ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 87, 2023-08-01 00:00

עודד פורר: היום י"ד באב תשפ"ג

עודד פורר:  אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת בארכיון הציוני המרכזי לבקשתי

עודד פורר:  אני חושב מהישיבה שבה אתה הצגת, יעקב את הפעילות של ההסתדרות הציונית אז ככה בתוך כל הפעילות שלי עד היום לא יצא  לי לבקר פה, אז אני מנצל את ההזדמנות ואת המעמד כי מגיע לנו גם משהו בשביל הנשמה בעיקר אחרי החצי השנה האחרונה שעברנו בכנסת

עודד פורר:  אז באמת זה גם להתרשם, גם לשמוע, גם לראות

עודד פורר:  אני חושב שיש חשיבות עצומה לנושא הזה של שימור ההיסטוריה והידע והפעילות וכל מה שהיה פה

עודד פורר:       ובמובן הזה א' אני רוצה לדעת מה יש לכם פה בארכיון ואיך הדבר הבה עובד

עודד פורר:  וככל שיש דברים שגם נדרשים, כי אני חושב שלמדינה יש אחריות גם באירוע הזה, תמיד המדינה אוהבת להטיל את האחריות על ההסתדרות הציונית, הסוכנות, כולם, למדינה יש אחריות פה בסוף

עודד פורר:  הרי הסיפור הזה עולה כסף, זה אין לי ספק, לא משמרים ארכיון בחינם

עודד פורר:  אבל זה משהו שהוא נחוץ, נדרש וחשוב

עודד פורר:  מכאן, הבמה היא שלכם, יעקב - - -     

יעקב גיל: ראשית ברוכים הבאים, ואתה באמת עקבי

יעקב גיל:  לא רק אמרת את זה אלא דאגת שזה יקרה ואני מאוד שמח, למרות שהיינו אמורים להיפגש פה לפני שבועיים באיזה יום של ברדק במדינה וטוב שזה לא קרה כאן

יעקב גיל:  אבל אני רוצה להגיד לכם שזה התכוון להיום שהוא מדהים, למה הוא מדהים? כי אנחנו לפני כשעה היינו פה עם הרמת כוסית, לא לראש השנה וגם לא לט"ו באב, אלא להתחלה שיתחיל פה מחר בבוקר שיפוץ שאנחנו מצפים לו ומתכננים אותו הרבה מאוד זמן

יעקב גיל:       הבניין הזה הוא בניין שנבנה לפני כ-40 שנה

יעקב גיל:  אמרתי הבוקר ותיקנו אותי, אז אני אדייק את זה קצת יותר, כאחד הבניינים הראשונים שנבנו בארץ להיות ארכיון

יעקב גיל:  בניין ייעודי להיות ארכיון

יעקב גיל:  הבניין הזה הוא בניין גדול מאוד, אתם רואים כרגע רק שתי קומות, אבל יש מתחתינו עוד  ארבע קומות

יעקב גיל:  שכל קומה היא כ-1,000 מטר נכון?     

קריאה: כן

יעקב גיל: אתם תראו פה, אז אני לא אשוויץ במה תראו וגם אני לא אהרוס לכם את ההפתעות אבל באמת התנועה הציונית ידעה משחר נעוריה לשמור ולתעד את הדברים

יעקב גיל:  דבר אחד אין, אתם יודעים שאין תמונה מהקונגרס הציוני הראשון

יעקב גיל:  כל התמונות שאנחנו חושבים שזה מהקונגרס הראשון בבאזל זה מהקונגרס הציוני השני בבאזל שקרה באותו מקום, אבל אין תמונה כזאת

יעקב גיל:  אז חוץ מהעניין הזה, באמת התנועה הציונית היא תנועה שידעה ואני מקווה שגם יודעת היום ותדע גם בעתיד לשמר את נכסי צאן הברזל שלה, ובבית הזה למשל, פה לא רחוק מאתנו נמצאים כל כתבי היד של הרצל, כן? מהספרים דרך האגרות, אני אומר כל ואז זה, 99% מהם

יעקב גיל:  ויש פה עוד 100 ארכיון אחרים של אנשים בתוך הציונות

יעקב גיל:       יש פה טובים ומומחים ממני שיעשו שוויץ גדול על מה שקורה כאן בתוך הארכיון

יעקב גיל:  ומה שהכי מחובר על תחילת השם של הוועדה שלכם זה שיש פה כמעט את כל תיקי העלייה של מי שעלה ארצה, שזה אוצר, זה אוצר אדיר

יעקב גיל:  זה אוצר אדיר ברמה האישית, ברמה המשפחתית, לדעת להכיר, ללמוד על המשפחה

יעקב גיל:  ויש לנו פה המון פניות

קריאה: מה זאת אומרת תיקי העלייה? ממתי?      

