ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 93, 2023-07-23 00:00

אוריאל בוסו: 	 שלום ובוקר טוב

אוריאל בוסו:  היום יום ראשון, ה' באב תשפ"ג, 23

אוריאל בוסו: 07

אוריאל בוסו: 2023

אוריאל בוסו:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הבריאות

אוריאל בוסו:  על סדר היום דיון מהיר בנושא: "צוותים רפואיים בפריפריה מופלים לרעה ביחס לעמיתיהם במרכז ובתום משמרות ארוכות נאלצים לנהוג עצמאית לבתיהם באופן שמסכן חייהם"

אוריאל בוסו:  לבקשת חברי הכנסת יצחק קרויזר, יונתן משריקי, טטיאנה מזרסקי, אחמד טיבי, מיכאל ביטון, אליהו ברוך, צגה מלקו, וואליד אלוואהשלה

אוריאל בוסו:       התעקשתי היום לקיים את הדיון למרות דוחק הזמנים בסוף המושב, האתגרים הטכניים - להיכנס לכנסת, להשתתף בדיון - וזאת לאור הדחיפות ולאור המציאות הקשה של צוותים בפריפריה שמסיימים משמרות ארוכות ונאלצים לנהוג לביתם במצב של עייפות וחוסר ריכוז ומסכנים את עצמם ואת משתמשי הדרך

אוריאל בוסו:      הנושא עלה לסדר היום - לצערנו - בנסיבות טרגיות, כאשר לפני מספר ימים דנה בן-שושן - עליה השלום - תושבת צפת, אם לארבעה, בת 32 ואחות מיילדת בבית החולים צפון פוריה, ומתנדבת באיחוד הצלה נהרגה בתאונת דרכים בסמוך לצפת לאחר שסיימה משמרת ועשתה את דרכה לשוב לביתה

אוריאל בוסו:      אנחנו גם נבקש בדיון לשמוע על דנה ממי שהכיר אותה ונמצאים אתנו כאן היום בדיון, הגיעו באופן מיוחד: פרופ' ארז און, מנהל בית החולים צפון-פוריה, וד"ר טל זילברמן - רופאה שעבדה יחד עם דנה

אוריאל בוסו:      ננסה להבין לעומק איתם ועם המשתתפים הנוספים בזום על האתגרים שצוותים רפואיים - במיוחד בפריפריה - נאלצים להתמודד איתם, וכן לקבל תשובות ממשרדי הממשלה, הבריאות והאוצר -  מדוע לא ננקטים צעדים ופעולות על מנת שהצוותים הרפואיים יחזרו לביתם בצורה מסודרת ובטוחה

אוריאל בוסו:      תחילה ח"כ יצחק קרויזר בבקשה

יצחק קרויזר: בוקר טוב, שבוע טוב

יצחק קרויזר:  תודה רבה לך אדוני היושב-ראש, על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה שנוגע בנושא שלצערנו מוכר וידוע במשך לא מעט שנים

יצחק קרויזר:  אבל כל עוד לא קורה לנו אסון אנחנו מתגלגלים ולצערנו התרגלנו למציאות הלא-סבירה הזאת

יצחק קרויזר:       נפתח בלהגיד באמת תודה רבה לצוותים הרפואיים – לרופאים, לרופאות, לאחים, לאחיות, לצוותי הסיעוד - שעסוקים 24/7 בהצלת חיים

יצחק קרויזר:  זה מה שהם עושים

יצחק קרויזר:  מגיעים בבוקר לעבודה - פשוטו כמשמעו - מגיעים בבוקר להציל חיים

יצחק קרויזר:  ולכן חובה עלינו לדאוג להם כמו שהם עושים

יצחק קרויזר:  להחזיר להם את הדבר הפשוט והקל הזה

יצחק קרויזר:  כי סביב הנושא הזה, שלצערנו התעוררנו כולנו עם האסון של דנה זיכרונה לברכה, אני לא הולך לפתוח פה את הנושא של המשמרות והשעות, זה לא הנושא

יצחק קרויזר:  הנושא הוא איך אנחנו יכולים לדאוג לאותם אנשים שקמים בבוקר או בלילה, להציל חיים לחזור הביתה בשלום

יצחק קרויזר:       כי אם אנחנו מסתכלים על זה בצורה הכי קרה שיכולה להיות האובדן של דנה הוא עצום

יצחק קרויזר:  זה חלל שקשה מאוד למלא אותו

יצחק קרויזר:  אני אפילו לא מדבר על המקרה הפרטי אלא ברמה של בית החולים, איש צוות רפואי לא חוזר לעבודה - זו מכה קשה וזו מכה קשה עוד גדולה יותר כשאנחנו מדברים על הפריפריה

יצחק קרויזר:       ואני יודע שאתה היושב-ראש הנושא הזה של הפריפריה חשוב לך מאוד, וזה לא הדיון הראשון שאנחנו עושים אצלך בוועדה בנושא הבריאות בפריפריה

יצחק קרויזר:  הנושא הזה חשוב שבעתיים

יצחק קרויזר:  כי יש איזשהו תסקיר או איזה מסמך ישן - עוד מעט אנשי מקצוע יגידו ממתי הוא, שדיבר על החובה של הסעות של אנשי צוות רפואה שיוכלו להגיע הביתה, אבל אני רוצה להתמקד בפריפריה

יצחק קרויזר:       כי בסופו של דבר כאשר איש צוות רפואי מסיים משמרת והוא צריך לחזור הביתה לפריפריה, ניקח מקרה טיפוסי של הגולן לאיש צוות רפואי שעובד ב'פוריה' או בצפת, אין לו יכולת להגיע בתחבורה ציבורית גם אם הוא היה מאוד רוצה

יצחק קרויזר:  אין לו את הדבר הבסיסי הזה

יצחק קרויזר:  הוא לא ייקח מונית אף נהג מונית לא ייקח אותו מצפת לרמת הגולן

יצחק קרויזר:  ואוטובוסים - כפי שאמרתי - לא קיימים

יצחק קרויזר:  לכן הוא חייב איזה דבר אלמנטרי שיהיה לו מערך הסעות

יצחק קרויזר:  מערך הסעה שייקח אותו בסוף המשמרת הביתה בשלום למשפחה שלו, לילדים שלו, כדי שהוא יוכל לחזור יום אחרי זה ולהציל חיים

יצחק קרויזר:       במקרה של דנה ז"ל זה היה החלום שלה

יצחק קרויזר:  זה היה עיקר עיסוקה בחיים

יצחק קרויזר:  היא גם התנדבה ב'איחוד הצלה' עוד מחוץ לשעות העבודה שלה, הצילה חיים ונסעה לעבוד ב'פוריה' רק כדי שהיא תוכל לעבוד כאחות מיילדת, שזה היה החלום שלה - להביא חיים בצורה טובה ובריאה

יצחק קרויזר:       ולצערנו באירוע טרגי של הסעה פשוטה - אפילו כלכלית, אם אנחנו מחשבים את הנזק הוא כלום, כמה כבר עולה? אולי מישהו פה מהאוצר יכול לסבר את האוזן במספרים, כמה האירוע הזה עולה? וצריך להבין - לחזור הביתה אחרי משמרת, כשאתה עייף, לפריפריה אין כבישים נורמליים - דיברנו על זה כבר בלא מעט פה בכנסת – אין כבישים אין תאורה

יצחק קרויזר:  אם אתה עולה לגולן זה חזירי בר, זה מטיילים ואינספור בעיות בדרך

יצחק קרויזר:      אז אני מסכם שוב באמת תודה רבה לאותם צוותים רפואיים וגם לך אדוני היושב-ראש ששוב ושוב אתה נותן דגש על הנושא הזה של שירותי רפואה בפריפריה

יצחק קרויזר:  ומחובתנו באמת לעשות כל מה שניתן כדי לסייע בדבר הקטן הזה - הסעה לצוותים הרפואיים שיוכלו לחזור הביתה בשלום

יצחק קרויזר:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה, חבר הכנסת יונתן מישרקי, בבקשה

יונתן מישרקי: תודה רבה אדוני

יונתן מישרקי:  בוקר טוב

יונתן מישרקי:  לפני עשרה ימים נהרגה דנה בן-שושן זכרה לברכה בתאונה בכביש 89 בדרך חזור לאחר שסיימה משמרת ארוכה בבית חולים פוריה בצפון, שם היא עבדה כמיילדת

יונתן מישרקי:  אנחנו מקיימים היום את הדיון בעקבות אותה טרגדיה גדולה שאנחנו מקווים ומייחלים שלא תחזור על עצמה

יונתן מישרקי:       לצערי הרב הנתונים האלה נמצאים גם בחומרי הרקע של עמותת אור ירוק שלא מכבר הוציאה מחקר בעניין זה ואני מצטט: "הסיכוי למעורבות בתאונה בקרב המתמחים העובדים במשמרות של יותר מ-24 שעות גדול פי 2

יונתן מישרקי: 3 ביחס לעובדים במשמרות קצרות יותר

יונתן מישרקי:  כך גם הסיכוי למעורבות בכמעט תאונה גדול פי 5

יונתן מישרקי: 9 אחוזים

יונתן מישרקי:  כל משמרת ארוכה מעלה את הסיכון החודשי הכללי לתאונות דרכים ב-9

יונתן מישרקי: 1 אחוזים ואת הסיכון לתאונה בדרך מהעבודה ב-16

יונתן מישרקי: 2 אחוזים"

יונתן מישרקי:      רבותיי, הנתונים פה

יונתן מישרקי:  אני התכוונתי גם לקרוא ציטוט מתוך הפייסבוק של ד"ר טל זילברמן קמחי אבל כיוון ששמעתי מיושב-ראש הוועדה שהיא נמצאת איתנו כאן, אני אשאיר לה את הדברים

