריבית עלתה, בוודאי

גלי כספרי:  בכל מוצרי הפיקדון - - -     

ינון אזולאי: בכל המוצרים, אבל עדיין בריבית שאני לוקח היום, לאותה תקופה, אני משלם עליה 6%, וכשאתם נותנים – אתם נותנים 2%-3%

ינון אזולאי:  תבואו ותגידו לי שבנק לאומי נותן 4

ינון אזולאי: 75%, שזה, אולי, שיא, אבל בכל זאת, רוב הבנקים עדיין בפחות מחצי

ינון אזולאי:  למה אני אומר את זה? כי תמיד אומרים לנו: "למה להביא חקיקה?"

ינון אזולאי:  אני רק אגיד לך: החקיקה היא עובדה מוגמרת

גלי כספרי: הריבית בפיקדונות עלתה בגלל העלייה בריבית במשק

גלי כספרי:  כך זה פועל בפיקדונות

גלי כספרי:  ישנם פיקדונות בריבית קבועה, פיקדונות בריבית משתנה - - -     

אורית פרקש הכהן: זוהי בדיוק הטענה: בטווח של 18 שנה – המסלול האחר הוא המיטבי לילדים שחוסכים, ולא הפיקדונות

אורית פרקש הכהן:  גם הסוגייה של הריביות על הפיקדונות מעסיקה את הוועדה הזו הרבה מאוד, והמצב שם רחוק מלהיות מיטבי

אורית פרקש הכהן:  הוא מיטבי בעיקר לבנקים

גלי כספרי: הפיקדונות של חיסכון לכל ילד מציעים ריביות מאוד אטרקטיביות

גלי כספרי:  כרגע, אנחנו מדברים על להסיר מוצר שמציע ריבית מאוד אטרקטיבית

ינון אזולאי: הוא אטרקטיבי כרגע, אבל לאורך כל השנים – הוא לא היה

גלי כספרי: כולם פה יודעים שהריבית תרד?     

יצחק פינדרוס: אני מאמין שגם את בטוחה שהריבית לא הולכת להישאר כך

טיבי רבינוביץ': אבל זה לא משנה; אם אתה סוגר ריבית קבועה ל-18 שנה – אתה תקבל את הריבית

טיבי רבינוביץ':  מה זאת אומרת: "כרגע"? זה לא רק כרגע

אורית פרקש הכהן: עובדה שהתכנית הזו, על פניה, סגורה בריבית ל-18 שנה, וההשוואות הראו פער של פי 5 ופי 6 לילדים - -      

קריאה: אבל הריביות עכשיו הן מצוינות

אורית פרקש הכהן: - - כלומר, ההשוואה היא בדיוק אל מול מה שאתם מדברים עליו – פיקדון בריבית קבועה

אורית פרקש הכהן:  לי יש ארבעה ילדים

אורית פרקש הכהן:  נראה לכם שפעם אחת הרמתי טלפון לבנק, ושאלתי מהי הריבית? מהי הקבועה? כמה הם מקבלים? זה מן אירוע שמתרחש לבד; חצי מההורים לא מודעים אליו, במיוחד בגלל שזה לא בבנק שלהם, והגישה קשה, בגלל שזה בביטוח הלאומי

אורית פרקש הכהן:  לכן, יש כאן תיקון שמציע כי ברירת המחדל תהפוך להיות משהו יותר - - -     

גלי כספרי: אנחנו לא מתווכחים עם ברירת המחדל

גלי כספרי:  ברירת המחדל תישאר קופת גמל

גלי כספרי:  אנחנו מבקשים להשאיר את האופציה, להורים שבוחרים בזה מהשיקולים שלהם

גלי כספרי:  למשל: כי הם רוצים לשמור על הערך - - -     

קריאה: זה בסדר

קריאה:  למה שלא תהיה התחרות הזו, ינון?     

אורית פרקש הכהן: החוק אומר: "לא בחר לילד השקעה לפי הוראות פסקה וכו' – תופקד בחיסכון בקופה בסיכון נמוך"

מיכל שיר סגמן: אז השאלה היא: למה אין את התחרות הזו?     

אורית פרקש הכהן: זה נשמע כמו ברירת מחדל

מיכל שיר סגמן: מותר להם

ינון אזולאי: אבל יש תחרות, בין קופות הגמל

מיכל שיר סגמן: אם ברירת המחדל היא קופת הגמל בסיכון – הכל בסדר

מיכל שיר סגמן:  אם אני הורה ומאוד אוהב את הבנקים, ונורא רוצה לבחור את זה לילד שלי – למה לא?      

אורית פרקש הכהן: אבל כתוב

מיכל שיר סגמן: אני שואלת באמת, כחלק מתחרות

מיכל שיר סגמן:  לא ברירת המחדל

מיכל שיר סגמן:  בא לי לבחור גם את זה; למה להוריד את זה מהשולחן?     

ינון אזולאי: אגב, את תשמעי, תכף, שזוהי המלצה גם של גורמי מקצוע אחרים

מיכל שיר סגמן: אם זו השקיפות – אפשר להגיד להם שיכניסו סעיפים של שקיפות, ושישנו כל מיני דברים שקשורים למסלולים הספציפיים האלה

ינון אזולאי: עד עכשיו הם לא הכניסו, והם התחילו להכניס עכשיו

משה שמיר: אני רק רוצה לענות לטענה לפיה יש ריביות אטרקטיביות: אנחנו בדקנו - - -     

ינון אזולאי: אתה יכול גם לענות על למה להוציא את הבנקים

משה שמיר: אני אענה

משה שמיר:  הריביות שהבנקים משלמים בתכנית חיסכון לכל ילד הן נמוכות ממה שהם משלמים אם אתה בא לבנק בלי שום קשר לתכנית החיסכון

גלי כספרי: זה לא נכון

גלי כספרי:  אתה צריך להשוות את הטווחים

משה שמיר: דוגמה: אתמול פורסם שבנק לאומי הציע תכנית חיסכון ל-18 שנה בריבית בנק ישראל – 4

משה שמיר: 75%

משה שמיר:  אם אתם הולכים לחיסכון לכל ילד ל-18 שנה – הריבית היא של 3%

משה שמיר:  להגיד שזה אטרקטיבי – זה לא נכון

ינון אזולאי: באותם התנאים, ל-18 שנה, בזה יש 3% ובזה – 4

ינון אזולאי: 75%

ולדימיר בליאק: 18 מול 18?     

משה שמיר: 18 מול 18

משה שמיר:  הבנק הלאומי משלם בסניף 4

משה שמיר: 75% - הוא יצא בקמפיין גדול

משה שמיר:  אם אתה הולך לנתונים של הבנק הלאומי עכשיו, בתכנית חיסכון לכל ילד – הוא משלם 3%

משה שמיר:  בדקנו גם את תכניות החיסכון לחמש שנים

משה שמיר:  גם שם - - -     

ולדימיר בליאק: יש איזו שהיא רצפה של הסכום?     

משה שמיר: יש תקרה של כמעט 500 ₪, אבל הסכום לא משנה

ולדימיר בליאק: אני מדבר על מינימום לחיסכון

משה שמיר: אני לא יודע

משה שמיר:  אני מכיר רק את התקרה

אורי סבג: אוריה סבג ממשרד האוצר

אורי סבג:  500 ₪ זה הרצפה, וזה מצטבר

משה שמיר: לגבי זה שהפיקדון נותן ודאות – אי אפשר לסגור ודאות ל-18 שנה

משה שמיר:  בקופות הגמל יש מנהלי השקעות, שהעבודה שלהם היא להתאים את ההרכב של התיק ושל החיסכון למצב הקיים

משה שמיר:  אם האינפלציה גבוהה, או שיש תחזיות לאינפלציה גבוהה – הם מניידים לצמוד

משה שמיר:  אם יש תחזיות לאינפלציה נמוכה – הם מניידים לשקלי

משה שמיר:  זה דינמי

משה שמיר:  גם ברמת סיכון נמוכה – התשואות של קופות הגמל הרבה יותר נמוכות מהריביות

משה שמיר:      אני חייב לענות לשאלה של ההורים: המטרה של המדינה היא לדלג מעל ההורים ולהגיע ישר לילד; לנתק את העוני הבין-דורי; לצמצם את ההשפעה של ההורה על עתידו של הילד

משה שמיר:  לכן המדינה מוציאה כסף מהכיס שלה; זהו לא הכסף של ההורה

משה שמיר:  אם כבר, היינו אומרים: "ניתן להורה את ה-50 ₪ ושישים את זה איפה שהוא רוצה", אבל המדינה אומרת: "אני פוסחת מעל ההורה – ומגיעה ישר לילד"