יעקב גיל: משנות ה-20

קריאה: באופן מסודר משנות ה-20

קריאה: אתה תמלא עכשיו פרטים או מישהו ואנחנו תוך 10 ימים נאתר את החומרים המשפחתיים שלו

יעקב גיל: נראה לי שאיתו זה ייקח קצת פחות אבל - - -      

קריאה: לא, אדם מן השורה  שבא, ממלא טופס, אגרה מינימלית ואנחנו מוציאים לו

יעקב גיל: עכשיו זה ייקח יותר

יעקב גיל:  אבל אני אומר, בכללי יש פה באמת אוצרות, אוצרות אדירים שהתנועה הציונית גאה בהם וגם דברים שאנחנו פחות גאים בהם

יעקב גיל:  אני כשנכנסתי לתפקיד הראשון שלי בהסתדרות הציונית העולמית לפני 13 שנים הייתי ראש מחלקה

יעקב גיל:  דרור מורג חבר ההנהלה שלנו היום הוא ראש המחלקה, הוא אחראי גם על הארכיון הציוני

יעקב גיל:      אחד הדברים הראשונים שעשיתי, גיליתי שיש כאן פספורטים, דרכונים של יהודים שעלו לכאן בשנות ה-50 מצפון אפריקה

יעקב גיל:  דרכונים דרך אגב שנראים חדשים לגמרי, כי הם חדשים לגמרי, אז

יעקב גיל:  והם, יש פה או מאות או אפילו אלפים, תתקן אותי אם אני טועה יגאל, אנחנו יצאנו במבצע לציבור הרחב, ראשית לספר לו שיש פה כזה דבר

יעקב גיל:       ושנית שמי שרוצה ויוכיח קשר משפחתי בצורה משפטית טובה, יוכל לקבל, ומסרנו לא מעט כאלה, וזה היה מבחינתי סגירת מעגל אדירה

יעקב גיל:  כי אין ספק שהתנועה הציונית עשתה גם טעויות, כי כשעושים טועים

יעקב גיל:  אבל עשתה הרבה מאוד דברים טובים למען עם ישראל ולמען מדינת ישראל בעניין הזה של דרכונים

יעקב גיל:  בעיניי עשו טעות, אני לא אגיד למה, איפה וכמה, אבל זו עובדה ואנחנו, אם יש עוד אנשים שירצו אנחנו נשמח להחזיר את הדרכונים או לאנשים עצמם או ליורשים שלהם, הרכוש הוא רכוש שלהם ולא שלנו, ועד אז אנחנו מתחייבים לשמור עליהם בצורה המיטבית ביותר, וזה לא קל

יעקב גיל:       כמו שאמרת, המפעל הזה שנקרא הארכיון הציוני המרכזי הוא מפעל שדורש מאיתנו משאבים רבים מאוד

יעקב גיל:  כי לשמור אוצרות כאלה זה לא פשוט, זו אחריות גדולה מאוד ורבה מאוד ואנחנו משקיעים בזה הרבה מאוד משאבים, השיא של זה הוא היום, לא אתכם אלא בהתחלת השיפוץ המאסיבי

יעקב גיל:  אחרי 40 שנה אנחנו נכנסים פה לשיפוץ מאוד רציני שייקח לנו לפחות שנה וחצי

יעקב גיל:       בגלל שזה שיפוץ מאוד רציני זה אומר שאנחנו ממשיכים לעבוד, אנחנו לא מפנים את הארכיון

יעקב גיל:  זה קורה תוך כדי, בעבודה לא פשוטה שמסרבלת את העניין ומייקרת את העניין אבל אלה השיקולים שהגענו אליהם אחרי הרבה מאוד עבודה, ואנחנו העברנו את הצוות של הארכיון אל בנייני האומה שזה צורך מאיתנו עוד משאבים, כדי להמשיך ולהנגיש את האוצרות האלה

יעקב גיל:       צריך להבין, יש אלינו המון פניות שקשורות גם מאנשי מקצוע, גם מחוקרים, גם מעורכי דין, יש פה הרבה מאוד וויכוחים בעם ישראל שמגיעים לפה בסוף, והם רוצים הוכחות ואסמכתאות

יעקב גיל:  ואנחנו גאים, אנחנו זו ההסתדרות הציונית העולמית גאה בארכיון הציוני

יעקב גיל:  ואנחנו מברכים אתכם על כך שהגעתם לכאן, אם לחבריי לשולחן ההנהלה יש מה לומר ברשות היושב ראש, ונעבור ליגאל אחרי זה

דוד מור: באמת ברוכים הבאים, תודה שבאתם

דוד מור:  אני רק אוסיף, יש לנו כאן צוות מדהים, מקצועי

דוד מור:  שיראה לכם כמה מהפרטים המאוד מאוד מיוחדים שיש לנו כאן שאנחנו עוסקים בשימור שלהם, בטיפול שלהם

דוד מור:  הצוות של האנשים כאן, אולי מטובי המומחים והחוקרים

דוד מור:  מי שמנהל פה את הארכיון למשל של הרצל, היא פה? כמה שפות את דוברת?         

סוזן ברנס: שמונה

דוד מור: היא רק על הארכיון של הרצל

קריאה: מה שמך?      