יונתן מישרקי:  אבל הדברים מדברים בעד עצמם

יונתן מישרקי:  עובדת, עובד, אח, אחות, רופא, שעובדים במשמרות ארוכות כל כך חשופים לפגיעה בדרך הביתה

יונתן מישרקי:       מיותר לציין את ההערכה שיש לנו כלפי הרופאים, הרופאות, האחים והאחיות

יונתן מישרקי:  כמה שאנחנו כציבור זקוקים להם ומעריכים את עבודתם הכבדה עם האחריות הכבדה שיש על כתפיהם

יונתן מישרקי:  לכן אני מבקש בדיון הזה לחדד ולנסות לקבל תשובות ברורות - מה ניתן לעשות כדי שלפחות העובדים הללו שבפריפריה, שהמרחקים בין הבתים שלהם למקומות עבודתם בבתי החולים גדולים הרבה יותר מאשר במרכז, מה ניתן לעשות וכיצד ניתן לממן או לתקצב להם אפשרות לחזור הביתה בבטחה על ידי הסעות כמו שיש בבתי חולים אחרים?     אני מודה לך, אדוני היושב-ראש וכמובן לח"כ היוזם יצחק קרויזר, שהמקרה הזה זעזע אותנו כחברה של מותה של דנה בן-שושן זכרה לברכה

יונתן מישרקי:  תודה רבה על הדיון

אוריאל בוסו: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: תודה רבה אדוני היושב-ראש

אחמד טיבי:  אני מצטרף גם לניחומים במותה של דנה בן-שושן ז"ל בתאונת דרכים אחרי תורנות בעבודתה כמיילדת

אחמד טיבי:  תנחומיי למשפחה ולחבריה בעבודה

אחמד טיבי:       אנחנו כאן, נכבדי היושב-ראש, כדי לדון בקשיים של צוותי רפואה בפריפריה

אחמד טיבי:  כמה היבטים

אחמד טיבי:  היבט ראשון, העבודה הקשה, הארוכה הן של מתמחים, הן של אחיות, הן של כל מקצועות הרפואיים – טכנאים, טכנאי רנטגן, עובדי בית

אחמד טיבי:  וההיבט השני הוא התשתיות והתחבורה בפריפריה

אחמד טיבי:  גם וגם

אחמד טיבי:  לכן  צריך למצוא פתרון

אחמד טיבי:  אני קורא מהחומר ששלחו לנו 'מרשם' - ארגון המתמחים שמלווה את המאבק בקשר להתמחויות

אחמד טיבי:  שם כתוב כי: "מהנתונים מתברר כי מסקר שנערך בקרב המתמחים נמצא כי 52 אחוזים מהמתמחים נרדמו על ההגה לאחר תורנות בדרכם הביתה

אחמד טיבי:  10 אחוז מהם היו מעורבים בתאונות דרכים לאחר תורנות, פי 33 משיעורם באוכלוסייה

אחמד טיבי:  עוד נמצא כי רק ארבעה אחוזים מהמתמחים השתלבו בשלב כלשהו בהסעות של הצוותים הסיעודיים

אחמד טיבי:  עובדות אשר מעידות כי הסעיף בהסכם הקיבוצי אינו מיושם בכלל"

אחמד טיבי:  ולכן ההסעות לכלל הרופאים המבצעים תורנויות והצוות הרפואי בכללותו הוא דבר חשוב

אחמד טיבי:      הנקודה השנייה - כמעט באותו עניין - אני רוצה לדבר על המחסור ברופאים מתמחים

אחמד טיבי:  בפריפריה

אחמד טיבי:  בדרום, בצפון, במרכז

אחמד טיבי:  יש גם במרכז פריפריה אגב

אחמד טיבי:   נפגשנו עם שר הבריאות משה ארבל שעושה עבודה מצוינת

אחמד טיבי:  הוא אמר שיש החלטה להודיע בקרוב על מאות תקנים בפריפריה, הוא דיבר על אזור הצפון, אני מניח שזה יהיה גם באזורים אחרים

אחמד טיבי:  אני בא מחברה שמשוועת למתמחים

אחמד טיבי:  יש הרבה בוגרים רופאים ודרישה יתרה ובצדק להתמחויות, במיוחד סוגים מסוימים של התמחויות, אז על משרד הבריאות להגדיל את מספר התקנים כדי שצעירים וצעירות שמסיימים לימודי רפואה ימצאו את מקומם באופן מקצועי במערכת הבריאות

אחמד טיבי:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה, ח"כ אחמד טיבי

אוריאל בוסו:  פרופ' ארז און מנהל בית החולים צפון-פוריה נמצא כאן ויספר לנו קצת

אוריאל בוסו:  נשמע ממך על דנה לפני שנשמע עוד ותחכים אותנו קצת גם בתור בית חולים ממשלתי מה מקובל בשאר בתי החולים, יש לי כאן חוזר מנכ"ל משנת 1991 שמשחזר חוזר מנכ"ל משנת 1988 של מנכ"ל משרד הבריאות, ששולח ומבקש בנוגע להסעות של עובדי בתי חולים לפי קריטריונים, לפי תקצוב

אוריאל בוסו:  מה הנוהל בנושא הזה ומה אתם אמורים לעשות לפני האסון ואחרי האסון?     

אהרן אוזן: ראשית, משפחת מרכז רפואי צפון כואבים את לכתה בטרם עת של דנה

אהרן אוזן:       דנה הייתה מלאך גם בחייה

אהרן אוזן:  לא סתם היא בחרה להיות מיילדת

אהרן אוזן:  היא גרה בצפת ובחרה להיות חלק מהמשפחה שלנו

אהרן אוזן:  היא אמרה שאנחנו המשפחה השנייה שלה

אהרן אוזן:  תמיד מאושרת, תמיד מחייכת

אהרן אוזן:  ואולי החלק הכי מדהים בעיניי היה שהגיעו ל'שבעה' יולדות שהיא יילדה אותן

אהרן אוזן:  הן זכרו שהיא המיילדת שלהן ובאו לנחם את המשפחה

אהרן אוזן:  וכל מה שהיא רצתה זה להגיע הביתה מוקדם כדי לסדר את הילדים ולהכין אותם לבית הספר

אהרן אוזן:  ולצערנו - - -      

אוריאל בוסו: אחרי כמה שעות של משמרת זה היה?      

אהרן אוזן: היא הגיעה למשמרת לילה שמתחילה ב-23:00 ומסתיימת ב-07:00

אהרן אוזן:  היא יצאה קצת יותר מוקדם כי היה אפשר לתת לה לצאת מוקדם כי כמו שאמרתי היא ביקשה לצאת מוקדם

אהרן אוזן:  אבל זאת המשמרת

אהרן אוזן:       המשמרת היא משמרת לילה לאחיות

אהרן אוזן:  לרופאים זה 24-26 שעות

אהרן אוזן:  הם מגיעים בבוקר ויוצאים בבוקר שלמוחרת, בדרך כלל אחרי 26 שעות

אהרן אוזן:  צריך לזכור שיש גם עובדי מעבדה, עובדי מינהל, שגם הם מגיעים למשמרות מאוד ארוכות, משמרות לילה

אהרן אוזן:  זה בית חולים ובית חולים פועל גם בלילה

אהרן אוזן:  חשוב לדעת את זה

אהרן אוזן:  ולצערנו דובר ונאמר שהבעיה היא ארצית אבל הבעיה היא כפולה ומכופלת בפריפריה כי המרחקים בפריפריה הם מאוד גדולים

אהרן אוזן:       יש לנו עובדים שגרים 50-60 ק"מ מבית החולים ובאים כי חשוב להם לעבוד אצלנו

אהרן אוזן:  אנחנו מדברים על כך שאין חלופה אין חלופה של תחבורה ציבורית

אהרן אוזן:  היא לא קיימת

אהרן אוזן:  רק מטבריה אולי עמק הירדן, חוץ מזה פשוט אין

אהרן אוזן:  רוב רובם של העובדים בשביל להגיע בתחבורה ציבורית, זה אומר שעתיים-שלוש באוטובוס וכמובן שזה לא רלוונטי

אהרן אוזן:  כלומר הם חייבים להגיע רובם במכוניות שלהם

אהרן אוזן:       ולצערי דבר נוסף - אולי לא חלק מהסיפור אבל בעיניי הוא חלק מהסיפור - כמעט כל העובדים שלנו, כדי לעבוד בבית החולים הם צריכים להחזיק רכב

אהרן אוזן:  והם מגיעים ברכב שלהם ומה התמורה שהם מקבלים? רב-קו

אהרן אוזן:  עלות של רב-קו

אהרן אוזן:  העובד מקבל החזר של משהו כמו 100, 100 ומשהו החזר לחודש כשברור לכם שהוא לא מניע את האוטו - - -     

אוריאל בוסו: 	זה הקריטריונים? רב-קו?      

אהרן אוזן: כן זה הקריטריונים והעלינו את הנושא הזה מספר פעמים ולצערנו זאת התשובה

אהרן אוזן:  זה לא משרד הבריאות,  זו מדיניות של מדינת ישראל כולה

אהרן אוזן:  כלומר המדינה לצערי לא מעודדת את העובדים לעבוד ולגור בפריפריה

אהרן אוזן:  תראו חברות כמו רפאל, אינטל, שרוצות שהעובדים יגיעו אליהן ומחזיקות מערך של הסעות אדיר, לא רק במרכז גם בצפון, זו חברה שאומרת 'אני רוצה שיבואו לעבוד אצלי, אני רוצה שאתם תהיו פה'

אוריאל בוסו: עזוב את אחזקת הרכב, אני שואל על הסעות

אוריאל בוסו:  מה המינוח של הסעות אצלכם?     