משה שמיר:  לכן, צריך לצמצם, כמה שיותר, את מרווח השגיאה של ההורה, ולהוציא אופציות שהן רעות בהכרח

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  ביטוח לאומי – נתונים

ציון מזרחי: ציון, מנהל תחום קצבאות ילדים בביטוח הלאומי

ציון מזרחי:  אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו, ברשותך, אדוני

ציון מזרחי:  קודם כל, ברירת המחדל שונתה, בדצמבר 2022, לקופת גמל בסיכון מוגבר

ולדימיר בליאק: זה מה שעשינו כאן

ציון מזרחי: בנוסף, אני מתייחס למה שנמרוד אמר: ילדים שנכנסו לסיכון מועט עד דצמבר 2022 – נשארים בסיכון מועט, אלא אם כן ההורה פונה לקופת הגמל

ציון מזרחי:  ברירת המחדל שונתה, בדצמבר 2022, לקופת גמל בסיכון מוגבר, להורה שלא בוחר

ציון מזרחי:  המצב היחידי שבו ילד ייכנס לבנק, אלא אם כן ההורה בוחר, זה אם ההורה בחר בנק, בצורה אקטיבית, לילד הקודם שנולד לו, וכרגע נולד לו ילד, ועליו – הוא לא מבצע בחירה

ינון אזולאי: גם את זה אנחנו הולכים לשנות

ציון מזרחי: בסדר

ציון מזרחי:  אני אומר מהו המצב נכון להיום

ציון מזרחי:  כמו שנמרוד אמר: נכון להיום, כל הילדים שההורה לא בחר להם, עד היום – נכנסו לברירת מחדל בסיכון מועט בקופת הגמל

ציון מזרחי:  כמובן, באפשרות ההורה להתקשר לאותה קופת גמל ולשנות את הסיכון

ציון מזרחי:      דבר נוסף לגבי הנתונים: כמו שאמר אדוני בהתחלה – כיום, כ-20% מהילדים עד גיל 18 נמצאים בבנקים השונים

ציון מזרחי:  כ-80% נמצאים בקופות הגמל

ציון מזרחי:  עוד דבר שאני רוצה לציין, בקשר לפרטי העברת ההורים, הוא שמדצמבר 2022, הביטוח הלאומי מאפשר לכל הורה שבוחר, באופן אקטיבי, את תכנית החיסכון לילדים שלו, לבקש להעביר את נתוני ההתקשרות שלו גם לגוף החוסך

ציון מזרחי:  זה אומר שמדצמבר 2022, אם יש מי שחפץ בכך – הנתונים עוברים אל אותו הגוף שהוא בחר

ינון אזולאי: יש לך התפלגות של הריביות?     

נמרוד ספיר: אני רק רוצה להבהיר, כדי שציון יסכים איתי: מדצמבר 2022 – נפתרה הבעיה של פרטי ההורים

נמרוד ספיר:  הבעיה היא שמיליוני הילדים שכבר נמצאים בתכנית – לא נפתרה עבורם הבעיה

ינון אזולאי: אתה מדבר על הקיימים?     

ציון מזרחי: נמרוד מתכוון לילדים שנמצאים במלאי

ציון מזרחי:  הביטוח הלאומי לא יכול להחליט להעביר את הפרטים של אדוני, אם הוא לא אמר לביטוח הלאומי שהוא מוכן שיעביר את הפרטים לגוף אחר

אורית פרקש הכהן: איפה רשות שוק ההון פה? אם אפשר, בבקשה, לקבל נתונים כללים: כמה ילדים כבר חוסכים היום? מהו סכום החסכונות הכללי?     

ינון אזולאי: המידע הזה נמצא אצל הביטוח הלאומי

ינון אזולאי:  ציון

ציון מזרחי: בשנת 2022 הופקדו לתכניות החיסכון במדינת ישראל סך של כ-3 מיליארד ₪

ציון מזרחי:  הסכום הזה כולל גם תשלומים שוטפים וגם תשלומים שההורים מכפילים, למי שבוחר להכפיל

ציון מזרחי:  מאז פתיחתן, הביטוח הלאומי העביר לתכניות החיסכון 17

ציון מזרחי: 8 מיליארד ₪

ציון מזרחי:  נכון לדצמבר 2022, ישנן כ-3

ציון מזרחי: 5 מיליון תכניות פעילות

ינון אזולאי: יש לך התפלגות של העליות בתוך הבנקים מבחינת המסלולים?      

ציון מזרחי: לא של ריביות

ציון מזרחי:  יש לי של כמה נמצא בכל בנק - - -     

אורית פרקש הכהן: ובעצם, כרגע, כולם בריביות בפיקדונות?     

ציון מזרחי: לא

ציון מזרחי:  80% מהילדים נמצאים בקופות גמל

ציון מזרחי:  כ-20% מהילדים נמצאים בבנקים

ינון אזולאי: יש לך נתונים מבחינת המסלולים?     

ציון מזרחי: ההתפלגות של מוגבר, בינוני ומועט? לא

ציון מזרחי:  יש לנו נתונים כמה נמצאים בקופת גמל כזו או אחרת

ינון אזולאי: מישהו יודע לענות על זה? בבקשה

אורי סבג: אוריה סבג מהחשב הכללי, משרד האוצר

אורי סבג:  עמדתנו העקרונית היא לא בעד להוציא את הבנקים

אורי סבג:  אנחנו רוצים לאפשר להורים את זכות הבחירה

אורי סבג:  תתקבל החלטה על ברירת המחדל הנוספת

אורי סבג:  ה-20% שבתוך הבנקים מתחלקים ל-54% ללא תחנות יציאה, שזה 18 שנה - - -     

ינון אזולאי: 54% ללא תחנות יציאה – זה אומר שזה בריבית גבוהה

אורי סבג: יש קבועה, משתנה או צמודה

אורית פרקש הכהן: אתה יכול לחזור?     

אורי סבג: בבנקים ישנם שני מסלולים: יש תחנת יציאה כל חמש שנים, ואתה יכול לבחור מסלול מחדש, או תחנת One way

אורי סבג:  מי שנכנס בגיל אפס – נעול עד גיל 18

ינון אזולאי: מי שנכנס ללא תחנת יציאה – יש לו ריבית גבוהה

ינון אזולאי:  אני טועה?     

גלי כספרי: לאו דווקא

גלי כספרי:  יכולה להיות ריבית קבועה, משתנה או צמוד מדד

ינון אזולאי: למה יש את החלוקה הזו? אם הריבית גבוהה – אני מבין, אבל כשהוא במסלול ללא ריבית גבוהה וללא תחנת יציאה – מהו ההבדל?     

גלי כספרי: קודם כל, כל המסלולים הללו נקבעו במכרז של החשכ"ל

גלי כספרי:  זוהי לא החלטה של כל בנק

ינון אזולאי: אבל יש כאלה שיכולים בתחנות יציאה, ויש כאלה שלא

גלי כספרי: חלק מהמסלולים הם עם תחנות יציאה, וחלק בלי

אורית פרקש הכהן: אתה צריך להבין שהמכרז הוא של השחכ"ל

אורית פרקש הכהן:  הוא יבוא ויגיד: "עשיתי מכרז שהוא לא מיטבי"? בנוסף, יש לי שאלה אינפורמטיבית: אם אני הורה לא מעורבת – דרך אגב, זהו המצב – איפה הילד שלי? באיזו תכנית? איפה הכסף כרגע?     

קריאה: בקופת גמל, גבירתי

אורית פרקש הכהן: באיזה סיכון?     

קריאה: בסיכון נמוך, כי זה מה שקבעתם

אורי סבג: לגבי החלוקה – מתוך 54% במסלול ללא תחנות יציאה – לשליש יש קל"צ – קבועה, לא צמודה; 15% בקבועה צמודה; וכל השאר – בריבית משתנה

אורי סבג:  מתוך 46% במסלול עם תחנות יציאה – 8% בריבית משתנה; 18% בריבית קבועה לא צמודה; וכל השאר – בריבית קבועה צמודה

אורי סבג:      לגבי שאלתך, לפני שעשינו את השינויים היה מכרז

אורי סבג:  מי שלא בחר – הלך לסיכון מועט

אורי סבג:  החל מה-01 בדצמבר 2022, אם ההורה לא מעורב – זה הלך לסיכון מוגבר

אורית פרקש הכהן: גם בתכניות קיימות? בדצמבר 2022, ילד בן 12 עובר אוטומטית לסיכון מוגבר אם הוא היה בנמוך?     

אורי סבג: לא

אורי סבג:  רק ילד חדש שנולד

אורי סבג:  לגבי תכניות קיימות – אנחנו עסוקים בסוגייה הזו ולא יודעים אם אנחנו יכולים לפצל את זה או לא; יש פה שאלה

ינון אזולאי: במה אתה מתלבט?     