סוזן ברנס: סוזן ברנס

דוד מור: היא רק על הארכיון של הרצל

דוד מור:  יש כל כך הרבה שפות

דוד מור:  קשה למצוא גם אנשים עם כל כך הרבה כישרונות וזה דבר מדהים

דוד מור:   ביחס לדבר שהעלית בתחילת דבריך, היום אנחנו לא מקבלים מימון מסודר מהמדינה

דוד מור:  שום דבר מתוקצב, מסודר באופן רגיל

דוד מור:  אנחנו, נגיד עכשיו מול משרד מורשת באיזשהו פרויקט נקודתי

קריאה: יש משרד מורשת ומסורת, וזה, כל כך הרבה משרדים היסטוריים

דוד מור: יש גם תקצוב ארכיונים שאנחנו לא מקבלים מהם

יגאל סתרי: אם תרצה אני ארחיב על זה, אין בעיה, אבל בוא תסיים

דוד מור: לא, אני רק שם את זה

דוד מור:  בכלל אנחנו לא מקבלים

דוד מור:  עכשיו נקודתית עם מורשת יש לנו איזה פרויקט נקודתי אבל זה חשוב לומר את זה

דוד מור:  ובמסגרת השיפוץ אנחנו גם בשביל הידע הכללי, גם מחפשים עכשיו עוד תורמים, גם בשביל להנציח את הבניין, החדרים, זה גם עניין שאנחנו מתעסקים אתו, שיהיה משמעותי עבורנו

דוד מור:  זהו

יעקב גיל: אני אחדד רק את הנקודה הזו, אם אפשר ברשותך היושב ראש

יעקב גיל:  אנחנו בעבר היינו מתוקצבים במסגרת התקנה של ארכיונים

יעקב גיל:  תקנה לפני כ-3-4 שנים התעדכנה, שונתה

יעקב גיל:  ואחת הבעיות שלנו הייתה, זה בעיקר מבחן הסף של רק עמותות יכולות להיות מתוקצבות, ואנחנו לא עמותה

דוד מור: זה ארכיון של ההסתדרות הציונית ישירות, לא באיזו חברת בת

יעקב גיל: 	זה היה מבחן הסף

יעקב גיל:  היה שם עוד איזשהו עניין, ראובן, שאני לא זוכר בדיוק, היו שני דברים

יעקב גיל:  אבל זה היה העניין העיקרי

יעקב גיל:  בעברית פשוטה לא רצו אותנו בתוך עוגת התקציב כי אנחנו אחד הארכיונים הגדולים שהיינו שם

יעקב גיל:  והיה קל שאנחנו לא נהיה חלק מהעוגה הזו, ואנחנו עם הראש מעל המים ואנחנו כרגע עובדים גם על השיפוץ, אנחנו מאוד נשמח

קריאה:   	איזה משרד זה?     

יעקב גיל: 	התרבות

יעקב גיל:  אנחנו מאוד נשמח שהממשלה תהיה פה חלק - - -      

דוד מור: 	על איזה סכומים אנחנו מדברים?      

יעקב גיל: 	מה מחזור הארכיון היום?      

קריאה: 	השוטף שלנו הוא בערך - - -      

קריאה: 	קצת מעל 2 מיליון דולר

קריאה: 	10 מיליון שקל לפחות

דוד מור: 	זה אנחנו ממקורות עצמיים שלנו

קריאה: 	ומה היה התקציב שהייתם מקבלים בעבר? נניח ממרד התרבות?      

דוד מור: 	לא יודע, מיליון ומשהו?      

יגאל סתרי: 	אם ניכנס ונבחן אותנו על סמך

יגאל סתרי:  יגאל סתרי מנהל הארכיון

יגאל סתרי:  אם נבחן את הקריטריון לקבלת תמיכה כפי שנוהגים עכשיו בתקנה אנחנו צפויים לקבל כ-6 מיליון שקל, וזה כבד

יגאל סתרי:  גם שר התרבות שהיה פה,     

יעקב גיל: 	כמה זה מתוך העוגה? כמה העוגה?      

יגאל סתרי: 	העוגה עכשיו 14 מיליון שקל, משהו כזה

קריאה: 	במקום לשנות את הקריטריונים ולייצר משהו מיוחד

יעקב גיל: 	אבל למה לא לייצר ערוץ ישיר, הרי יש להסתדרות הציונית מעמד מיוחד בהתקשרויות עם הממשלה

קריאה: 	זה עקב אכילס

יעקב גיל: 	ולא ללכת בכלל למנגנון של התמיכות

יעקב גיל:  להגיד יש הסכם, בין הממשלה, לבין ההסתדרות הציונית, שההסתדרות הציונית מחזיקה

יעקב גיל:  אני לא יודע מי האחרים שנתמכים בארכיון - כולם חשובים וכולם טובים - אבל אתם בסוף מחזיקים את אבן הראשה של - - -       

דוד מור: 	כמו שיש לנו אגב בהר הרצל, יש לנו את ההסדר הזה בהר הרצל

דוד מור:  הסדר מיוחד על הר הרצל, יש לנו

יעקב גיל: 	אני חושב שלארכיון צריך לסדר הסדר מיוחד, זה קצת יותר קשה משפטית, עוד מעט לא תהיה בעיה כי לא יהיו עניינים משפטיים בכלל אבל לפחות - - -      