אהרן אוזן: יש לנו הסעות

אהרן אוזן:  אין לנו אפשרות לתת הסעות לכולם

אהרן אוזן:  עשינו גם ניתוח לקראת הדיון

אהרן אוזן:  כדי שיהיו הסעות אנחנו צריכים להחזיק שישה קווים לכיוונים שונים

אהרן אוזן:  כמו שאתם רואים אנחנו בצורת כוכב, אחד  לכיוון עמק הירדן ובית שאן, אחד זה לכיוון עפולה, אחד זה לכיוון חיפה, אחד זה לכיוון צפת, אחד זה לכיוון רמת הגולן

אהרן אוזן:  זה מה שאנחנו צריכים בשביל להביא את העובדים או להחזיר אותם

אהרן אוזן:  לי חשוב הדגש - משמרת הלילה

אהרן אוזן:  אני מבין שאי-אפשר לדאוג לכולם ולכל המשמרות

אהרן אוזן:  מאוד מאוד חשוב לדאוג למשמרת הלילה

אהרן אוזן:       כולנו היינו שם

אהרן אוזן:  גם אני הייתי שם

אהרן אוזן:  כמעט איבדתי את חיי כשנרדמתי ועשיתי תאונה אחרי תאונה

אהרן אוזן:  אצלנו זה היה 32 שעות שעבדנו רצוף

אהרן אוזן:  אני כן התמחיתי במרכז ויש אלטרנטיבה של תחבורה ציבורית והייתי נוסע בתחבורה ציבורית והנהג היה מעיר אותי בתחנה הסופית להגיד לי שפספסתי את התחנה לרדת

אהרן אוזן:  והייתי לוקח אוטובוס לחזור הביתה

אהרן אוזן:  זו המציאות

אהרן אוזן:  קשה מאוד לשמור על ערנות אחרי משמרת לילה זה לא טבעי ולכן חובה עלינו לדאוג לנושא זה ולשפר אותו

אוריאל בוסו: תודה רבה אדוני

אוריאל בוסו:  ח"כ איימן עודה רוצה כרגע לדבר?     

אחמד טיבי: אחד הח"כים הכי - - - שבאים לוועדות

אהרן אוזן: אם אני יכול רק, נמצאת איתנו טל זילברמן אני דיברתי על ההיסטוריה והזיכרון היא תדבר על מה קורה היום

אוריאל בוסו: כן בהחלט

אוריאל בוסו:   תכף היא באה - - -     

איימן עודה: כבוד היו"ר, בהתחלה אני רוצה לבקש להביע צער וכאב על מותה של דנה המיילדת, ולברך את חברי ד"ר אחמד טיבי על ההצעה לסדר החשובה ביותר

אחמד טיבי: שלושתנו, ארבעתנו בעצם

איימן עודה: את כולכם בבקשה, כי ראיתי שכתוב פה לכבוד ח"כ אחמד טיבי אבל ככל שיותר - יותר טוב

איימן עודה:       יש סיפור מצער ומכאיב לאוכלוסייה שלנו שהפך לאירוע מכונן בתודעה הקולקטיבית וזה הרופא ממזרע, שמת לפני שנה כתוצאה גם מעבודה מאוד מאוד קשה בבית חולים

איימן עודה:  כבוד היו"ר אוריאל בוסו, לש"ס אמורה להיות רגישות מאוד גדולה לפריפריה ולשכבות מוחלשות, ואולי זו הזדמנות שגם יו"ר ועדת בריאות וגם השר לבריאות שניהם מש"ס, אולי נבנה מן עבודה משותפת בשביל לשפר את הבריאות בפריפריה

איימן עודה:       זכור לך שדרשנו הקמת בית חולים בסכנין? האם מישהו יכול להגיד לי שזו טעות סטטיסטית שיש 33 בתי חולים רשמיים במדינה ואף לא אחד מהם ביישוב ערבי? ועכשיו מתלבטים בצפון אם להקים בקריות או בקרית שמונה או בשניהם ואיפה להתחיל מיון קדמי

איימן עודה:  יש פה תפיסה די ברורה, חד-לאומית, שמתעלמת לחלוטין מהאוכלוסייה הערבית

איימן עודה:  חרף צוותים רפואיים, רופאים, חרף תוחלת חיים הכי קשה, מצב סוציו-אקונומי הכי קשה

איימן עודה:       ביקשנו בסכנין כי מדדנו ממש מכל יישוב לבית החולים הקרוב ביותר, מצאנו שבכל המדינה בסכנין זה הרחוק ביותר

איימן עודה:  אני לא מתעקש דווקא על סכנין אבל אני מבקש לחשוב על איך לחזק את הפריפריה יחד איך לחזק את האוכלוסייה הערבית בתוך הפריפריה

איימן עודה:  תודה רבה

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אני רוצה לחזק את דברי חברי איימן עודה לגבי ד"ר שאדי עאסלן ממזרע, שנפטר תוך כדי תורנות, אולי זה לא קשור לעניין מרחק אבל מילה טובה מגיעה לו ומשפחתו ולחבריו בצוות בבני-ציון

אוריאל בוסו: בהחלט, אנחנו עסוקים יומם וליל – גם השר - בכל הנושאים של צמצום הפערים בפריפריה בנושא הבריאות

אוריאל בוסו:  זה חלק מהמטרות - לחזק את בית חולים צפון והשיקום שעכשיו הולך להיפתח שם - אחד הדברים הנפלאים שקורים בצפון, ולא רק

אוריאל בוסו:  וראינו וביקרנו בשלושת בתי החולים הנצרתיים ואנחנו גם בקריטריונים בתקצוב בבתי החולים הציבוריים והפרטיים - - -     

איימן עודה: שהם פרטיים כמו ש-70 אחוז מרופאים ערביים לומדים בחו"ל

איימן עודה:  כלומר, השאלה היא איפה השקעת המדינה

איימן עודה:  אם יש בית חולים פרטי בנצרת זו  לא השקעת המדינה

אוריאל בוסו:   אין בית חולים ממשלתי בירושלים גם

איימן עודה: שני דברים

איימן עודה:  אחד, יש 33 בתי חולים רשמיים במדינת ישראל, וכולם אצל יהודים

איימן עודה:  זו לא טעות סטטיסטית

איימן עודה:  וזה שרוב הרופאים הערביים לומדים בחו"ל, כלומר צריך לחשוב מה ההשקעה של המדינה כלפי האוכלוסייה הערבית

איימן עודה:  וזה אני לא מדבר על מרכז לאומי, אני מדבר על בריאות - - -     

אוריאל בוסו: היה דיון לא מזמן בנושא, שבוע שעבר

אוריאל בוסו:  אנחנו ננסה להתמקד עכשיו - - - 

יונתן מישרקי: שבוע שעבר קיימנו דיון על זה לבקשתו של ד"ר טיבי בנושא של צמצום פערים ושמענו את משרד הבריאות כאן בהשקעה של מאות מיליונים בתוכנית ארוכת-טווח כלפי המגזר וכלפי צמצום הפערים

יונתן מישרקי:  אני לא אומר אף פעם זה לא מספיק יש המון המון מה לעשות, פרופ' (---) הוא חלק אינטגרלי מהצוות שבוחן את העניין הזה

יונתן מישרקי:  היה פעם שעברה

אוריאל בוסו: 	אבל בוא, איימן, אתה צודק

אוריאל בוסו:  אמרתי כרגע, אם נפתח את זה, זה ארוך

אוריאל בוסו:  נגעתי בנגיעה כי אתה הזכרת את זה

אוריאל בוסו:  ד"ר טל זילברמן בית חולים פוריה חברה של דנה ספרי לנו קצת עליה

טל זילברמן: שלום בוקר טוב לכולם, תודה רבה, ח"כ אוריאל בוסו, ח"כ יצחק קרויזר, ח"כ יונתן משריקי, ח"כ איימן עודה וח"כ אחמד טיבי, תודה רבה על כינוס הוועדה הדחופה לבקשתנו

טל זילברמן:  אציג את עצמי, קוראים לי טל זילברמן, אני רופאה מתמחה בבית חולים מרכז רפואי צפון

טל זילברמן:       לפני שמונה שנים בעלי ואני עשינו צעד שהיה נראה מטורף לכל הסובבים אותנו לכל החברים שלי בבית-הספר לרפואה

טל זילברמן:  למדתי רפואה ב'הדסה' ועברנו צפונה מתוך מחויבות לצפון, מתוך תחושת שליחות, שאנחנו רוצים לבוא ולתרום למערכת הבריאות בצפון

טל זילברמן:  הגעתי למרכז רפואי צפון, פגשתי שם מחלקה נפלאה, אני מתמחה ברפואת נשים, מחלקה נפלאה, מקצועית, מנהל בית חולים מצוין, שעובד ברמה גבוהה, בשליחות, מחויבות ועבודה קשה ובאמת מרימים את בית החולים ועושים עבודת קודש

טל זילברמן:  פגשתי צוותים רפואיים מכל המגזרים - יהודים ערבים - ממש מכל הדתות, אנשים שעושים עבודה נפלאה

טל זילברמן:       כבר שמונה שנים אני עושה תורנויות בין 6 ל-8 תורנויות בחודש

טל זילברמן:  כל תורנות כזאת נמשכת 26 שעות

טל זילברמן:  בתורנות הזאת אני ישנה בין אפס ל-6 שעות בלילה, ובסוף התורנות הזאת אני עולה על ההגה ונוהגת 45 דקות נסיעה, עד לגולן, שם אני גרה

טל זילברמן:       ביום חמישי האחרון, לפני עשרה ימים דנה בן-שושן - זיכרונה לברכה – חברה, מיילדת, בת 32, אימא לילדים, בהיריון בחודש חמישי, סיימה משמרת לילה עמוסה במיוחד, יצאה הביתה, יצאה קצת מוקדם יותר מהמשמרת כי היא רצתה לראות את הילדים לפני שהם יוצאים לבית ספר