אורי סבג: לגבי אם אנחנו יכולים להחיל אירועים על המלאי או לא

אורי סבג:  בסוף, הבנקים התחייבו לריביות כנגד התחייבות של המשקיעים לשים את הכסף לתקופה ארוכה

אורי סבג:  יש פה שאלה של הסתמכות, ואני לא נכנס לשם

ינון אזולאי: יכול להיות שישתלם לקופות הגמל אפילו לפצות את הבנקים

אורי סבג: לגבי המכרז החדש – אנחנו מכניסים כל מיני מנגנונים שייטיבו עם החוסכים, ולכן הארכנו את המכרז הקודם עם כל הבנקים ועם הקופות רק בשנה

שולמית אלוני: מתי המכרז הקודם היה אמור להסתיים?     

אורי סבג: הוא הסתיים ב-31 לנובמבר

אורי סבג:  ב-01 לדצמבר הארכנו את זה לשנה אחת בלבד, כשיש לנו אופציה להאריך עד - - -     

ינון אזולאי: למה הארכתם את זה אם אתם יודעים שיש - - -     

אורי סבג: זה מימוש תקופת אופציה; לא הארכה

ינון אזולאי: למה הארכתם?     

אורי סבג: כי אנחנו עובדים כרגע; עוד לא סיימנו - - -     

ינון אזולאי: הייתם פה בדיון במאי של השנה שעברה

ינון אזולאי:  אתה לא היית פה; היה מישהו אחר

אורי סבג: היה גל לנדאו

אורי סבג:  אני לא הייתי

ינון אזולאי: כשהוא היה פה, הוא אמר שזה אמור להסתיים

ינון אזולאי:  הוא ידע שיש הצעת חוק, וביקשו מאיתנו לא להגיש את הצעת החוק, ולא להתקדם איתה, כי יש מכרז חדש ועושים

ינון אזולאי:  מי מבטיח לנו שהפעם המכרז החדש ייצא? אתם לא מבטיחים, נכון?     

דניאל בלנגה: אני אשמח להסביר

ינון אזולאי: תן לו לסיים, ואחר כך – גם אני אשמח לשמוע

אורי סבג: אוקיי

אורי סבג:  אנחנו עובדים על המכרז

ינון אזולאי: בינתיים אתם עובדים עלינו

אורי סבג: אני יכול לשתף אותך בחומרים, אם תרצה

אורי סבג:  אנחנו עובדים על המכרז מתוך כוונה לצאת למכרז עד סוף תקופת ההארכה הנוכחית

שולמית אלוני: שוב, אני לא בטוחה שהבנתי, כי אמרו לי שהמכרז הקודם מסתיים ב-30 בנובמבר

שולמית אלוני:  הוא מסתיים ב-30 בנובמבר או ב-31 בדצמבר?     

גליה ימין: גליה, לשכה משפטית, משרד האוצר

גליה ימין:  תקופת ההתקשרות הראשונה הסתיימה לפני כשנה, בנובמבר 2022

גליה ימין:  אנחנו הארכנו לשנה – מתוך השאלה שלך, אדוני – כי רצינו לבחון את זה גם לאור עמדת השר שהתקבלה

גליה ימין:  כעת, אנחנו עומדים לפני הארכת תקופת התקשרות נוספת, ועל זה אוריה דיבר

גליה ימין:  בסוף כל תקופת התקשרות ישנה אפשרות לשנות את תנאי ההסכם

שולמית אלוני: אז מתי אתם סוגרים את פרטי ההתקשרות?     

גליה ימין: אנחנו עמלים על זה

ינון אזולאי: יש לשר אפשרות להאריך את זה בעוד שנה, או שהוא כבר חייב ללכת למכרז?     

גליה ימין: בכל מקרה, אנחנו מממשים תקופת אופציה, ואנחנו תמיד יכולים להמשיך ולממש את זה, בכל פעם – לתקופת אופציה יותר קצרה או יותר ארוכה

ינון אזולאי: אולי נשנה גם את האופציה, כך שלא תהיה לשר אפשרות להאריך את זה בלי סוף? טוב

ינון אזולאי:  אתה סיימת? תודה

ציון מזרחי: אני רציתי להשלים נתון שביקשת, לגבי סך הרווחים שהצטברו בקופות ובבנקים

ציון מזרחי:  עד היום, הרווחים עומדים על כ-1

ציון מזרחי: 1 מיליארד ₪ - הרווחים; לא ההפקדות – כאשר הם מתחלקים כך: 250 מיליון ₪ בבנקים, ו-890 מיליון ₪ בקופות הגמל

יוסף פולסקי: ברשות יושב הראש, אנחנו גם מצטרפים למה שנאמר פה לגבי התחולה של החוק

יוסף פולסקי:  בכל מקרה, גם המערכות שלנו יצטרכו היערכות של חצי שנה, בערך

ינון אזולאי: אוקיי, תודה

ינון אזולאי:  בבקשה

דניאל בלנגה: דניאל בלנגה מאגף תקציבים, משרד האוצר

דניאל בלנגה:  היינו פה בשנה שעברה, בדיון הקודם, ועדיין, ברירת המחדל הייתה קופת כמל בסיכון נמוך

דניאל בלנגה:  הרבה בעזרת הדירבון שלך, היושב ראש, הבטחנו וקיימנו, ושינינו את ברירת המחדל לקופת גמל בסיכון גבוה

דניאל בלנגה:       אנחנו מאוד מאמינים בכך שקופת גמל צריכה להיות ברירת המחדל, ואנחנו שמחים שזה בחקיקה

דניאל בלנגה:  אנחנו רוצים שדבר זה יהיה גם על הילד השני והילד השלישי, ולא רק על הילד הראשון

דניאל בלנגה:  אנחנו לא חושבים שזה צריך להיות סיכון מוגבר בחוק; אנחנו חושבים שזוהי האופציה הכי טובה מבין מה שקיים, אבל אנחנו רוצים לאפשר לרשות שוק ההון, ולכל האוצר, לחשוב על מסלולים אחרים, שאולי יהיו יותר טובים, בעתיד, בשביל ברירת המחדל

משה סולומון: אבל זה מוכח שהסיכון הגבוה הוא יותר טוב אם מתחילים מגיל נמוך

דניאל בלנגה: כרגע, מבין האפשרויות שיש – נמוך, בינוני וגבוה – הוחלט שמוגבר הוא הכי נכון והכי טוב

משה סולומון: נכון, אז למה אתם לא עושים אותו כברירת מחדל?     

דניאל בלנגה: כרגע, זוהי ברירת המחדל - - -     

שולמית אלוני: מתי אתם צפויים לחשוב?      

דניאל בלנגה: כל הזמן

ינון אזולאי: אתם כל הזמן נמצאים במצב של חשיבה

ינון אזולאי:  היא שואלת מתי תהיו במצב של החלטה?     

דניאל בלנגה: כרגע, מבחינתנו – המצב בסדר

דניאל בלנגה:  ברירת המחדל היא בסיכון מוגבר, וכך היא צריכה להיות

ינון אזולאי: אתה רק אומר: "אולי יהיה איזה אירוע", ומהאירוע הזה - - -     

דניאל בלנגה: אירוע, או אפיקי חיסכון חדשים, שאולי יהיו יותר נכונים

דניאל בלנגה:  לכן, אנחנו לא חושבים שנכון לעגן את המוגבר בחקיקה, אלא נכון שרק קופת הגמל תהיה בחקיקה

דניאל בלנגה:  זה לגבי ברירת המחדל

דניאל בלנגה:  לגבי הבנקים – היה לנו דיון מאוד ארוך - - -     

אורית פרקש הכהן: אבל אנחנו לא מתחילים מנקודת אפס, אלא מנקודה שבה זהו תהליך משמעותי, קשה ובירוקרטי להורים שירצו להזיז מהפיקדונות לקופת הגמל, ולכן נדרשת חקיקה

אורית פרקש הכהן:  מה תגיד על הטענה הזו?     

דניאל בלנגה: השאלה השניה היא השאלה של הניוד ושל הבנקים

עאידה תומא סלימאן: מהו המצב של הורים שאתה שכנעת אותם שקופת הגמל היא הדבר הכי נהדר שצריך לעשות, והם נמצאים כבר ארבע או חמש שנים בבנק, ורוצים לעבור? מה אתם מציעים להם?     