קריאה: 	יש גם יתרונות אתה אומר

יעקב גיל: 	אני מוכן להירתם לעניין הזה, נעשה איזושהי ישיבת עבודה, לא בישיבה ועדה, נבין מה הדרישות

יעקב גיל:  אני גם בטוח שתהיה אוזן קשבת, גם אצל שר התרבות וגם אצל אחרים, זה לא, סך הכול זה נושא שנמצא די בקונצנזוס וזה גם לא סכומים שהממשלה לא יודעת לעמוד בהם

יעקב גיל:  אבל אי אפשר להפיל אותם על המוסדות הלאומיים לבד

דוד מור: 	אני אוסיף עוד נקודה אחת

דוד מור:  יש לנו פה כלל מאוד מרכזי, אנחנו כמה שיותר פתוחים וחושפים את החומרים שלנו

דוד מור:  גם כשיש דברים לא נעימים, אם אנשים באים ומחפשים חומרים

דוד מור:  הייתה כאן כשהיו את הוועדות שבדקו את הסיפור של חטיפת ילדי תימן וכולי, הכול היה פתוח פה, הגשנו את כל החומרים, היה פה סרט שעשו על בן גוריון לפני כמה שנים, כמעט כל החומרים היו גם מכאן, אנשים באו, לקחו, אנחנו פותחים, הכול שקוף, שום דבר לא מסתירים, יש לפעמים דברים אישיים של אנשים, תיקי עלייה אישיים וזה לא אחר אבל שאר החומרים עם מדיניות של לפתוח ולתת הכול

יוסי לוי: 	יוסי לוי משרד החוץ

יוסי לוי:  מה אופי השיפוץ שהבניין יעבור?      

קריאה: 	עוד מעט נדבר על השיפוץ

דוד מור: 	מאוד משמעותי אבל כן

צגה מלקו: 	אני רציתי לשאול

צגה מלקו:  פעם ראשונה שהייתי פה, לפני הרבה שנים כשהייתי סטודנטית בתואר ראשון, היה לנו קורס בחירה על המוסדות הלאומיים, כל כך המון שנים, אז היינו סטודנטים היינו מגיעים

צגה מלקו:  כמה אחוז ביקור יש היום, כמה אנשים באים לפה כל שנה?      

יגאל סתרי: 	צריך לחלק את זה לשני סוגים של אנשים, יש חוקרים שמגיעים לאולם הקריאה שלנו, מזמינים חומר, מעיינים בו וכך הלאה בסך הכול בשנה רגילה לפני שעזבנו לכאן ועשינו מנגנון אחר ראינו בערך 2,000 ביקורים

יגאל סתרי:  ובנוסף יש מבקרים שהם יוצרים, יוצרי סרטים, אוצרי תערוכות וכך הלאה, זה פחות או יותר בין עשרות למאות בכל שנה, זה תלוי בשנה המסוימת הזאת

יגאל סתרי:  ואנחנו מתכננים שהארכיון שמחזיק את הליבה של המפעל הציוני, את ה-DNA שלו, בתום השיפוץ גם ייפתח מרכז מבקרים

יגאל סתרי:  מאוד ייחודי אני אדבר עליו בהמשך

דוד מור: 	זה חלק מהתוכנית של השיפוץ שלנו

יגאל סתרי: 	 כזה שיאפשר לציבור הרחב בסיורים מודרכים להכיר את חומרי המקור כפי שאתם תראו בזעיר אנפין כרגע, נעשה את זה עם הציבור הרחב, כי אנחנו מאמינים שהארכיון הוא כלי מרכזי בחיזוק הזיקה הציונית של בני העם והארץ ואנחנו עושים פעולות כאלה כדי שהאוצרות שיעקב דיבר עליהן קודם לכן ייחשפו ככל שניתן, גם בעין, ממש אפשר יהיה לגעת בהיסטוריה כפי שנעשה כרגע

יגאל סתרי:  אבל גם למי שלא נמצא בארץ, ייחשף באמצעות אתר האינטרנט שלנו, פעולות שונות שאנחנו מבצעים על מנת לאפשר לציבור הרחב בארץ ובחו"ל לעיין בחומרים מרחוק

דוד מור: 	אגב, רק בשביל לסבר שוב את האוזן, חוץ מההנגשה לציבור הסיפור של שימור החומר הוא בעצם לב העניין

דוד מור:  אפרופו השיפוץ פה שגם מוסיף בסוף לשימור החומרים, יש כאן 100 מיליון מסמכים, שנבין את הפרופורציות

דוד מור:  הרבה מהם עדיין בכלל לא פתחנו אותם, הארגזים סגורים

דוד מור:  עשינו איזשהו חישוב, יגאל, אם אני לא טועה בחישוב יש פה עוד, בכוח האדם הקיים שלנו עוד עבודה ל-300 שנה רק לטפל, לקטלג, ולסרוק ולטפל בכל החומרים

קריאה: 	זה כרגע בדיגיטציה?      