טל זילברמן:  במוקד המשטרה התקבלה תלונה על רכב שנוסע בצורה בלתי יציבה על הכביש

טל זילברמן:  נהג האוטובוס שבו היא התנגשה אמר שלא היה לו לאן לברוח כי היא פשוט התנגשה בו חזיתית

טל זילברמן:  היא התנגשה בו חזיתית כי היא נרדמה

טל זילברמן:  דנה נרדמה על ההגה בדרך חזרה אחרי שכל הלילה הייתה עסוקה בהצלת חיים ובעזרה ליולדות

טל זילברמן:  היא נרדמה בדרך הביתה ולא הגיעה לילדים שלה

טל זילברמן:  היא השאירה אחריה משפחה וילדים ובית חולים וחברים המומים וכואבים את המוות שלה

טל זילברמן:       המצב היום, לפי תסקיר שיצא כבר ב-1988, אחיות זכאיות להסעות שלוש פעמים ביום

טל זילברמן:  בפועל זה מתקיים באופן חלקי, וככל שאנחנו מתקדמים צפונה ודרומה התדירות של ההסעות האלה יורדת

טל זילברמן:  המרחקים גדלים

טל זילברמן:  בניגוד לחברינו במרכז שיכולים להסתמך על תחבורה ציבורית לנו אין אפשרות

טל זילברמן:  אחות שגרה בגולן ניסתה להגיע מהמרכז הרפואי הביתה בסוף משמרת, יצאה ב-07:00 בבוקר הגיעה בשעה 11:00 בבוקר הביתה בתחבורה ציבורית

טל זילברמן:  בנוגע לרופאים - המצב הוא הרבה יותר קשה

טל זילברמן:  אנחנו אין לנו בשום מקום הסעות הביתה, אנחנו עובדים לא שמונה שעות, אנחנו עובדים 26 שעות

טל זילברמן:       המקום היחידי שיש בו הסעות בשנה האחרונה זה בית חולים תל השומר שלקחו על עצמם את הנושא הזה של הסעות והחליטו להקים מערך הסעות פרטי משלהם למתמחים, וזה עובד נפלא כבר שנה

טל זילברמן:  בנוסף יש פיילוט של קופת-חולים כללית שהתחיל בחודשים האחרונים לעבוד בשני בתי חולים של 'הכללית' שגם התחילו להסיע מתמחים בשאיפה להרחיב את הפיילוט הזה

טל זילברמן:  זה כרגע הדבר היחיד שקורה

טל זילברמן:      אני רוצה לספר לכם על המשמרת האחרונה שלי ביום חמישי

טל זילברמן:  ביום חמישי קמתי בשעה שש בבוקר הגעתי לבית החולים ליום עבודה

טל זילברמן:  בשעה 15:00 התחילה התורנות שלי

טל זילברמן:  בשעה 2 בלילה נכנסתי לניתוח קיסרי, בשעה 4 בבוקר נכנסתי לעוד ניתוח קיסרי, בשעה שש הלכתי לישון לשעה

טל זילברמן:  קמתי בשבע, העברתי מחלקה ובשעה תשע נכנסתי לרכב התיישבתי ברכב עם דמעות בעיניים כי רציתי להגיע הביתה

טל זילברמן:  רציתי להגיע הביתה ולא ידעתי איך אני עושה את זה

טל זילברמן:  הייתי גמורה מעייפות התקשרתי לאחותי אמרתי לה, 'שיר, את נשארת איתי עכשיו על הקו 45 דקות כי אני לא יודעת איך אני עושה את הדרך הזאת הביתה, אני לא יודעת איך אני מגיעה בשלום, אני רוצה להגיע הביתה לילדים שלי, למשפחה שלי, להגיע הביתה בשלום'

טל זילברמן:      אחרי התאונה של דנה פרסמתי פוסט בפייסבוק שהגיע לאלפי שיתופים

טל זילברמן:   זה כל כך התפרסם וזכה להדים כה משמעותיים

טל זילברמן:  מכל ערוצי התקשורת כל כך הרבה פניות של בני צוות ואנשי משפחה וכולם

טל זילברמן:  כי  הנושא הזה בדמנו

טל זילברמן:  אני מדברת כאן מעומק הלב שלי כי זה הפחד הכי גדול שלנו

טל זילברמן:  על האורך של המשמרות שלנו כבר דובר וזה לא הנושא היום

טל זילברמן:  אבל אני עושה במשך 26 שעות את המקסימום שלי אני וחברים שלי בכל הארץ, כדי שהנשים שלכם יילדו בשלום, כדי שההורים שלכם והסבא וסבתא שלכם, כשהם מגיעים למיון באמצע הלילה הם יקבלו את הטיפול הכי טוב שיש

טל זילברמן:  והפוסט הזה שפרסמתי פשוט נגע בלב של כולנו כי ידענו שהמקרה הזה יקרה יום אחד

טל זילברמן:       והמקרה הזה קרה ואני באתי לכאן היום מהגולן כי אנחנו אומרים ככה בינינו בציניות עד שמישהו לא ימות כלום לא ישתנה

טל זילברמן:  ודנה זיכרונה לברכה כבר לא איתנו אבל אני באתי לכאן לבקש מכם ולדרוש מכם שזה יהיה המוות האחרון

טל זילברמן:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה אם אנחנו כבר מדברים על הנושא אולי תספרי לנו - ממש בדקה - כיוון שעבדת בצמידות עם דנה, הכרת אותה, על האישיות שלה

אוריאל בוסו:  שמענו עליה הרבה אבל מקרוב ככה לשמוע ממך

טל זילברמן: דנה, עשתה המון כדי להגיע לחדר לידה, היא למדה אחיות התחילה ללמוד לימודי אחיות אחרי שכבר היו לה שני ילדים עשתה את כל הדרך הזאת כאימא למשפחה, ניסתה פעמיים להתקבל לקורס מילדות עד שקיבלו אותה

טל זילברמן:  עשתה את כל הדרך ביקשה להגיע ספציפית אלינו לחדר לידה פוריה כי היא מאוד הזדהתה ומאוד התחברה לצוות אצלנו

טל זילברמן:       לא משנה באיזו שעה היית מגיע ופוגש אותה דנה תמיד הייתה עם חיוך, מקבלת את היולדת בסבר פנים יפות, פשוט עובדת בשליחות

טל זילברמן:  תחושה שהייתה מלאכית שמסתובבת בינינו, עוזרת בכל מה שצריך, תמיד ברוח טובה, מעירים לה ביקורת היא אומרת 'תודה', באמת תמיד רוצה ללמוד, רוצה לעזור

טל זילברמן:  הלב של כולנו מתפוצץ מהאובדן שלה

אוריאל בוסו: עצוב, יהי זכרה ברוך

אוריאל בוסו:  חברת-הכנסת צגה מלקו רוצה לדבר כרגע

צגה מלקו: קודם כל אני מתנצלת על האיחור כי הכבישים סגורים

צגה מלקו:  באמת הדבר הזה מאוד מאוד נוגע ללב מי לא נגע לליבו? אני גם קראתי את הפוסט שכתבת ובכיתי - - - אבל לפעמים אני שואלת את עצמי, איך לא חשבו על זה קודם? זה כמה שעות, כי בבתי חולים אחרים יש הסעה מאורגנת מסודר, ב'הדסה' אני רואה, ב'שערי צדק' יש לי הרבה חברים, גם רופאים, גם אחיות

צגה מלקו:  אני שואלת איך לא חשבו? איך זה קרה

צגה מלקו:       אני מצטערת להגיד את זה, אולי עכשיו אנחנו יכולים כן לעשות משהו עם חבריי חברי הכנסת

צגה מלקו:  אני מאוד מעריכה את כבוד היושב-ראש בתקופה כל כך קצרה וגם עם הפגרה שאנחנו יוצאים אליה בקרוב, בכל זאת  מצאת לנכון לקיים את הדיון המאוד מאוד חשוב הזה

צגה מלקו:  אנחנו נשמע, אנחנו פה לרשותכם, אנחנו חייבים לעשות משהו

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  שאול סקיף, יושב-ראש חטיבת בתי חולים והסתדרות האחיות

שאול סקיף: ראשית אני רוצה להביע את תנחומיי למשפחה ולבית חולים צפון פוריה

שאול סקיף:  זה הזכיר לי את היום ששרפו את טובה קררו, אז עם האלימות במרפאה בחולון

שאול סקיף:  אלה ימים קשים מאוד שעוברים עלינו כשקורים כאלה דברים

שאול סקיף:  כמו שאמרו פה, למה צריך שדברים יקרו עד שדברים מתחילים להשתנות? וגם אז זה לאט ולא מספיק

שאול סקיף:       וגם היום, ברגע זה חוזרים אנשים ממשמרות

שאול סקיף:  אני באתי ממשמרת לילה, עכשיו מבית חולים אסף הרופא, שזה סוג של פריפריה בתוך המרכז כי גם לו אין תחבורה לכל מקום

שאול סקיף:  והמאבק הזה כל הזמן להשיג את התקציבים עבור ההסעות האלה וכל הזמן הדילמה של המנהלים

שאול סקיף:  יושב פה ד"ר רון, שאנחנו בידידות רבת שנים והמאבק הזה כל הזמן בין התקציבים המועטים הקיימים להרבה מאוד דברים של הצלת חיים, של תרופות, - - - לבין רווחת העובדים הוא קורע