דניאל בלנגה: זוהי, באמת, הסיבה שבגללה הארכנו את תקופת ההתקשרות רק לשנה

דניאל בלנגה:  בעצם, אנחנו צריכים לחשוב איך אפשר לעשות את הניוד הזה בצורה הכי טובה

דניאל בלנגה:  לניוד הזה יש כמה בעיות: ישנו עניין של אירוע מס, שצריך לפתור אותו; יש את עניין של הפלטפורמה, שהוא עניין טכני, וצריך לראות איך אנחנו עושים את זה; ויש את העניין של שבירת הפיקדונות - - -     

אורית פרקש הכהן: מה זה אירוע מס? יש מס על הריבית של הפיקדון?     

דניאל בלנגה: לפי החוק – זה יוצר אירוע מס, וצריך לתקן אותו כדי שהוא לא יהיה

ינון אזולאי: כשאת מושכת מהבנק, בעצם המשיכה עצמה – פתחת אירוע

אורית פרקש הכהן: מהי הבעיה? איך אתה פותר את האירוע?      

ינון אזולאי: בעצם המעבר בעת המשיכה – השתמשת בכסף, כביכול, ואת צריכה לשלם עליו מס או שבירת פיקדון

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, אבל זה לא רציונלי בכלל

ינון אזולאי: אני מסכים איתך

משה סולומון: ינון, צריך שהמעבר הזה לא יהיה ממוסה

דניאל בלנגה: חוץ מזה, אנחנו לא רוצים לטפל רק באנשים החדשים, אלא גם במלאי הקיים, כמו שציינת, חברת הכנסת

דניאל בלנגה:  בשביל זה צריך לעשות חשיבה טיפה יותר - - -     

ינון אזולאי: תגיד לי, מה עשיתם במשך שנה? אני מדבר בשיא הרצינות

ינון אזולאי:  שנה שלמה שהחוק נמצא בסטנד-ביי - - -     

עאידה תומא סלימאן: ביקשתי מהם להכין תקציב, ינון

ינון אזולאי: אני לא ראיתי אותו פה, בדיוני התקציב

ינון אזולאי:  אני באמת לא מבין

ינון אזולאי:  הוא נמצא אצלכם ממאי של השנה שעברה, כשהעברנו אותו בקריאה ראשונה

ינון אזולאי:  היה דיון על זה, והיה דיבור איתכם תוך כדי

ינון אזולאי:  חלק מהאנשים התחלפו, ובסופו של דבר, אחרי שנה, אתם מגיעים ועדיין צריכים לעשות חשיבה, לעשות עבודה, לחשוב על איך לעבוד ולעבוד על איך לחשוב

ינון אזולאי: לקח לכם שנה? תתמודדו עם זה אחרי זה

ינון אזולאי:  קודם כל נעביר את זה איך שאנחנו רוצים, עם הניוד ועם הכל

ינון אזולאי:  אם תגידו לי: "אנחנו רוצים לשנות" – אני אגיד לכם: "אין בעיה, העברנו את זה

ינון אזולאי:  עכשיו – תביאו חקיקה שלכם"

ינון אזולאי:  אני לא רוצה ללכת בגישה הזו, אבל אתם לא מגיעים לפה עם נתונים ועם עבודה שעשיתם, בסופו של דבר

ינון אזולאי:       אמרת לי: "נתנו לך את הסוכריה הזו של שינוי בפיקדון אצל הבנקים"

ינון אזולאי:  זה לא רציני

ינון אזולאי:  אני באמת ציפיתי למשהו יותר רציני כשאני בא לפה היום

ינון אזולאי:  הייתי בטוח – וזה לא שלא דיברתי עם האוצר בכל התקופה הזו – שאני בא למשהו מוגמר, שמצביעים עליו והולכים

ינון אזולאי:  היחידים שהייתה איתם בעיה של פחות הסכמה, ובצדק, הם הבנקים, אבל גם הבנקים רוצים איזה שהוא תיקון, כפי שהוצע סביב השולחן

ינון אזולאי:  אמרתי, בשיחה עם טיבי, שאני מוכן לדבר גם על זה, אבל יש פה אירוע שכבר הייתם צריכים לבוא מוכנים אליו

אימאן ח'טיב יאסין: יש לי הצעה, בבקשה, לגבי הסוגייה של הניוד

אימאן ח'טיב יאסין:  מי שמושך את הכסף – זה כאילו הוא משתמש בו, ולכן הוא משלם מס, נכון? אם הניוד הוא ממקום למקום, כלומר, רק מעבירים את הסכומים – זה אומר שלא משתמשים בכסף, ואז למה צריך לשלם עליו?     

אורית פרקש הכהן: זהו החוק, אימאן

דניאל בלנגה: אני לא אומר שזה מה שצריך להיות; כרגע, זהו פשוט החוק, וצריך לחשוב איך אפשר לתקן את זה כדי שזה לא יקרה

דניאל בלנגה: צריך להחריג

דניאל בלנגה: חוץ מזה, יש עוד בעיות עם הניוד

דניאל בלנגה:  אנחנו גם לא יודעים איך אפשרות הניוד הזו תשפיע על הריביות שמקבלים בבנקים

דניאל בלנגה:  מי שבסוף יישאר בבנק, ולא יעביר לקופת גמל - אנחנו לא יודעים איך העובדה שאנחנו מאפשרים ניוד תשפיע על החסכונות - - -     

ינון אזולאי: כמה זמן ייקח לכם לענות לנו לגבי הניוד?     

דניאל בלנגה: אנחנו שמנו לעצמנו כיעד את ההתקשרות הבאה, שאמורה להיות - - -     

ינון אזולאי: אני אומר לך שזהו יעד רחוק מדי

שולמית אלוני: מהי ההתקשרות הבאה? דצמבר?     

ינון אזולאי: בדצמבר

שולמית אלוני: ואז מה יקרה?     

דניאל בלנגה: אנחנו נמצאים, עכשיו, בתהליך חשיבה, כדי לראות איך אפשר לעשות את המכרז אופטימלי, כדי לשנות ההסכם

ינון אזולאי: זה לא הולך, עזוב

אורית פרקש הכהן: זה לא יעבוד

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא נחכה לכם

ינון אזולאי: אני אומר לך דבר אחד: אם אתם חושבים שאני אחכה עם החוק לניוד עד דצמבר – אתם טועים

אורי סבג: החוסכים עשויים להיפגע, כי יש פה אירוע מס

ינון אזולאי: אין בעיה

ינון אזולאי:  תיפגעו, ותביאו חקיקה אחרת שלכם

ינון אזולאי:  בסדר? אני לא מוכן לשמוע על למעלה משנה של דיוני חשיבה, שלאחריה עדיין אין - - -     

אורית פרקש הכהן: הם לא ייפגעו, כי בכל מקרה – הם ישלמו מס

אורית פרקש הכהן:  הרי, אתם לא תפטרו אותם ממס

אורי סבג: אנחנו נפטור אותם

אורית פרקש הכהן: אתם תפטרו ממס 13 מיליארד, או 3 מיליארד? זה לא יקרה

ינון אזולאי: אני אומר לכם: הייתם צריכים לבוא היום עם תשובות לגבי הסיפור של הניוד

ינון אזולאי:  זה לא מקובל עליי

ינון אזולאי:  ידעתם מההתחלה שזוהי הדרישה שלי, ושל חברי הכנסת

ינון אזולאי:  כולנו דיברנו על זה

ינון אזולאי:  תקראו את הפרוטוקולים ותראו

ינון אזולאי:  לא יכול להיות שאחרי שנה, אתם באים אליי ואומרים: "אנחנו צריכים חשיבה"

ינון אזולאי:  מה עשיתם עד עכשיו? לא חשבתם?      

אורי סבג: הנושא הזה נדון במסגרת חוק ההסדרים

אורי סבג:  זה היה גם בדיון אצל השר, בסוף ינואר, והשר ביקש ללבן את זה

אורי סבג:  דנו בזה בוועדת המכרזים, הכנו מזכר מס – אילו שינויים צריך להחיל על פקודת מס הכנסה כדי שהחוסכים, אלה שעדיין רוצים לעבור – שלא ייפגעו מהמעבר הזה

אורי סבג:  שוב, אנחנו עובדים

ינון אזולאי: אני לא אמרתי שאתם לא עובדים, אבל יכול להיות שאתם עובדים בעוד דברים, ואת זה – שמתם בעדיפות אחרונה

ינון אזולאי:  אצלי זה בעדיפות ראשונה

אורי סבג: אוקיי

אורית פרקש הכהן: ינון, אפשר לכתוב תחולה רטרואקטיבית, ולהגיד שהאוצר יפרסם תקנות לעניין התחולה בתוך חודש

אורית פרקש הכהן:  זה הכל

אורית פרקש הכהן:  ואז, אם הם יפרסמו – יפרסמו

ינון אזולאי: את לא יכולה

אורית פרקש הכהן: למה? שיוציאו תקנות פרטניות לגבי המנגנון לתקופת המעבר, שקבע החוק

שולמית אלוני: מה זה המנגנון?     