דוד מור: 	אחוז מסוים, קטן בדיגיטציה, יש לנו גם מעבדת דיגיטציה שאנחנו הקמנו פה, וגם מעבדת שימור, כי אפילו חלק מהחומרים הם כל כך ישנים שכשאתה פותח אותם, הדיו נעלם

דוד מור:  אנחנו עוסקים בשימור שלהם, או בעדיפות שלהם לסרוק אותם, יש לנו מעבדת סריקה מאוד מיוחדת פה

דוד מור:  אז זה בעצם המבצע המרכזי, רוב האנשים עוסקים פה בשימור החומר, והבאה של חומרים חדשים, למשל יגאל, תכף אני מניח שיגאל יספר, שנכנסנו בצורה מאוד משמעותית בשנה האחרונה לקלוט את כל החומרים של העלייה מאתיופיה

דוד מור:  זה נושא שאנחנו עוסקים בו הרבה, בהרבה מובנים גם אני וגם המחלקה

דוד מור:  זה באמת נושא אמתי שאנחנו לקחנו על עצמנו וזה אחד הדברים המשמעותיים שאנחנו עושים

יעקב גיל: 	יש פה גם את יושב ראש הארכיון הציוני, חברנו רני טריינין, רני אתה רוצה לנו לומר מספר מילים לפני יגאל?                  

רני טריינין: 	אני אגיד דבר אחד שאני כיליד הארץ, מגיל אני חושב 4

רני טריינין: 5 או 5 הייתי חשוף למדור לחיפוש קרובים בסוכנות היהודית ולארכיון הציוני

רני טריינין:  כל יום בצוהריים, היינו יושבים, זה היה כשהייתי ילד, בגילאים האלה זה היה קצת אחרי מלחמת העולם השנייה, עוד לפני קום המדינה, לימדו אותי רשימות של אנשים שמחפשים אותם קרובי משפחה וחברים ופוט מאזינים בשביל לראות אולי במקרה איזשהו שם יעלה על גבי האתר

רני טריינין:       	אני התחלתי בזה משום שאני מרגיש שאני שייך לדור שהארכיון הציוני זה חלק מה-DNA שלו, זה לא היה כלי, זה היה מושג ביסודות בעצם של הציונות, וכך זה היה בהמשך גם במדורים אחרים, בכלי התקשורת של אז, כל יישוב שקם, כל מושב, כל קיבוץ, כל עיירה, כל דבר היה מלווה במובאות מתוך הארכיון הציוני

רני טריינין:  כמי שעבר עשרות שנים בארץ הזאת ומכיר את הארכיון, עכשיו אולי מלפני ומלפנים, אבל בעבר, גם בשנים האחרונות הייתי שסגן יושב ראש הסוכנות וכולי, והיינו צריכים את הארכיון כל הזמן

רני טריינין:      	גם היום, צריך לדעת

רני טריינין:  גם מגיעים לארכיון היום, ואולי יגאל וסימון יגידו את זה, חשוב שחברי כנסת יהיו מודעים בעיקר במה שקורה כרגע בארץ, אנשים שמחפשים כל מיני הקשרים שקשורים לא רק בעלייה, אלא בהפך מזה

רני טריינין:  וזה הפוך להיות לבעיה, אני חושב שלנו כציונים הדבר הזה מאוד קשה, קודם כל מבחינה נפשית, מבחינה תודעתית, לא שיש כרגע איזשהו דבר לעשות עם זה, כנגזרת של הרבה דברים אחרים, אבל צריך להבין שהשימוש בארכיון, עם ההתפתחויות החברתיות, הפוליטיות לקבל כל פעם תוספת וגוון שונה

רני טריינין:       	אני לא רוצה להאריך כי אני חושב שחשוב שתצאו מפה עם הבנה שאם בבנק ישראל יש את האוצרות הכספיים של המדינה, אז פה יש את האוצרות שהם לא פחות מהשווי שיש בבנק ישראל, כמובן לא במונחים הכלכליים, למרות שגם זה שווה ערך כלכלי עצום

קריאה: 	אין לזה שווי בכלל

רני טריינין: אבל אין לזה סוף

רני טריינין:  זה אין סופי, זה משהו אין סופי פה

רני טריינין:  ולדאבוננו, אתם תשמעו על הקשיים, ועובד שאני מכיר אותו עוד מימיו כמנכ"ל הקליטה, אתה עושה מעגלים, אבל אתה בסוף עוסק בדברים החשובים

רני טריינין:       באמת, זה לא רק סיפור היסטורי

רני טריינין:  כי אנחנו טוענים שמי שעוסק בעתיד ובעיקר בכנסת הם משתדלים לעסוק בעתיד, לא יכול לעסוק בעתיד בלי לדעת ולהבין את העבר

רני טריינין:  וזה לא רק כמליצה אלא כי זו אמת חיים יום יומית

רני טריינין:  אנשי הארכיון יבהירו ויציגו לכם בהמשך על מנת שנבין את המשמעות שכנסת ישראל צריכה לתת את תשומת הלב ולהתגבר על הבעיות המשפטיות, מאוד שמחתי עודד להצעה שלך שתסייע לנו למצוא את הדרכים בתוך המשפט