שאול סקיף:  אנחנו לא יכולים לעמוד בזה

שאול סקיף:       עכשיו, זה שאומרים שזה רק בפריפריה, אתה יודע כמה אנחנו מסתמכים במרכז על עובדים שמגיעים אלינו מהצפון ונוסעים מאות קילומטרים בחזרה אחרי משמרת לילה? אחרי משמרת לילה והם מצמידים משמרות ולפעמים העומסים כל כך גדולים

שאול סקיף:  אני היום ברבע לשבע עוד פתרתי בעיות של בית החולים

שאול סקיף:  כל הזמן זה מתמשך, זו לא עבודה שגרתית, זו עבודה עם המון המון לחץ נפשי ופיזי והאנשים פשוט זועקים לעזרה ואין להם שום ברירה

שאול סקיף:  ההסעות, התחבורה ציבורית שמדברים, את כל כולי אני מוכן לתת גם לפריפריה, אני חושב שמגיע להם, אלה בתי חולים שנמצאים במצב הכי ירוד בישראל ונברך על כל דבר

שאול סקיף:       אבל יש פה בעיה כללית עם צוותים רפואיים בכל הארץ

שאול סקיף:  מתמחה שאחרי 26 שעות צריך לנסוע ברכב גם אם הוא נוסע 500 מטר והוא נרדם - מה לעשות - אוטובוסים יש בכל מקום

שאול סקיף:  לכן אנחנו קוראים לכם, בבקשה תעשו משהו מיידי, לא עם הרבה זמן וועדות

שאול סקיף:  לא

שאול סקיף:  אלא תחתכו את זה כחובה של המעסיק עם תקצוב מצד האוצר, מיידי, כדי לתת לנו לחזור בשלום הביתה

שאול סקיף:  לפחות את משמרות הלילה

שאול סקיף:  גם להגיע אליהן

שאול סקיף:  כי ב-11 בלילה רוב בתי החולים נמצאים בכל מיני מקומות שאין איך להגיע אז האנשים האלה נאלצים להגיע עם הרכב שלהם, אז איך הם יחזרו? ברור שעם הרכב

שאול סקיף:  ויש לנו המון אנשים שנוסעים חזרה לצפון, לצפון הרחוק

שאול סקיף:       בבקשה תעשו כל שביכולתכם למנוע את המוות הבא

שאול סקיף:  כי אנשים עושים תאונות כל יום

שאול סקיף:  גם היום - אני מבטיח לך - יש אנשים אחרי משמרת לילה שנרדמים על ההגה וכמעט עשו תאונה או שעשו תאונה קלה ואנחנו לא שומעים עליה וזה היה יכול להיגמר גם באסון

אוריאל בוסו: תודה רבה שאול

אוריאל בוסו:  לפני שנעבור לבריף קצר לייצוגיות, ליטל איילון מנהלת אגף משאבי אנוש משרד הבריאות נמצאת בזום

דניאל אילון: שלום, קודם כל גם אני מבקשת להביע את כאבנו העמוק, באמת

דניאל אילון:  גם במשרד הבריאות וגם בחטיבת בתי החולים, על אובדנה של דנה - זכרה לברכה - והחובה עלינו כמערכת לעשות כל האפשר כדי שהדבר הזה לא יחזור ולא יקרה שוב

דניאל אילון:      בתי החולים הממשלתיים פועלים על פי נהלים מאוד מוגדרים וברורים להסעות לאחיות, בטווחים שהוגדרו בחוזרים מנהליים של משרד הבריאות, שהם עד 25 קילומטרים

דניאל אילון:  עם זאת, לאורך השנים ועל אף שמדובר במשאבים רבים שהוקצו בבתי החולים שלנו לטובת העניין, הורחבו קווי ההסעות לאזורים רבים

דניאל אילון:  לצורך הדוגמה במרכז הרפואי צפון הם הורחבו לרמת הגולן, כך גם בבתי חולים פריפריים אחרים

דניאל אילון:  אבל ההרחבה הזו לא מספיקה כי היא לא נותנת מענה לכל האחים והאחיות ולכל כוחות העזר אבל היא גם לא נותנת מענה למקצועות אחרים, כמו מתמחים אחרי תורנויות, כמו רנטגנאים, עובדי מעבדות ועובדי מנהלה שונים

דניאל אילון:       אני כן אגיד שאנחנו כל שנה עוסקים בעניין ומנסים להרחיב

דניאל אילון:  לצורך העניין - אנחנו עוסקים עכשיו רבות בהקצאת תקציב לצורך הרחבת קווי הסעות לטובת מתמחים אחרי תורנות

דניאל אילון:  אבל צריך להבין שכך אנחנו יכולים לפעול

דניאל אילון:  אני חושבת שכולם מכירים את המצוקה האדירה והגירעונות האדירים שאנחנו נמצאים בהם השנה לאור מודל תקצוב שמאוד מגביל את הפעילות שלנו בהקשר הזה

דניאל אילון:  אנחנו כן מציעים שיוקצה תקציב ייעודי לטובת העניין הזה או במחיר יום אשפוז בכל שנה או בהקצאת תקציב ייעודי

אוריאל בוסו: מישהו במשרד הבריאות יודע להכין נייר? יודע מה המשמעויות? מה העלויות? אגב, כשאת אומרת 'בתי חולים ממשלתיים', אנחנו תמיד שואלים על כלל בתי החולים, אפשר להרחיב את סעיף 9 "כל בתי החולים הציבוריים" צריך להתייחס אל כולם כאבחה אחת

אוריאל בוסו:  אבל יש לך הערכות במה מדובר?     

דניאל אילון: אז כן מדובר בעשרות מיליונים שכמובן אנחנו נצטרך לדייק אותם

דניאל אילון:  אני מייצגת את בתי החולים הממשלתיים, אני חושבת שיש פה גם נציג מהמשרד עצמו

דניאל אילון:  החשיבות היא להרחיב את זה לכל עובד ולא רק לכוחות עזר ולאחיות כדי שהמקרה הזה לא יחזור על עצמו

דניאל אילון:  אבל רק בבתי החולים הממשלתיים ורק בפריפריה מדובר בעשרות מיליונים

יונתן מישרקי: ויש תוכנית ייחודית לאותם בתי חולים או שאתם מתקצבים את בתי החולים שווה בשווה, ללא קשר למרחק הנסיעה אליהם מהיישובים?     

דניאל אילון: הייתה הקצאת תקציב בעבר ייעודית לטובת הנושא הזה

דניאל אילון:  ככל שידוע לי ומבדיקה של הימים האחרונים כרגע זה אך ורק בהתבסס על תקציב שבית החולים שלו בתיעדוף שלו וכאמור - לאור הגירעונות האדירים אין להם שום יכולת לתעדף תקציב

אוריאל בוסו: כשאמרת '25 ק"מ התקציב שהוקצה', מה המשמעות 25 ק"מ? הצומת הקרובה הגעת ל-25 ק"מ

אוריאל בוסו:  זאת אומרת שזה אפילו לא קריטריון שמתחיל

יצחק קרויזר: צריך לדייק את זה, כי החוזר הזה הוא מ-1970 וכמה? - - -      

שאול סקיף: להיפך, יש הפרטה של העניין

שאול סקיף:  פעם זה היה עובדי בתי החולים

שאול סקיף:  התחבורה עושים את זה, הפריטו את זה

אוריאל בוסו:   צריך לעשות תוכנית שמביאה את העובדים - אחים ואחיות וצוותים רפואיים -לכיוון תחבורה ציבורית

אוריאל בוסו:  צריך לעשות חשיבה בנושא הזה

אוריאל בוסו:  היום, עם הרכבות, אפשר להנגיש אותם לרכבות

אוריאל בוסו:  אבל לעשות חשיבה בנושא הזה

אוריאל בוסו:  בלתי אפשרי ולא הגיוני שלאחר משמרת של 26 שעות אימא לא תחזור הביתה לילדים שלה בצורה נורמלית

אוריאל בוסו:  אנחנו אחרי לילה בכנסת לפעמים אחרי 24 שעות אם לא נתפוס תנומה אחרי ואם לא היו לנו נהגים, אני לא מבין את המשמעות

אוריאל בוסו:  זה לא מסכן רק אותה, זה מסכן את כל הסובבים

אוריאל בוסו:  אחת כזאת שיכולה לפגוע השם ישמור זו סכנה - - -      תכף נשמע גם את הנתונים כפי שהוצגו כאן, וזה באוטובוס שהוא כלי גדול אם זה היה חלילה ברכב אחר היו יכולים להיות עוד הרוגים

אוריאל בוסו:  אבל אנחנו לא מדברים על האחרים

אוריאל בוסו:  אימא שפשוט לא חזרה הביתה השאירה ילדים, העובר בבטנה גם כבר לא קיים, נשאר האלמן

אוריאל בוסו:  זה דבר בלתי נתפס

אוריאל בוסו:       תכף נשמע את הנתונים

אוריאל בוסו:  אבל ההשקעות הכספיות הללו לעומת ההשקעות הכספיות שנצטרך עכשיו להשקיע במשפחות הללו, ביתומים האלה, לאורך עשרות שנים, בלי לדבר על הצער שאין לו בכלל אומדן

אוריאל בוסו:  זה משהו לא נתפס וזה מה שצריך לעמוד לנו בראש

אוריאל בוסו:       תודה רבה על הדברים שהצגת

אוריאל בוסו:  אנחנו נמשיך לעקוב כמובן ובסיום הדיון נוציא בקשות למשרד הבריאות ומשרד האוצר

אוריאל בוסו:  ד"ר ניצן עטיה, יושב ראש פורום מתמחים בהר"י

אוריאל בוסו:  נשתדל רק שכל אחד ככה ידבר מתומצת, שתי דקות, שנספיק לעשות בריף עוד שתי דקות ונסיים