אורית פרקש הכהן: יש פה מנגנון כלכלי מסוים, שזה רשות שוק ההון או משרד האוצר

אורית פרקש הכהן:  הרי, כל החוק הזה אומר: שר האוצר יקבע תקנות להסדר

אורית פרקש הכהן:  נכון? זהו לא דבר מופרך

אורית פרקש הכהן:  החוק הראשי אומר: "סכום החיסכון ינוהל בהתאם להוראות של שר האוצר, באישור ועדת הכספים, ורשאי הוא לקבוע הוראות לעניין הקמתו ואופן הפעלתו של המנגנון לניהול"

אורית פרקש הכהן:  אנחנו נקבע מהי התחולה – נקבע תחולה רטרואקטיבית, ונגיד שהוא יפורסם בתקנות של שר האוצר בתוך חודש ימים

שולמית אלוני: על מי זה יחול?     

אורית פרקש הכהן: על ילדים שכבר קיימים במסלול אחר

ינון אזולאי: מה את רוצה שיקרה להם? שהם יוכלו לנייד? את זה אנחנו רוצים

אורית פרקש הכהן: כן, רטרואקטיבית

אורית פרקש הכהן:  הם אומרים שפיננסית זה פיסקלית - - -     

שולמית אלוני: מה זה פיסקלית? אם יש הוראה שמחייבת בחוק מס – את צריכה להתגבר עליה בחקיקה

אורית פרקש הכהן: לא, שלומית – אני אומרת את זה בצניעות – אנחנו לא נתגבר על המס הזה

אורית פרקש הכהן:  ישנה חקיקת מיסים במדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  ילדים שישבו בפיקדונות עם ריבית – ישלמו את המיסים כחוק במעבר הזה

שולמית אלוני: לא צריך לראות בזה אירוע מס

אורית פרקש הכהן: זהו החוק, שלומית

אורית פרקש הכהן:  זהו כסף שיושב בפיקדונות

ינון אזולאי: אבל אנחנו רוצים לעשות שיהיה לזה המשך

אורית פרקש הכהן: אז אדרבא; נתת לי רעיון

ינון אזולאי: אנחנו רוצים להביא את זה לפה, בתיקון חקיקה, ולראות איך עושים לו גשר – כך שיהיה המשך ללא הפסקה – כדי שלא נצטרך להגיע לאירוע מס

אורית פרקש הכהן: אבל אז את צריכה לנסח את זה, ולהגיד שהתחולה תהיה רטרואקטיבית, והניוד יהיה, על אף האמור – לא יראו בזה אירוע מס

ינון אזולאי: בגלל זה היא יועצת משפטית; היא תוכל לנסח את זה

אורית פרקש הכהן: אני אצביע בעד, אבל אז אנחנו צריכים לנהל איתם שיח על כמה כסף הם - - -

אורית פרקש הכהן:  זה מה שאתה רוצה לעשות, היושב ראש?     

ינון אזולאי: כן

אורית פרקש הכהן: ושלומית צריכה לנסח את הדברים האלה?     

ינון אזולאי: בסדר

ינון אזולאי:  בבקשה

רחל עזריה: רמי עזריה, מנהל מחלקת קופות גמל

רחל עזריה:  אני רוצה לעשות סדר קצר, ולהציג את העמדה שלנו מהצד של הפיקוח על קופות גמל

רחל עזריה:  כפי שנאמר קודם, בדצמבר 2022 הוצאנו חוזר, הוראות לשוק, ששינה את ברירת המחדל למסלול בסיכון מוגבר, מבלי מעבר למסלול בינוני או אחר, כי זוהי המסקנה שהגענו אליה

רחל עזריה:  לא מצאנו מקום לשים עליו את האצבע ולקבוע שבו תהיה תחנת מעבר למסלול בינוני או אחר, ולכן החלטנו שמסלול ברירת המחדל יהיה רק סיכון מוגבר

רחל עזריה:  כמובן שההוראה הזו חלה רק על מי שמצטרף לקופות הגמל החל מדצמבר 2022

רחל עזריה:  לכן, הדיון שהיה מקודם הוא לגבי המלאי הקיים

רחל עזריה:      לגבי הסוגייה של ניוד הבנקים, אני רק אציין שמבחינתנו עולם קופת הגמל הוא עולם שמוסדר ברגולציה

רחל עזריה:  ישנם ניודים, ממשקים ותפעול שמוסדר; ישנה מערכת שלמה

רחל עזריה:  היום, אין שפה משותפת בין הבנקים לבין קופות הגמל

רחל עזריה:  לא רק אירוע מס – אין להם שפה משותפת, אין ממשקים ואין ניוד

רחל עזריה:  את כל הדבר הזה – צריך לייצר

רחל עזריה:  זה ייקח זמן להקים ממשקים - - -     

ינון אזולאי: מה זה אומר שייקח זמן?     

רחל עזריה: צריך לשאול את זה את הגופים

אורית פרקש הכהן: עשר שנים שעושים תחרות בבנקים

רחל עזריה: אני לא נכנס, כרגע, לדיון בשאלה אם הבנקים זה נכון או לא; אני רק אומר שכרגע – אין שפה משותפת - - -     

אורית פרקש הכהן: ברגולציה, אבל לקוח יכול לבוא ולהגיד: "תעבירו לי את הכסף מפה לפה"

ינון אזולאי: הבנקים, אני ארצה שתענו לי, אחר כך, לגבי העניין של הניוד והשפה המשותפת

ינון אזולאי:  אולי אפשר למצוא משהו

רחל עזריה: יש רגולטור לבנק, ורגולטור אחר לקופות הגמל

רחל עזריה:  מי יקבע את התנאים? מי יסדיר את זה? בקופות הגמל – אנחנו מסדירים הכל: מי ידבר, איך הוא ידבר, על מה הוא ידווח, מהו הממשק - - -     

אורית פרקש הכהן: אתה מרשות שוק ההון?     

רחל עזריה: רשות שוק ההון

רחל עזריה:  אין לנו שום סמכות על הבנקים

רחל עזריה:  מי יקבע מהי השפה המשותפת? מי יאכוף סנקציות?      

אורית פרקש הכהן: אנחנו לא צריכים שפה משותפת

אורית פרקש הכהן:  צריך חוק שלפיו אדם זכאי להעביר את הכסף

דור פישר: דור פישר, הלשכה המשפטית ברשות שוק ההון

דור פישר:  אצלנו יש הוראות ניוד ברורות, תקנות, מועדים שצריך לעמוד להביא שצריך להעביר בעת איחור בניוד

אורית פרקש הכהן: פיצויים למי?     

דור פישר: לחוסך עצמו

דור פישר:  אם את מגישה בקשת ניוד, והגוף לא מעביר את הכסף בזמן – הוא צריך לפצות אותך

אורית פרקש הכהן: תוך כמה זמן הוא צריך להעביר, לפי הכללים הקיימים, בין בנק לקופת גמל?     

דור פישר: אין העברה בין בנק לבין קופת גמל

דור פישר:  לא קיים ניוד של כספים בין בנקים לבין קופת גמל

אורית פרקש הכהן: מה זאת אומרת?     

משה סולומון: זה קורה היום, רק עם מס

דור פישר: אין העברה בין פיקדון בבנק לבין כסף בקופת גמל

דור פישר:  את יכולה לעשות פעולה של הפקדת כסף

דור פישר:  זוהי פעולה שונה לגמרי מפעולת ניוד

דור פישר:  בהפקדה של כסף – יש שורה, ואז מאתרים את הכסף

דור פישר:  לעומת זאת, פה את צריכה לעשות ניוד – את צריכה להעביר מידע על ההיסטוריה של הכסף עצמו – מתי הוא הופקד, איך הוא הופקד, המועדים של זה והתחשבויות כאלה, לצורכי המס העתידיים, למשל

דור פישר:  לכן, ישנן פעולות

דור פישר:       אנחנו מסדירים את זה; יש חוזרים שלנו, שהם חוזרים מאוד ענפים, שמסבירים בדיוק איך עובר המידע בנוגע לכסף

דור פישר:  אנחנו אחראיים על קופות הגמל

אורית פרקש הכהן: כלומר, כרגע, לפי החוק – זה יהיה פיקדון חדש, ולא ניוד

אורית פרקש הכהן:  ברגע שבן אדם שיש לו ילד, שכבר חסך כמה שנים בתכנית, מעביר את זה לפיקדון – הוא מתחיל את הפיקדון מ-א'; זה לא ייספר כאילו זה עשר שנים

דור פישר: היום, אם בן אדם בוחר להיות בקופת גמל – ורק מעתה ואילך הוא בקופת גמל - - -     

אורית פרקש הכהן: לפי כל החוזרים הענפים שלכם, מהם ההבדלים בתכנית הזו, או החסרונות והיתרונות, בין ניוד לבין הפקדה מחדש?     