רני טריינין:  בתור אחד שמאמין שתישאר מערכת משפטית ותהיה עם כל זה

עודד פורר: יכול להיות שצריך אפילו חקיקה

רני טריינין: 	יכול להיות

רני טריינין:  דרך אגב אנחנו, יש לנו נוסחה אפילו, טיוטה של חוק הארכיון שכבר כמה פעמים התגלגל, ויכול להיות שנצטרך להגיע ונשמח מאוד אם הישועה והעזרה תבוא מכאן

יגאל סתרי: אנחנו הכנו לכם ביקור שאם נמלא אותו כמו שתכננו נשב פה עכשיו 4-5 שעות לפחות ונסייר במקום

יגאל סתרי:  אבל אנחנו מאוד מנוסים גם בלזרום ולדלג הרבה פעמים כך שזה ייצור, אני מניח שגם הפעם זה ייצור אצלכם רצון וצורך להגיע פעם נוספת, אז כך נעבוד גם הפעם

יגאל סתרי:  התוכנית שלנו היא להתחיל בהרצאה קצרצרה של אור, שהוא הממונה על פרויקט של שיפוץ והוא הביא או מצגת כדי שתבינו מה יקרה פה בשנה וחצי הקרובות

יגאל סתרי:  אחר כך, העלינו למעלה מספר פרטי מקור של הארכיון הציוני, הם על השולחנות כאן

יגאל סתרי:  נציג לכם את זה בדגש של עיסוקי הוועדה הזו, קצת יותר עלייה/קליטה ארצה, והרבה מאוד חומר גנאלוגי שסימון תראה לנו

יגאל סתרי:  אחר כך נעשה סיור בארכיון, נתחיל בארכיון הרצל וככל שיהיה לנו זמן נרד לקומה נמוכה יותר לעיין בעוד פריטים

יגאל סתרי:  אם נצליח נעלה גם למעבדת השימור שלנו לראות את עבודת השימור ונחזור כאן למליאה

יגאל סתרי:  אור, אתה רוצה להתחיל? אור, בבקשה

אור גדעוני:   פה אנחנו רואים את הארכיון הציוני ממבט על

אור גדעוני:  המבנה הזה הוא כמו קרחון, עיקר השטחים בו והנפח שלו נמצא מתחת לקרקע, כאשר אנחנו רואים פה שתי קומות עיליות

אור גדעוני:  זה בניין מאוד מיוחד, כי בהרבה היבטים הוא תוכנן - - -

אור גדעוני:  הבניין יימצא שם בעוד פחות מ-10, הוא יהיה שם קטן, סביבו יהיו הרבה מגדלים במתחם הכניסה לעיר

אור גדעוני:  אז ככה, זה נקרא שיפוץ אבל זה יותר מזה מבחינת העבודות ההנדסיות שיתבצעו בו

אור גדעוני:       הבניין הזה בעצם נפתח בסוף שנות ה-80, וכדי להתאים אותו לחומרים שקיימים בו היום והכול אז נדרש, זה ארבעה נושאים עיקריים

אור גדעוני:  אז זה שדרוג המערכות האלקטרו-מכניות שזה מיזוג אוויר וחשמל ליצור תנאים שהחומרים האלו יישמרו לשנים רבות

אור גדעוני:       דבר נוסף זה טיפול במערך הבטיחות שכולל דרכי מילוט, גילוי אש וכיבוי אש במבנה, חיזוק שלד המבנה והתאמתו לתקן רעידות אדמה

אור גדעוני:  התקנים שהיו לפני 40 שנה הם קצת שונים מהתקנים של היום

אור גדעוני:  והנושא הרביעי זה בעצם חידוש הקומות העיליות והתאמתן לציבור הרחב

אור גדעוני:  אנחנו מתחילים ממש בימים האלו והצפי לסיום העבודות הוא 18 חודשים

אור גדעוני:       כן אציין שתהליך של בניית מבנה הוא תהליך מאתגר, ופה במבנה הזה שהוא ימשיך לתפקד כארכיון בעוד כמה וכמה רמות

אור גדעוני:  אז אנחנו רואים פה ממש, אציג את התכנון בקצרה

אור גדעוני:  הקומות התחתונות זה קומות שימשו כארכיון לאחסון חומרים, גם קומה 3, כאשר אנחנו נדאג לכניסה תפעולית חדשה שתתחבר למבנים שיוקמו פה בעתיד, קומה 4 היא תהיה כבר קומה שאנחנו מקווים שירדו אליה קבוצות של בתי ספר, ויוקם פה ממש מרכז מבקרים של הרצל בצמוד לארכיון הרצל

אור גדעוני:  קומות 5 ו-6 הן יעברו שדרוג משמעותי יותר ומערך הכניסה ישתנה, תכף נראה את זה בהדמיות, אז ככה צפוי להיראות מערך הכניסה של הארכיון הכללי

אור גדעוני:  שהמדרגות האלה אמורות להיבנות בדיוק איפה שאנחנו יושבים, ממש באזור הזה, כאשר הכניסה תהיה מכיוון מזרח, מאחוריכם