אוריאל בוסו:  בזום? לא, לא שומעים

אוריאל בוסו:  ד"ר הדס ברוידא דגן פורום המתמחים בית חולים הלל יפה הר"י

הדס ברוידא דגן: שלום, אני ד"ר הדס ברוידא-דגן, אני מתמחה באף-אוזן-גרון בבית חולים הילל יפה ונציגת המתמחים מבית החולים

הדס ברוידא דגן:  אני יכולה להגיד שברגע שהדיון הזה עלה אמרתי שאני חייבת להגיע

הדס ברוידא דגן:  דיברתי עם הרבה מאוד מתמחים, עם חברים, לכולם זה נושא שהוא בוער כי, כמו שאמרה ד"ר טל זילברמן מה שקרה עם המיילדת הזאת הוא משהו שידענו שיקרה

הדס ברוידא דגן:  אז בואו נסיים את הדיון הזה ונחשוב איך אנחנו מונעים את הפעם הבאה

הדס ברוידא דגן:       כי כל תורנות כזאת, שקורית פעם, פעמיים בשבוע, שבה אני יוצאת יום לפני, בשש בבוקר מהבית, עושה 26 שעות שאני מתרוצצת בין מיונים, אילוצים, חדרי ניתוח, כל היום על הרגליים, כל היום סטרס, אני חוזרת הביתה, אני הרבה יותר גרוע  משיכורה, אני מנסה ככה לפתוח את העיניים וזה לא משנה כמה אני אקח קפה ואתחנן שמישהו ידבר איתי בדרך

הדס ברוידא דגן:  אני עושה תורנות, משפחה, חברים, הכול רק כדי לחזור הביתה לילד שלי בשלום

הדס ברוידא דגן:  זה פחד אלוהים וזה קורה לכולם וזה שעכשיו היה מקרה' זה היה מקרה אחד, אבל יש עוד מיליון מקרים של כמעט

הדס ברוידא דגן:  לכל החברים שלי היו

הדס ברוידא דגן:  שהם כמעט נרדמו או נרדמו בדרך לחניה הביתה, ביציאה, פספסו רמזור אדום, והיו כפסע מתאונה וכמובן עוד המון תאונות קטנות שלא הגיעו לתקשורת ולא פורסמו

הדס ברוידא דגן:  אז תודה

אוריאל בוסו: ד"ר הדס, תודה ששיתפת אותנו

אוריאל בוסו:  אנחנו נמשיך הלאה, באמת תמשיכו לעקוב

אוריאל בוסו:  ד"ר עידן בלום מנהל פורום מתמחים בית חולים ברזילי, הר"י

עידן בלום: שלום וברכה לכולם, שלום לחברי הכנסת, שלום לרופאים, תודה רבה על ההזדמנות לדבר

עידן בלום:  תנחומיי לדנה באמת מקרה מאוד מצער שאולי היה יכול באמת להימנע

עידן בלום:      אני רוצה לא להכביר במילים אני רוצה כמובן לשתף אתכם בחוויה אישית

עידן בלום:  אני אחרי 26 שעות תורנות בבית חולים ברזילי במיון

עידן בלום:  אני יודע שיש את הנושא הזה של שעתיים במיון שמותר לישון

עידן בלום:  לצערי הרב - במיון זה לא כל כך יוצא לפועל 

עידן בלום:  זה לא שהמערכת לא רוצה, המערכת מאוד רוצה ונורא נותנת אבל אתה רואה את החולים והעומס זה לא משהו שאפשר לתת לו יד, לא מבחינתי לפחות

עידן בלום:       אחרי 26 שעות אני נוסע הביתה

עידן בלום:  אני מתגורר ברחובות

עידן בלום:  45 ק"מ מבית החולים

עידן בלום:  אין ספור פעמים שאני נוסע ונאלץ לעצור בצד כי אני מתעפץ אני מנקר על ההגה ואני אומר לעצמי 'אם אני לא אעצור בצד אני לא אחזור לאשתי, לילדים שלי'

עידן בלום:  וזה מאוד קורע את הלב, הילדים מחכים לך בבית, האישה מחכה לך בבית, היא גם צריכה לצאת לתורנות, אני צריך לקחת את הילדים ואני מגיע באיחור

עידן בלום:       לא אשכח שהייתה לי פעם תורנות ביום שישי

עידן בלום:  סיימתי ביום שבת בשמונה בבוקר, העברתי לחבר'ה שאחריי והתחלתי נסיעה

עידן בלום:  פשוט התפללתי לאלוהים כל הדרך שאגיע בשלום

עידן בלום:  עצרתי בדרך ליד בית כנסת שאנחנו מתפללים בו ונרדמתי לא הצלחתי להגיע הביתה

עידן בלום:  אני זוכר שאשתי הגיעה עם הילדים, דפקה לי בחלון ושאלה, 'מה קורה איתך< למה אתה לא מגיע הביתה?' ואני אמרתי, 'תקשיבי, אני מצטער, אין, אין לי חיים, אני פשוט נרדמתי, מזל שנרדמתי פה'

עידן בלום:  זהו

אוריאל בוסו: 	תודה ששיתפת אותנו בהחלט

אוריאל בוסו:  מרב רפאלי ראש אגף תכנון המדיניות הרפואית לבטיחות בדרכים

מרב רפאלי: בוקר טוב גם אני משתתפת בצער המשפחה ומביעה תנחומים על מותה של דנה

מרב רפאלי:       340 בני אדם נהרגים בתאונות דרכים בשנה בממוצע מידי שנה ואלפים פצועים

מרב רפאלי:  עייפות היא בין הגורמים המובילים לתאונות דרכים לצד שכרות והיסח דעת אבל בהחלט גורם מוביל

מרב רפאלי:  היא משפיעה לרעה על תפקודים קוגניטיביים ופוגעת בביצועי הנהיגה כמו שדיברו פה כולם

מרב רפאלי:  הסיכון למעורבות בתאונת דרכים גדל כשהנהג עייף והתאונות נוטות להיות חמורות יותר

מרב רפאלי:       יש מאפיינים לתאונות האלה הן קורות לרוב בין חצות לשש בבוקר עיקר התאונות באזורים כפריים אנחנו לא מדברים על תופעה נדירה זו תופעה די שכיחה

מרב רפאלי:  בסקר שבוצע בישראל נמצא ש-27 אחוז מהנהגים דיווחו שהם נהגו במצב של עייפות חמורה

מרב רפאלי:  יש שתי קבוצות עיקריות בסיכון לעניין הזה

מרב רפאלי:  יש נהגים מקצועיים לגביהם קיימת חקיקה לשעות עבודה ומנוחה - שגם לגביה יש המשך אבל יש חקיקה והסדרה של כמה שעות אמורים לנוח ולעבוד - וכמובן עובדי המשמרות

מרב רפאלי:       קיימים אמצעי התמודדות שונים

מרב רפאלי:  יש תשתיות שמתריעות על סטיות מנתיב - שזה אחד המאפיינים של תאונות כאלה, יש אמצעים טכנולוגיים, אבל בסוף אין פתרונות קסם

מרב רפאלי:  אדם שלא ישן לא צריך לעלות על ההגה

מרב רפאלי:  רלב"ג מסבירה בעניין הזה וחובה למצוא פתרון לטפל בזה

מרב רפאלי:  מדובר פה בסכנה ברורה והמקרה של דנה לצערנו רק מוכיח את הדבר הזה

מרב רפאלי:  תודה

אוריאל בוסו: 	תודה רבה על הנתונים שאני מאמין שגם כן בחסר כי מי שבסכנה ומי שנרדם ולא דיווח ובניקור ואני מאמין שכמו שאמרתם, לפי הנתונים שהוצגו כאן בקרב הצוותים הרפואיים המספרים עולים בעשרות מונים

אוריאל בוסו:       	לפני שנשמע את האוצר, רואה חשבון אביהו נאורי כלכלן משרד הבריאות נמצא בזום

אוריאל בוסו:  נשאל אותו שאלה ולאחר מכן את משרד האוצר ואז נסכם את הדיון

אביהו נאורי: קודם כל חשוב כמובן להביע צער על דנה וכל המקרה שקרה ונוגע ללב וחשוב שמקרים כאלה לא ישנו

אביהו נאורי:  רוצה לתאר איך בעצם הדברים עובדים בבתי חולים שהם לא ממשלתיים

אביהו נאורי:      אז קודם כל בבתי חולים ממשלתיים פועלים מתוקף הסכמים ישנים שנחתמו שנים רבות אחורה

אביהו נאורי:  בבתי החולים העצמאיים ובבתי החולים של כללית, נכון להיום, ממה שאנחנו מבינים לנו כמשרד אין איזושהי סמכות להכתיב לאותם בתי חולים כיצד לפעול בנושא הזה באופן ספציפי והדבר נתון להחלטת הנהלת בית החולים באופן בלעדי

אביהו נאורי:       אין איזשהו הסכם או איזושהי חובה שהוכתבה בעבר לעניין הסעות עובדים – מתמחים, אחיות וכולי - באותם בתי חולים וכל בית חולים רשאי לפעול כראות עיניו

אביהו נאורי:  ממה שאני מכיר סביר שיהיו הבדלים בין בתי החולים

אביהו נאורי:  אני מניח שיש בתי חולים שכן מפעילים איזשהו מערך הסעות כאלה באופן מלא או באופן חלקי יותר ויכול מאוד להיות שיש גם בתי חולים שלא - - -      

אוריאל בוסו: מה המשרד עושה בנדון? לא מה הם יוזמים בבתי חולים, מה המשרד עושה בנדון ביחס לכלל בתי החולים בארץ הציבוריים והממשלתיים     

אביהו נאורי: שאלה טובה, אני לא רוצה סתם לפלוט תשובה כדי לצאת ידי חובה אני כן אבדוק את זה ככל שנתבקש אבל נכון להרגע אין לי משהו מסיק וחכם להגיד בנושא אנחנו יכולים לבדוק את זה

אוריאל בוסו: תודה רבה, רו"ח אביהו נאורי

אוריאל בוסו:  תמר צ'ין, משרד האוצר נמצאת בזום

תמר צ'ין: בוקר טוב

תמר צ'ין:  אנחנו גם כמובן משתתפים בצער המשפחה

תמר צ'ין:  אני אגיד קצת כמו שאביהו ממשרד הבריאות אמר

תמר צ'ין:  אנחנו לא מכירים ברשתה תקציבית ממשרד הבריאות בנושא

תמר צ'ין:  ממש עכשיו סיימנו דיוני תקציב ובניית תקציב של 2023-2024 עם דיוני תקציב מאוד ארוכים והיו תוספות משמעותיות לבתי החולים וככל שיש תוכנית, מעוניינים לתעדף את התוכנית הזאת וכמובן שלנו אין התנגדות

אוריאל בוסו: נציגת משרד האוצר מה שמה עוד פעם? תמר צ'ין

אוריאל בוסו:  אחרי ששמענו גם את משרד הבריאות בעניין, מה בכוונת המשרד לעשות לטובת אותם רופאים ומתמחים כמו שהתחלת להגיד, אבל מה התוכנית שלכם?     