דור פישר: אין אפשרות לניוד

אורית פרקש הכהן: אבל מהי המשמעות של כך בפועל?     

משה סולומון: הניוד הזה משפיע על שני פרמטרים: גם על הוותק וגם על המס, נכון?      

רחל עזריה: בקופת גמל, להבדיל מקרן פנסיה, אין משמעות לוותק

רחל עזריה:  אין פה כיסויים ביטוחיים לפי הרציפות, אז אין משמעות לתשואה שהשגת

אורית פרקש הכהן: בקיצור, האירוע הוא רק המס

משה סולומון: לא בטוח שזהו רק המס

רחל עזריה: היום, אם מוציא כסף מהבנק, הוא פותח את הפדיון - - -     

משה סולומון: אם ניידתי מקופת גמל לבנק, או הפוך - - -     

רחל עזריה: אין ניוד; אין תהליך כזה

משה סולומון: גם באירוע מס אין את זה?     

רחל עזריה: לא

רחל עזריה:  אין, היום, תהליך כזה; אין שפה משותפת; אין ממשקים; אין מערכת יחסים בין הבנק לבין קופת גמל, שבה הלקוח שומר על רציפות

משה סולומון: אז אני רק מושך ואז מפקיד במקום אחר

רחל עזריה: בדיוק

משה סולומון: ולכן יש אירוע מס

רחל עזריה: אתה יכול, היום, נניח, לפתוח פיקדון בבנק ולהפקיד בקופת גמל

רחל עזריה:  זוהי הפקדה; זהו לא ניוד

רחל עזריה:  ניוד קורה בין קופות גמל, שמדברות אחת עם השנייה, שיש להן ממשקים ושפה משותפת והן מעבירות את הכסף, וזה שומר - - -     

ינון אזולאי: אנחנו מדברים על ניוד מהבנקים לקופות הגמל

רחל עזריה: אם רוצים לייצר ניוד – צריך לייצר לזה פלטפורמות, ממשקים ואת כל עניין התפעול, מעבר לסוגיית המס

אימאן ח'טיב יאסין: סוגיית המס מאוד חשובה לאנשים

רחל עזריה: אני לא מזלזל בה - - -     

משה סולומון: זה משפיע גם על הוותק? יש משמעות לוותק הזה?      

רחל עזריה: אין משמעות לוותק

דניאל בלנגה: אבל יש משמעות לשבירת החסכונות

דניאל בלנגה:  אנשים הפקידו ל-18 שנה

דניאל בלנגה:  זה גם משהו שצריך לטפל בו

משה סולומון: אוקיי

רחל עזריה: עוד דבר שאני חייב לציין, לגבי המלאי הקיים – זאת אומרת, כספים שנמצאים היום בסיכון מועט

רחל עזריה:  הרי, אנחנו הסדרנו מדצמבר 2022 והלאה – זה טוב, כמובן, לדאוג לאלה שלא נכנסו ברגולציה החדשה, אבל צריך לשים לב שאם נותנים הוראה כללית לנייד את הכמויות העצומות של החוסכים שנמצאים בסיכון מועט כברירת מחדל – צריך לקחת בחשבון שתי סוגיות: א', ישנה אפשרות שתהיה הסטת כספים משמעותית, והיא תשפיע על - - -

רחל עזריה:  כספים מושקעים באפיקים מסוימים, ולהזיז סכום גדול של כסף – יכול להשפיע

רחל עזריה:  ב', חלק מהאנשים – על אף שהיו פסיביים ולא בחרו – אולי התעניינו בשלבים מאוחרים, ראו שהם נמצאים בסיכון מועט ואמרו: "זה מרצה אותי"

ינון אזולאי: אני התעניינתי, ואמרו לי שאין לי איך לצאת מזה

ינון אזולאי:  לא בקופת גמל; בבנקים

ל רמי עזריה: אני מדבר על קופות גמל

ל רמי עזריה:  אני אציין סוגייה אחרונה: העניין של קביעת מסלול ברירת המחדל

ל רמי עזריה:  אנחנו חושבים שנכון יהיה שזה יישאר בסמכות הממונה, כדי שאם יקרו מקרים מסוימים – אנחנו נוכל להגיב בזמן אמת

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  איגוד הבנקים, מהי דעתכם לגבי הניוד? האם יש לכם קשר עם קופות הגמל, או שאתם רוצים שניצור קשר עבורכם?     

טיבי רבינוביץ': צריך, אמנם, להסדיר את כל ההיבטים התפעוליים ולבחון אותם לעומק, אבל עקרונית – אין התנגדות לניוד לשני צדדים; גם לצד אחד וגם לצד השני

טיבי רבינוביץ':  לזה אתה מתכוון, נכון?     

ינון אזולאי: אני שואל מה הייתה הכוונה שלך

ינון אזולאי:  אני, בשונה מהאוצר, לא רק חושב, אלא גם אומר מה אני חושב

טיבי רבינוביץ': אני מניח שאתה לא מתכוון לכך שיהיה ניוד רק מצד אחד

ינון אזולאי: אני, בהסתכלות שלי – שיהיה ניוד מצד אחד

ינון אזולאי:  אני אמרתי שהבנקים בכלל לא צריכים להיות

ינון אזולאי:  זוהי ההסתכלות שלי, וזהו גם החוק שלי

ינון אזולאי:  כנציג איגוד הבנקים, אתה אומר שאם הניוד יהיה לשני הצדדים – יש על מה לדבר

ינון אזולאי:  אם הניוד יהיה לצד אחד – אתה מתנגד לזה

ינון אזולאי:  הסברתי אותך נכון?     

טיבי רבינוביץ': אני רוצה לנהל דיון מקצועי וענייני

טיבי רבינוביץ':  לגבי הניוד, עקרונית, אין התנגדות

טיבי רבינוביץ':  אין סיבה שהוא לא יהיה דו-כיווני

ינון אזולאי: אני לא חושב שמישהו אמר פה: "בוא נראה לכם מה זה"

ינון אזולאי:  יש מישהו שבא ואמר לי: "אתה עושה את זה דווקא, כנגד הבנקים"

ינון אזולאי:  אני עושה את זה בעד הציבור, ולא נגד הבנקים

טיבי רבינוביץ': אוקיי

טיבי רבינוביץ':  אני חושב שצריך לבחון את כל ההיבטים התפעוליים, ולדעתי – יש מה לבחון פה

טיבי רבינוביץ':  כרגע, הכביש לא קיים, וצריך לבנות אותו

טיבי רבינוביץ':  אין בעיה

טיבי רבינוביץ':  אני רוצה להגיד עוד מילה לסיכום, כדי שהדברים יהיו ברורים: ברירת המחדל, היום, היא בקופת גמל להשקעה

טיבי רבינוביץ':  לא בבנקים

טיבי רבינוביץ':  משנים את ברירת המחדל מקופת גמל להשקעה בסיכון נמוך לקופת גמל להשקעה בסיכון גבוה

טיבי רבינוביץ':       אם אדם שמפקיד כסף בפיקדון בנקאי בוחר להפקיד את כספו במסלול בטוח, ל-18 שנה, בריבית קבועה שיכולה להגיע מיותר מ-3% ועד 4

טיבי רבינוביץ': 75% – לכל בנק יש את המדיניות ואת המחירים שלו – אני לא בטוח שמישהו מהאנשים החכמים כאן יכול להתחייב, בוודאות מלאה, שבמוצר שהוא לא בנקאי, בעוד 18 שנה – הריבית תהיה אותה ריבית, והתשואה תהיה גבוהה

טיבי רבינוביץ':      היום, המדינה מאפשרת להשקיע, למשל, במוצרים של קופות גמל, שהן לפי השריעה

טיבי רבינוביץ':  אלה קופות גמל שהיו הפסדיות, בחלק מהמסלולים

טיבי רבינוביץ':  זה על השולחן

ינון אזולאי: אגב, היום לא מאפשרים חיסכון לכל ילד בשריעה או בהלכה?     