אור גדעוני:      אפשר מצד ימין לראות את חדר ההרצאות על שם בודנהיימר

אור גדעוני:  ככה מערך הכניסה, מצד שמאל למעלה, אפשר לראות את הספרייה העתידית, אולם קריאה, סליחה

אור גדעוני:  אזורים לתצוגות והצגת החומרים לציבור כולל כיתות לימוד

אור גדעוני:  אודיטוריום של 150 מקומות שיוכלו לארח פה כנסים ודברים כאלה

אור גדעוני:  אולם הקריאה שהציבור יוכל להגיע, להתרשם, לקבל חומרים שנדרשו וגם יהיו פה אזורים של חדרי עבודה כאלה לציבור

אור גדעוני:  כמובן תצוגות, וזה מבחוץ

יעקב גיל: מה שאתם רואים בצד שמאל זו הפרוכת שכיסתה את ארונו של הרצל שהוא הגיע לכאן ב-1949 מווינה להר הרצל

יעקב גיל:  אנחנו דרך אגב עשינו לפני 3 שנים שחזור שלה, כי היא לא נמצאה, והשחזור נמצא כרגע בהר הרצל ואחרי חודשיים מצאנו את הפרוכת המקורית באחד ממחסני קרן קיימת לישראל, ועכשיו היא נמצאת אצלנו, וזה סתם שתכירו מה יש לנו ביד

אור גדעוני:  חלק מהעבודות הן גם פיתוח ושיפור הגישה למבנה על ידי תחבורה ציבורית, הרכבת הקלה תעבור פה ממש

קריאה: אנחנו מסתכלים על הבניין הקטן מצד שמאל, הבניין הגדול מאחוריו זה הבניין של ההסתדרות הציונית שאנחנו בונים גם כן

יגאל סתרי: טוב, אנחנו נדליק את האורות, נזיז את המסך מכאן ואתם כולם מוזמנים לקום ולבוא איתנו

יעקב גיל: אני עכשיו בגלל הזמן מראה לכם ברגעי רגעים ולא מפתח

יעקב גיל:  זה כתב ההתאגדות של ביל"ו זה בית ישראל לכו ונלכה

יעקב גיל:  זה הפרק שלהם, זה בשלב שהם בקושטא מתווכחים איך העסק הזה יראה ומנסחים, הפעם בצרפתית כי את זה הם יראו אחר כך לברון בביקור שלו

יעקב גיל:  אני רק פותח להראות לכם, אנחנו הרבה פעמים מגוונים את מה שאנחנו מראים, למשל המפות של חברי המשלחת לאוגנדה השתמשו בהם כדי לתעד את מה שהם ראו באוגדנה ואחר כך חזרו עם דו"ח מאוד מפורט

יעקב גיל:  הם בעצם הגישו 3 דו"חות כל אחד בנפרד והדו"ח הזה הוגש לקונגרס

קריאה: אולי ניתנה ראש ונשובה אוגנדה

קריאה: 	בזכות זה אנחנו פה

קריאה:  כל מה שאני מראה לך זה מקור בלבד

קריאה:  לא אוכל להראות לכם הרבה, אני אראה לכם דברים כמובן מאוד מעניינים

קריאה:  יש לנו כאן מ-1919 מגילה עודד תקרא

עודד פורר: "לדוד ליום שובו מגלותו ציונה, בשעה קשה לעמנו ולארצנו מעירך נטרדת

עודד פורר:  ישיש יקר וטהר רוח, ותרחק נדוד בנכר בודד ומעונה לדאבון לב אלפי תלמידיך וחבריך, הלכו לאורך בלב חרד אתך נשאנו קשי גורלך

עודד פורר:  ונקו תמיד לשוב לראותך בתוכנו מפיץ אורה ומגדיל עלילה

עודד פורר:  ובהבקע שחר גאולתנו כלי גולה השלכת ואלינו שבת

עודד פורר:  ברוך אתה בבואך וברוך הרגע אלינו בשובך

עודד פורר:  ואל יברך פעלתך להרוות צמאים ולהשיב רוחי נכאים ומצאת ימים רבים ישע ונחמה חלף הסבל והתלאות אותך בולה מצאו

עודד פורר:  חבריך תלמידך ומוקיריך"

יעקב גיל: דוד ילין היה דמות כמובן שקשורה בחינוך והתפתחות החינוך העברי בארץ ישראל, מהמורים הראשונים שייסדו את תורת הלימוד בארץ, כל החברים שלו פה חתמו

יעקב גיל:  הוא יצא לגלות, במלחמת העולם הראשונה יצא לגלות בדמשק, ב-1919 הוא חוזר והחברים שלו מגישים לו, התכשיטנים התימנים של בצלאל עשו את זה

יעקב גיל:  אחד הדברים הכי יפים שיש פה

יעקב גיל:  פה כתוב למטה "שנה ב' לגאולה 1919"

יעקב גיל:  הצהרת בלפור הייתה מבחינה היישוב העברי בארץ ישראל ימן לגאולה כמו שקרה בדורותינו הרבה עם השנים קודם לכן