תמר צ'ין: אז אגיד שוב, ככל שלמשרד הבריאות יש תוכנית שהם בונים ושמים על השולחן והם מעוניינים במסגרת התקציבים המאוד משמעותיים שניתנו של עשרות מיליונים לבתי החולים במסגרת התקציב האחרון לתעדף את זה, כמובן שלנו אין התנגדות

תמר צ'ין:  זה גם לא הסמכות - - -      

יצחק קרויזר: אני רוצה רגע לשים את הדברים על השולחן אדוני, אנחנו מדברים על ,1976 יוצא תסקיר ראשון, אנחנו ב-2023, ועדיין אין פתרון לבעיה

יצחק קרויזר:  עלו פה איש צוות רפואי, אח, אחות, עובדי מנהלה, רופאים ורופאות, שאומר לא היה לי ראש

יצחק קרויזר:  זה חלק מהעניין

יצחק קרויזר:  אתה הולך ללמוד רפואה, אתה הולך לעבוד בבית חולים, ברור לך שתעשה תאונה, ברור לך שתירדם על ההגה

יצחק קרויזר:  זו אמירה מזעזעת שצריכה לצעוק לשמיים

יצחק קרויזר:  אנחנו מדברים על עשרות מיליונים, זה כסף שהוא זניח

יצחק קרויזר:  אני לא מתייחס עכשיו על האירוע הנפשי המצער, אני מדבר רגע על מספרים

יצחק קרויזר:       הרוג בתאונת דרכים בישראל עולה מיליוני שקלים

יצחק קרויזר:  לא מדבר בכלל אחר כך על המעטפת השנייה של המשפחה, יתומים, אלמן, אלמנה

יצחק קרויזר:  אנחנו כאילו מסובבים את השיח סביב משהו שברור לכולם הפתרון

יצחק קרויזר:  הוא מאוד קל ויעיל

יצחק קרויזר:  אני חושב שיש פה הזדמנות לשר בריאות, שאני יודע שנושא הפריפריה והצוותים הרפואיים יקרים לליבו וכך גם לשר האוצר, אני דיברתי עם שניהם

יצחק קרויזר:  יש פה הזדמנות לקחת את הנושא הזה ולעשות את הדבר הטבעי ביותר לזכרה של דנה ולכפות אם צריך אפילו אם צריך באיזה חוזר חדש או איזו תקנה לצוותים רפואיים ואנשי מנהלה  שעובדים עם בתי חולים שמסיימים משמרות הזויות של 26 שעות, זה מטורף

יצחק קרויזר:       אני מכיר את טל באופן אישי, זה פשוט מטורף

יצחק קרויזר:  זה אנשים שעזבו הכול כדי להגיע, אני נותן רגע דגש לפריפריה, אנשים שעזבו את כל החלומות שלהם על התמחות במחלקות הכי מפוארות, אצל מנהלי מחלקות ומנהלי בתי החולים הכי טובים במרכז, עולים לצפון בשליחות

יצחק קרויזר:  וזה ההון האנושי שבבתי החולים

יצחק קרויזר:  זה אנשים שיכלו לעשות את הונם בבתי חולים במרכז ועלו בכוונה לצפון ואין להם יכולת להגיע הביתה

יצחק קרויזר:  זה לא מתקבל על הדעת

יצחק קרויזר:       והפתרון הוא פשוט

יצחק קרויזר:  אז עכשיו אנחנו שומעים את נציגת האוצר, לפני זה יושב עוד נציג, כבר אין לי משהו חכם להגיד, אני חושב שזו אות קלון עלינו כחברה ובטח פה על הכנסת

יצחק קרויזר:  הגיע הזמן לעשות את הדבר הנכון ביותר לזכרה של דנה ולהקים מערך הסעות לצוותים הרפואיים בבתי החולים

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  גב' צגה בבקשה

צגה מלקו: אני גם מוסיפה ומתחברת למה שאתה אומר איך זה יכול להיות נציגים של משרד הבריאות נציגת משרד האוצר ומה שהם דיברו על זה? זו תעודת עניות

צגה מלקו:  אני מתביישת

צגה מלקו:  איזו תשובה זו? זו תשובה באמת? התסקיר הזה מלפני שנים זאת התמונה שהם מציגים לנו? זה מזעזע אותי

צגה מלקו:       במקרה יש לי בן רופא, לא יכול להיות זה כל כך כואב לי - - - לא יכול להיות אנשים לומדים כל כך הרבה שנים במסירות, הולכים לעבוד בפריפריה 26 שעות במשמרת, גם אחיות, אני מזועזעת מהתשובה שלהם בכלל

צגה מלקו:       לכן אני מצטרפת לכך שזאת הזדמנות טובה לא להרפות את זה ולתקן את זה

צגה מלקו:  להגיד למשרד הבריאות יש את התקציב ואם הוא יעשה לא נתנגד, זאת תשובה? באמת?     

אוריאל בוסו: אני רוצה להוסיף על הדברים שלך ושל חבר הכנסת קרויזר

אוריאל בוסו:  תמר אני מקווה שאת איתנו

אוריאל בוסו:  שמענו קודם, שמענו גם ממנהלי בתי החולים, יש חוסרים בתקציב של עשרות מיליונים בפרט כשאנחנו מדברים על פריפריה שהמרחקים גדולים מאוד

אוריאל בוסו:  אז לתקצב משמרת אחת שהיא משמרת לילה, אומר לך מנהל בית החולים, עולה הרבה מאוד כסף

אוריאל בוסו:  אז להסתדר בתוך התקציב וחלוקת התקציב שקיימת היום? סליחה שאני אומר, זה לעג לרש, זה בטח לא פתרון למצוקה שאנחנו מדברים עליה

תמר צ'ין: אני אגיד שוב, מקצועית אין לנו ולא הייתה יכולת וגם אף אחד לא היה רוצה שנהיה אלה שבונים את התוכניות עבור משרד הבריאות במערכת הבריאות

תמר צ'ין:  ככל שיש תוכניות שמשרד הבריאות בונים, לרוב התהליך הוא שיש תוכניות שמשרד הבריאות בונים, מגיעים לדיוני התקציב עם מגוון תוכניות ומתעדפים ביניהן

תמר צ'ין:  אני לא מכירה דרישה או תוכנית בנושא

תמר צ'ין:  אני לא חושבת, אני יודעת שבבתי החולים של כללית - כמו שגם צוין בתחילת הדיון - יש פיילוט שהתחיל ומתוכנן להתרחב שמרחיב את ההסעות של צוותי הסיעוד גם למתמחים

תמר צ'ין:  דבר מבורך ושוב ככל שיש חסם כלשהו ברמת הרגולציה או ברמתנו נשמח להכיר כדי לפתור את זה

תמר צ'ין:  זה דבר חשוב וחשוב שזה יקרה

תמר צ'ין:       ודבר חשוב שניסיתי להגיד זה שצריך קודם כל בכלל לעשות את העבודה המקצועית בהמלצה והבנה של משרד הבריאות של מה צריך לעשות ומול זה אפשר לנהל דיון

אוריאל בוסו: תודה רבה על הדברים

אוריאל בוסו:  לכן  אני מבקש לפנות לנציג ממשרד הבריאות שתדע להגיד לנו האם קיימת היום במשרד הבריאות תוכנית שיודעת לתכלל את הוצאות בתי החולים בעניין הזה ולהגיד לנו האם אתם הנחתם בפני משרד האוצר איזושהי תוכנית כדי לתקצב את נושא ההסעות בפרט בפריפריה?      

מירי כהן: שמעתי את הדברים שנאמרו כאן על ידי כולם  והמצוקה שנשמעה גם על ידי מנהל בית החולים גם על ידי הצוותים גם על ידי הרופאים מצריכה כאן פעילות

מירי כהן:       נעשתה פעילות נקודתית יש גם את הנושא של עשרות המתמחים, בעקבות ההסכם איתם אבל אני חושבת שצריכה כאן פעילות מערכתית - הכוללת בכלל את מערכת הבריאות לא רק את בתי החולים הממשלתיים, אני לא רואה כאן הבדל בין בתי חולים ממשלתיים ללא ממשלתיים - לתת כאן מענה

מירי כהן:       הוזכר כאן המסמך או ההסכם שהיה בשנות השמונים והוא לא מספיק נרחב, הוא נעשה עם הרשויות למיניהן כלומר לא על ידי משרד הבריאות

מירי כהן:  משרד הבריאות לא היה צד לו ואין לו כאן סמכות חוקית או משפטית אבל לאור המצוקה ולאור המצב אני חושבת שזה מצריך כאן פעילות משותפת של כלל הארגונים שתובל על ידי משרד הבריאות למול משרד האוצר כדי לראות מה המענה אשר צריך להינתן

מירי כהן:       העובדים לא יכולים לעבוד מהבית

מירי כהן:  הפתרון של עבודה מרחוק איננו פתרון, הפתרון של להשאיר את המצב כמו שהוא לאור הסיכונים ולאור המצב ואנחנו רואים שגם הזמן בכבישים הולך ומתארך - - -      

אוריאל בוסו: סליחה שאני קוטע אותך ברשותך אני מבין שלא קיימת כיום תוכנית במשרד הבריאות?     