טיבי רבינוביץ': מאפשרים

טיבי רבינוביץ':  אלה היו מסלולים שהיו הפסדיים, למרות שקופות גמל היו - - -     

ינון אזולאי: אתה אומר: "אנחנו לא יודעים מה יהיה בעוד 18 שנה", ואנחנו תמיד מסתכלים - - -     

טיבי רבינוביץ': אני לא אומר את זה

טיבי רבינוביץ':  אני אומר משהו אחר: מי שמשקיע במוצר בנקאי, יודע בוודאות: א', שאין לו סיכון; שמה שמתחייבים אליו – זה מה שיהיה

טיבי רבינוביץ':  בשום מוצר אחד – לא תוכל לקבל את הוודאות הזו

טיבי רבינוביץ':  ב', אתה יודע שכשאתה חותם – זה מה שאתה מקבל

טיבי רבינוביץ':  יכול להיות שזה לא מספיק גבוה, אבל זה מה שאתה מקבל

ינון אזולאי: יש לנו גם את ההסתכלות על מה היה בשנים האחרונות

טיבי רבינוביץ': אם אתה מוכן לקחת את כל הכוח ולחתום לו - - -     

ינון אזולאי: אבל זה הסיכון

טיבי רבינוביץ': אין בעיה, אבל כשאתה עומד מול הלקוח, אתה תצטרך להגיד לו האם אתה מתחייב ב-100% שזה מה שהוא יקבל, או לא

טיבי רבינוביץ':  אם אתה היית צריך לפצות את אותו הלקוח, שאמרת לו: "אני ראיתי שלפני עשר שנים שזה היה כך, או אחרת" – לא בטוח שהיית עושה את זה

טיבי רבינוביץ':  לכן אני אומר: אין סיבה שתמנעו מההורה את הבחירה

טיבי רבינוביץ':  תאפשרו לו

טיבי רבינוביץ':  מי שלא רוצה את ברירת המחדל, אלא רוצה לבחור משהו אחר – תאפשרו לו לבחור

טיבי רבינוביץ':  אין סיבה שלא

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  רצית להוסיף?     

אלון שוסטר: כן

אלון שוסטר:  רציתי להתייחס לשני דברים: ראשית, האוצר ורשות שוק ההון מבקשים שלא יהיה קבוע בחוק הסיכון המוגבר

אלון שוסטר:  אני חושב שזוהי טעות; זה חייב להיות כתוב בחוק

אלון שוסטר:  הדברים צריכים להיות פשוטים

אלון שוסטר:  אני מגיע מהעולם הצבאי

אלון שוסטר:  בעולם הצבאי, אחד העקרונות הוא עיקרון הפשטות

אלון שוסטר:  מה שלא פשוט – פשוט לא יהיה

אלון שוסטר:  ראינו עכשיו, לדוגמה, ברפורמה שעוברת, בשלבים, בתחום הפנסיות, שמוסיפים עוד ועוד מסלולי השקעה

אלון שוסטר:       אגב, תודה רבה

אלון שוסטר:  עשו לנו, סוכני הביטוח והיועצים, הרבה מאוד עבודה, אבל לציבור – מסבכים

אלון שוסטר:  פה אנחנו מדברים על ילדים, ועל בחירות לא נכונות שהורים עושים כשהם מנסים לעזור לילד

אלון שוסטר:  צריך לעשות את זה פשוט, ושזה יהיה כתוב בחוק

אלון שוסטר:      הדבר השני הוא סוגיית הניודים

אלון שוסטר:  הניוד, שהתחיל בישראל ב-2006-2008, מאפשר להעביר בין קופות בלי אירועי מס

אלון שוסטר:  היום בכלל אי אפשר, מבחינת החוק, למשוך את הפיקדון, כי אסור להוציא את הכסף הזה עד גיל 18

ינון אזולאי: אגב, היה – אם אני לא טועה, תקנו אותי – בקורונה, נתנו איזו שהיא אפשרות להוציא מקופת גמל או ההשתלמות, בהוראת שעה

אלון שוסטר: גם בקרנות השתלמות וגם בקופות הגמל

אלון שוסטר:  אגב, הוראת השעה הזו פגה

אלון שוסטר:  כשרוצים לעשות חוק עם תקנות – לא בטוח שהאוצר יביאו את התקנות, כי פגה הוראת השעה לעניין משיכת דמי האבטלה של העצמאיים, והם לא חידשו את התקנות האלה

אלון שוסטר:  לכן, הנושא של חקיקה הראשית הוא מאוד חשוב

אלון שוסטר:      אני רוצה להציע רעיון: במקום לעשות ניודים – אולי להחליט לתת הוראה שלפיה הבנקים יאלצו למכור את הכספים שאצלם, בפיקדונות, לקופות הגמל

אלון שוסטר:  כך יפצו את הבנקים על האובדן של החיסכון; יפתרו את בעיית הניודים, זה יעבור אל הקופות ושם אפשר יהיה לעשות את זה

ינון אזולאי: תודה

רחל עזריה: אמרת שאתה חושב שנכון שזה יהיה בחוק

רחל עזריה:  אתה חושב שגם כל העניין הפנסיוני, מסלולי ההשקעה והרגולציה צריכים להיות בחוק?      

אלון שוסטר: פה אנחנו מדברים על ברירת מחדל, וזה צריך להיות ברירת מחדל בחוק

רחל עזריה: המחוקק צריך לקבוע את כל רשימת מסלולי ההשקעה? זה מה שאתה חושב?     

אלון שוסטר: לא, אבל לפעמים עושים משהו יותר - - -     

רחל עזריה: מה זה שונה כשיש לך חמישה מסלולי השקעה ברשימה סגורה בחוזר? לדעתי זה יותר פשוט מפנסיה

אלון שוסטר: לא הבנתי את השאלה, אבל היום אתם מעלים את האפשרויות בפנסיה

אלון שוסטר:  אם אני זוכר נכון – זה יגיע בין 30 ל-42 אפשרויות

אלון שוסטר:  לנו זה עושה הרבה עבודה, אבל שוב – אנחנו מנסים, היום, לפשט את נושא הפנסיה ולעזור לאנשים

אלון שוסטר:  לפעמים יש Too Much Help

רחל עזריה: 	אז לא צריך לעשות בחקיקה את מסלולי ההשקעה של הפנסיה

אלון שוסטר: אנחנו לא מדברים על הפנסיה

משה שמיר: אם אתה כתבת את מסלולי ההשקעה – אתה רק סיבכת את כל השוק והקשית על כל הציבור

אלון שוסטר: לפעמים אנחנו רוצים קצת פשטות עבור האנשים

משה שמיר: לגבי הניודים, צריך לזכור שבין קופות הגמל – יש ניודים

משה שמיר:  בין הבנקים – אין ניודים

משה שמיר:  זאת אומרת, אם אתה בבנק הפועלים – 18 שנה אתה בבנק הפועלים, ואין תחרות על הפיקדונות

משה שמיר:  אם כבר פותחים לניודים – דבר ראשון, צריך לפתוח לניודים בין הבנקים, כדי שתהיה תחרות על הריביות, ושאנחנו לא נקבל ריביות הרבה יותר נמוכות ממה שיש בשוק

משה שמיר:      דבר שני, אני שוב חוזר ואומר: פתיחה של ניודים מקופות הגמל לפיקדון בנקאי זה אסון

משה שמיר:  עדיף להשאיר את החוק כך, כי הבנקים פשוט ימשכו את הכסף אליהם, ומי שיפסידו פה הם רק הילדים

ינון אזולאי: למה?     

משה שמיר: תחשבו על מקרה, כמו משבר הקורונה, שבו השוק נפל ב-50%

משה שמיר:  מה שהבנקים יעשו זה לפתוח בקמפיין לשכנע את ההורים למכור את החסכונות שלהם - - - -     

גלי כספרי: כלומר, קופות הגמל יכולות לרדת ב-50%

גלי כספרי:  מי שבדיוק מגיע לגיל 18 – ספג את כל הירידה

משה שמיר: בשביל זה יש מודל צ'יליאני, שמפחית את הסיכון

גלי כספרי: מי שמגיע לגילאים 16-18 בשנה שבה הקופות ירדו ב-50% – ספג את כל הירידה הזו

גלי כספרי:  בגיל 18 הוא ימשוך את הכסף, יספוג את כל הירידה ולא יצליח לשקם את הקופה

גלי כספרי:  זה מה שאתם מבקשים לעשות; למנוע את האופציה שיהיה לו חיסכון בטוח

ינון אזולאי: תודה רבה

אורית פרקש הכהן: מה אתם חושבים על מה שהיא אמרה, באוצר וברשות שוק ההון?      

ינון אזולאי: אורית, אני שואל אותם שאלה

ינון אזולאי:  תודה

ינון אזולאי:  יש לכם תשובה לגבי הסוגייה של העברת מידע שנמרוד העלה? מהי דעתכם?     

רחל עזריה: אתה מתכוון לגבי המלאי הקיים? כי את העתיד – כבר הסדרנו

ינון אזולאי: כן

רחל עזריה: בגדול, אני חושב שזוהי סוגייה של הגנת הפרטיות, במישור המשפטי - - -     

אורית פרקש הכהן: אבל הוא אמר להעביר את זה למאגר הסליקה

ינון אזולאי: משרד המשפטים, יש לכם מה להגיד?     

שולמית אלוני: היו פה שני עניינים: גם עניין המידע, שהציג נמרוד ספיר, וגם עלה פה הנושא של האם לביטוח הלאומי יש מידע לגבי זה שהמסלול נפתח כברירת מחדל, ואז תוכלו, בהתאם, לשנות את המסלול בגיל 18? גם זה משהו שאתם צריכים, או שזהו מידע שיכול להיות בידיכם?     

ציון מזרחי: ברור שיש לנו את המידע על מי בחר באופן אקטיבי ומי בברירת המחדל

שולמית אלוני: בסדר

שולמית אלוני:  לעניין הזה – משרד המשפטים נמצא פה?     

הדיל יונס: שלום, הדיל יונס, משרד המשפטים

הדיל יונס:  זוהי שאלה שצריך לבחון אותה בראי צו הגנת הפרטיות והעברת מידע בין גופים

הדיל יונס:  זה נכון שזה יובא לבחינת הגורמים הרלוונטיים ממשרד המשפטים - - -     

דור פישר: אדגיש: זה לא בין גופים; זה לגוף פרטי

דור פישר:  לכן אנחנו צריכים, תאורטית, הסכמה של - - -     

הדיל יונס: לא אמרתי: "גופים ציבוריים", אבל כן, בין גוף - - -     

דור פישר: לכן זהו לא צו הגנת הפרטיות; זהו ממש חוק הגנת הפרטיות, וצריך הסכמה

אורית פרקש הכהן: מישהו דיבר כאן על להעביר את זה למסלקה

דור פישר: במסלקה עצמה יש בעייתיות, כי היום, החוק עצמו מאפשר לך לקבל מידע על החיסכון שלך

דור פישר:  פה, רוצים שתקבל מידע לא על החיסכון שלך, אלא על החיסכון של הילד שלך

דור פישר:  זה נכון שהוא קשור אליך, אבל בסופו של דבר – יש פה מידע על הילד שלך

דור פישר:  קודם, בתחילת הדיון, עסקו בילדים שהם כבר לא בקשר עם ההורים שלהם, ואנחנו לא נרצה, למשל, שבמקרה הזה – המידע יעבור להורה עצמו, אחרי שהילד הוא מנותק קשר

אורית פרקש הכהן: מה הבעיה לקבוע שלגבי קטינים שלא הגיעו לגיל 18 – המידע הוא בהוראת חוק? הוראה מפורשת גוברת על הכל

דור פישר: זהו חוק אחר לגמרי

דור פישר:  הייעוץ הפנסיוני שניתן לך במסלקה – ניתן לך לגבי החיסכון שלך

דור פישר:  הוא לא ניתן לך לגבי החיסכון של הילד שלך

אורית פרקש הכהן: אני מדברת על כך שהמידע יהיה נגיש

דור פישר: המידע שמועבר, כשדיברו על המסלקה, הוא לא מידע שנוגע לנושא הזה

דור פישר:  המידע במסלקה ניתן לצורך חיסכון פנסיוני של האדם עצמו

דור פישר:  פה, לא נכון לערבב מידע של ההורה עצמו, שהוא לגבי החיסכון שלו, עם מידע של החיסכון של הילד שלו

אורית פרקש הכהן: למה זה לא נכון? זה קטין

אורית פרקש הכהן:  מי שצופה ואחראי על הדבר הזה הוא ההורה שלו

אורית פרקש הכהן:  למה יש פה ערבוב?     

דור פישר: כי הייעוץ הפנסיוני להורה ניתן לגבי החיסכון שלו עצמו לגיל פרישה

דור פישר:  הכסף של הילד אמור לשמש אותו לצרכים אחרים בכלל – או בגיל 18 או 21, או שהוא ישמור אותו בקופת גמל להשקעה עד גיל הפרישה שלו, עצמו

דור פישר:  לכן, הייעוץ לגבי הילד צריך להיעשות במנותק, בנוגע לילד עצמו

דור פישר:       המידע לגבי הילד עובר כבר היום, לפי החוזרים שלנו, בדו"ח שנתי, ויש נגישות למידע הזה באתר של כל חברה

דור פישר:  כשאת נכנסת לאזור האישי – את רואה את המידע גם לגבי הילד

קריאה: אם אתה רואה את זה באזור האישי – למה שלא תראה את זה במסלקה? למה אתה מסתיר את זה?     

אורית פרקש הכהן: אנחנו רק רוצים גישה לראות

אורית פרקש הכהן:  לא הבנתי את המתודולוגיה, ולמה היא רלוונטית למה שאתה אומר – לצפות ולעקוב במסלקה

אורית פרקש הכהן:  אתה רוצה לעשות פעולה – זה משהו אחר

דור פישר: המסלקה היא לא מעקב

דור פישר:  המסלקה הפנסיונית היא מכשיר שקבוע, בכלל, בחוק אחר – בחוק הייעוץ והמסלקה הפנסיוני, שלא קשור לחוק הביטוח הלאומי

דור פישר:  המטרה שלו היא להנגיש מידע, במצב נתון, ולהסביר לחוסך, ולבעל הרישיון, מהו המצב הפנסיוני של האדם באותה נקודת זמן – וזה רק חיתוך – כדי לקבל החלטות באותה נקודת זמן

דור פישר:  זה לגבי החיסכון הפנסיוני שלו

דור פישר:  כך מנוסח החוק ההוא

דור פישר:  זה לא נוגע לדיון שלנו

ינון אזולאי: תודה רבה

משה סולומון: ינון, אולי נצמיד את העברת החוק של המשיכה בגיל 18 לחוק אחר – הדרכה פיננסית במערכת החינוך

משה סולומון:  כשזה יעבור – גם זה יעבור

משה סולומון:  כשהם יעשו את זה בגיל 18 – הם כבר ידעו איך עושים את זה

ינון אזולאי: תגיש את זה כהסתייגות

ינון אזולאי:  תודה

ינון אזולאי:  אורית

אורית פרקש הכהן: קודם כל, אני רוצה לברך אותך, היושב ראש

ינון אזולאי: תודה רבה לך

אורית פרקש הכהן: זוהי חקיקה שמעלה סוגייה מאוד משמעותית לסדר היום של הוועדה הזו, וטוב, אחרי התקציב, קצת לעסוק בדברים חשובים באמת

אורית פרקש הכהן:  אני חושבת, אדוני היושב ראש, שאנחנו צריכים הוראת תחולה שתסדיר את התחולה בצורה חוקית, חקיקתית, לגבי פיקדונות קיימים, שאנחנו מבינים שהם בסכום עתק

אורית פרקש הכהן:  אי אפשר לחכות לעבודת האוצר, כי תמיד יהיה להם משהו יותר דחוף

אורית פרקש הכהן:  אם יש אפשרות גם לטפל באירוע המס – זה, בכלל, יהיה מצוין

אורית פרקש הכהן:  המקום של זה הוא בחקיקה ראשית

אורית פרקש הכהן:      דבר שני, סעיף לגבי אינפורמציה, כדי לטייב את היידוע להורים, כולל הזכות להפקדה משלימה, מצדם

אורית פרקש הכהן:  תודה

ינון אזולאי: תודה רבה

ינון אזולאי:  אני אסכם את הדיון

ינון אזולאי:  גם האוצר פנו ורצו התייעצות קצרה, אז אני נותן אותה, ומבקש כך: בעזרת השם, החוק יחוקק כמו שרצינו, וברירת המחדל תהיה בסיכון המוגבר בקופות הגמל

ינון אזולאי:  אנחנו הולכים על הניוד; אני רוצה ללכת על הניוד

ינון אזולאי:  הבנקים, אתם גם ביקשתם, ואני נותן עוד זמן כדי שנחשוב עוד קצת בשאלה אם להוציא לגמרי או לא, ויחד עם זאת – גם על התחולה ועל ההסמכה שרשות שוק ההון ביקשו

ינון אזולאי:  אני לא בטוח שאני שם, אבל ישנם עוד מספר ימים, ואני רוצה להביא את זה להצבעה, אולי ביום רביעי הבא

ינון אזולאי:       אני מבקשת מהיועצת המשפטית, שלומית, שתזמני אליך את כל מי שצריך מבין גורמי המקצוע, לקיים את הדיון הזה כבר בתחילת השבוע הבא

ינון אזולאי:  אני רוצה להעביר את החוק הזה

ינון אזולאי:       תודה רבה לכולם, לכל המשתתפים, וגם לחברי הכנסת, כמובן

ינון אזולאי:  תודה רבה

ינון אזולאי:  הישיבה נעולה