מירי כהן: כלל מערכתית - לא

מירי כהן:  כרגע לא

מירי כהן:  כפי שנאמר בתי חולים וגם חטיבת בתי החולים הממשלתיים עוסקים בנושא הזה אבל זה מצריך עבודה - אף שזה לא בסמכות הפורמלית שלנו - אל מול בתי החולים הלא ממשלתיים

מירי כהן:  אני מסכימה שצריך לעשות כאן חשיבה כלל מערכתית כי אני לא רואה הבדל בין המענה שצריך להינתן לעובדים בבתי חולים ממשלתיים לבין עובדים בבתי חולים לא ממשלתיים

מירי כהן:  צריך לדאוג לביטחונם של כלל העובדים בנושא זה

יונתן מישרקי: תודה רבה זה מטריד מאוד אבל אנחנו עוד לא הגענו למסקנות אז אנחנו נמשיך בבקשה לדובר הבא

יונתן מישרקי:  כן

יונתן מישרקי:  מישהו מארגון - - - -מה השם בבקשה? שני?     

נעמה כהן: היי אני לא שני, אני נעמה כהן מארגון מרשם

נעמה כהן:  לא תכננתי לדבר אבל אני בכל זאת אדבר

נעמה כהן:       אני שמחה לשמוע שסוף סוף מדברים על הנושא החשוב הזה, אחרי שכבר כמה שנים אנחנו מנסים להעלות את זה למודעות

נעמה כהן:       קודם כל אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחה של דנה על המקרה המצער שקרה לפני עשרה ימים, אבל להגיד גם שהמקרה הזה של להירדם על ההגה, זה סיפורים שאני שומעת כל יום מהמתמחות והמתמחים שחברים בארגון שלנו

נעמה כהן:       אני רוצה לקרוא לוועדה הזאת באמת לנסות לקדם פתרון

נעמה כהן:  לא לחכות יותר להסתדרות הרפואית ולהסדיר את זה דרך ההסכם הקיבוצי

נעמה כהן:  כי אי אפשר לדעת כמה זמן זה עוד ייקח וכל יום שעובר זה פשוט עוד יום שלא רק שהצוותים הרפואיים והסיעודיים מסכנים את עצמם על הכביש הם מסכנים גם את הציבור משתמשי הדרך

נעמה כהן:  לכן אדרבה - חשוב לקדם פתרון בנושא

נעמה כהן:  אם צריך איזשהו סיוע למשרד הבריאות או למשרד האוצר אנחנו כמובן יכולים לסייע גם במידע מהשטח - אם זה מחקרים כל מה שצריך - אנחנו עומדים לרשותכם ואנחנו נשמח לעבוד בשיתוף כדי לקדם פתרון כמה שיותר מהר, גם לצוותים הרפואיים שעובדים 26 שעות וגם לצוותים הסיעודיים שעובדים במשמרות קצרות יותר

אוריאל בוסו: תודה רבה לך נעמה

אוריאל בוסו:  פרופ' ארז און הייתי מבקש לשמוע ממך אולי סיכום של הדברים לפני שאני אסכם ולפני שהחברים המציעים יסכמו

אוריאל בוסו:  אני רוצה לשמוע ממך אחרי ששמעת את הדברים גם ממשרד הבריאות וגם ממשרד האוצר לצערי בלי הרבה בשורות אבל איזשהו משפטי סיכום שלך לדיון הזה

אהרן אוזן: הבקשה הגדולה שלי זה לדאוג למי שעובד משמרת לילה

אהרן אוזן:  זה נכון לרופאים שעובדים 26 שעות וזה נכון גם לאחיות שעובדות את משמרת הלילה

אהרן אוזן:  וברור לכם שהם לא נחים לפני שהם מגיעים למשמרת הלילה, דנה, אם לארבעה ילדים, ברור לכם שהיא ישר באה, כן, וזה נכון לפקידות וזה נכון לעובדי המעבדה

אהרן אוזן:  זה נושא שהוא בנפשנו

אהרן אוזן:  אנחנו לא יכולים להרשות למישהו אחרי משמרת לילה לאפשר לו לנסוע -  ומדובר כמו שנאמר פה בנסיעות מאוד מאוד ארוכות בעיקר בפריפריה ואין תחלופה של תחבורה ציבורית

אהרן אוזן:       ולכן הבקשה שלי זה למצוא פתרון לעובדי מערכת הבריאות בדגש על הפריפריה שעובדים משמרות לילה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  ד"ר טל זילברמן ראיתי שרצית להגיד משהו?     

טל זילברמן: כן

טל זילברמן:  אני מצטרפת לבקשה של נעמה ושל פרופ' און לא לחכות להסכמים הקיבוציים

טל זילברמן:  להעביר עכשיו תקנה דחופה או חקיקה מהלך שיסדיר את הנושא הזה עכשיו באופן דחוף, ולא לחכות, זאת אומרת שהיום מהוועדה הזאת נצא עם החלטה איך מתקדמים להסכמים הקיבוציים באופן מיידי

אוריאל בוסו: טוב, תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת קרויזר מילות סיכום שלך לפני שאני עובר למסקנות הדיון

יצחק קרויזר: באמת תודה רבה לך פרופ' ארז שהגעת ולך אורטל ולך שאול, שבאמת הגעתם מרחוק ובאתם לתת את הדעת המקצועית שלכם בנושא כל כך חשוב כזה

יצחק קרויזר:       אני חושב שהמסקנה כאן צריכה להיות חד משמעית להוציא מכאן תסקיר מחייב לכלל בתי החולים - ממשלתיים ופרטיים - לגבי הסעות לכל המערך הרפואי שעובד בבתי חולים כמובן בדגש על תורנויות הלילה אבל אנחנו צריכים לפקח גם על הנושא הזה

יצחק קרויזר:  שלא בסוף ייצא שיעבור תקציב ויגידו 'הנה תקצבנו הסעה' אבל בשטח תגיע הסעה שתיקח שלוש שעות שוב פעם כדי להגיע הביתה

יצחק קרויזר:       ולכן זה צריך להיות יעיל, אפקטיבי, שיציל חיים

יצחק קרויזר:  זה המעט שאנחנו יכולים לעשות לזכרה של דנה ובאמת למנוע מאסונות כאלה לחזור ולשוב

יצחק קרויזר:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה לך ח"כ קרויזר גם על הבקשה לקיום הדיון הזה

אוריאל בוסו:  אני גם שמח שהצטרפתי לזה באופן אישי כי הנושא הוא באמת מאוד חשוב

אוריאל בוסו:  בסוף, הכרת הטוב שלנו כלפי הרופאים והצוותים הרפואיים היא לאין ערוך והנושא הזה מחייב אותנו

אוריאל בוסו:       עובר לסיכום הדיון החשוב הזה, הוועדה מודה לחברי-הכנסת יוזמי הדיון הדחוף ובמיוחד לח"כ יצחק קרויזר ולמשתתפים בו, ובמיוחד למי שהגיעו פיזית למרות כל המורכבות ביום זה

אוריאל בוסו:       הוועדה משתתפת בצערה של משפחת בן-שושן על מותה של דנה - זיכרונה לברכה - ושולחת לכל משפחתה ולכל מכריה תנחומים וחיזוק מעומק לבנו

אוריאל בוסו:       הוועדה שמעה על הפערים הקיימים בנושא הסדרת נושא ההיסעים לצוותים הרפואיים לאחר משמרת לילה במרכזים הרפואיים במיוחד בפריפריה ומתחזקת ההבנה כי אין למעשה כל הסדרה בנושא

אוריאל בוסו:          הוועדה דורשת ממשרד הבריאות ומשרד האוצר יחד להכין באופן דחוף תוכנית עבודה ונהלים ברורים בנושא בשיתוף הארגונים המקצועיים, הסתדרות האחיות, 'מרשם' והר"י וכן ארגוני עובדים נוספים הנוגעים לעניין במערכת הבריאות

אוריאל בוסו:      במקביל לכך הוועדה מבקשת ממשרד האוצר לתקצב באופן דחוף תקציב למערך היסעים לכל הצוותים הרפואיים, כל בעלי התפקידים המרכזיים הרפואיים בפריפריה וקוראת מכאן לראש אגף התקציבים הר-יוגב גרדוס להיכנס לנושא באופן אישי ולקדם פתרון תקציבי

אוריאל בוסו:       הוועדה מבקשת לקבל ממשרד הבריאות וממשרד האוצר את תוכנית הנהלים וכן עדכון על תקציב אשר יוקצה לכך בתוך 30 יום

אוריאל בוסו:  אנחנו מבקשים מהמשרדים פעולה מהירה ודחופה עקב העובדה שמדובר כאן בדיני נפשות

אוריאל בוסו:  הוועדה תמשיך לעקוב ולפקח על הנושא ותערוך ישיבת סטטוס אף בפגרה

אוריאל בוסו:       אני מודה לכולם על הדיון הזה

אוריאל בוסו:  הישיבה נעולה

אוריאל בוסו:  תודה רבה