יעקב גיל:      אני פשוט מדלג משום שאני רוצה שהשותפים, העובדים האחרים שלנו יציגו חומרים נוספים ונספיק להגיע לכל מקום ומקום, אני לא יכולתי להתאפק לא לפתוח ולהראות לכם את המחברת שהחזיק ביד טרומפלדור כשקיבל את הפיקוד על גדוד נהגי הפרדות, פה כתוב

יעקב גיל:  זו המחברת שהוא קיבל לידיו כשהוא קיבל בחצי השנה האחרונה את הפיקוד ויש פה הרבה הערות אישיות שהוא כתב ברוסית לגבי אירועים שונים שהתרחשו

יעקב גיל:      פה אנחנו מחזיקים באחת התעודות המרתקות בתולדות העם היהודי בשואה, זה כרטסת ילדי טהרן

יעקב גיל:  הכרטסת ששימשה את עליית הנוער כשילדי טהרן הגיעו ארצה, אז קלטו אותם וכל נער יתום שהגיע ארצה קיבל כרטיס, ואנחנו כאן לפעמים מוצאים שמות של אנשים או מבקרים אחדים מבקשים מחברים שלהם מילדי טהרן, 853 ילדי טהרן כאן מופיעים

יעקב גיל:  זו הכרטסת הראשונה שהחבר'ה האלה נקלטו

יעקב גיל:  אחר כך, חיים ארז ועוד רבים אחרים

יעקב גיל:  נחפש אותו בשם הקודם שלו, נמצא אותו בתוך הכרטסת הזאת

יעקב גיל:  אחר כך הן נקלטו ועברו כפי שכולם יודעים למוסדות עליית הנוער ועם החלוקה המפורסמת הזאת

יעקב גיל:       הנרייטה סאלד החומרים שלה פה, הנה היומן האישי שלה, ראיינה אותם אחד אחד כדי להחליט מי הולך לכפרי הנוער הדתיים ומי לחילוניים והיא פיתחה טכניקה מאוד מיוחדת לזהות בצורה נכונה את ה - - -     עכשיו אני עובר לאחד הפרויקטים הגדולים שהתחלנו בזמן האחרון, זה תיעוד העלייה האחרונה של שארית הפליטה בתימן

יעקב גיל:  וכפי שאתם יודעים יבניאלי היה מראשוני היישוב העברי שטיפל בעלייה של יהודי תימן

יעקב גיל:  הוא ב-1911 הגיע לתימן

יעקב גיל:  אני מוצא לכם דברים שאני בזמן האחרון התחלתי להתעסק עם  זה ולכן הם לפחות אצלי נחשפו לראשונה

יעקב גיל:  כשיבניאלי מתחפש ליהודי דתי ולמסתובב שם הוא לוקח איתו שאלון שנתן לו ביד הרב קוק, לשאול מה יהדותם של התימנים

יעקב גיל:  אז השאלון פה, ולא פחות חשוב זה התשובות של יהודי עדן, הנה השאלות

יעקב גיל:  הוא בעיקר מתעניין בעניינים אישיים, בא' הוא שואל אותם, "האם זה נכון שאתם לא נוהגים כלל איסור לשאת יותר מאישה אחת" חמש קהילות בתימן ענו לו

יעקב גיל:  אז קהילת עדן עונה לו, זו שאלה ארוכה 6-7 שורות, השאלה ארוכה  הם עונים לו בקצרה

יעקב גיל:  זה כתב ידו של יבניאלי

יעקב גיל:  אלה השאלות, והתשובות במקום

יעקב גיל:  התשובה לא, יושבי עדן אומרים לו "אנחנו לא, אלא אם כן מדובר בייבום או על תקנה אחרת"

קריאה:   ב-1911 כבר היו פה, כבר הייתה עלייה תימנית עוד לפני כן

קריאה:  זה לא ש - - -     

יעקב גיל: 	נכון, נכון, הם כבר היו פה קודם, אבל מזהים שהם יכולים להיות לא נעים לומר, תחליף לעובדים הערבים

יעקב גיל:  ולכן יש מאמץ של יבניאלי לצאת לשם, לבדוק באמת מה יהדותם, לזרז את עלייתם כי בני העלייה השנייה רוצים להחליף כמובן את העבודה הערבית כאן וחשבו שהתימנים יהיו יעילים וכך הלאה

יעקב גיל:       אז אם הזכרנו את זה אז לכאורה אנחנו חושבים שההתאגדויות הסוציאליסטיות של קבוצות של פועלים ושכירים היו רק אנשי העלייה השנייה, תראו מה שמצאנו אצלנו

יעקב גיל:  "אגודת פעולת השכיר", 1903 ראשוני התימנים שמגיעים לאזור יפו, מתגוררים שם

יעקב גיל:  ירושלים, סילוואן, כפר השילוח וכך הלאה

יעקב גיל:  הנה, מה השוהים כותבים פה מכתב פנטסטי "ברגשי כבוד הננו לבשרו כי כולנו אנחנו עדת יהודי תימן השוכנים פה יפו עי הקודש, הסתדרנו יחד לחברה תחת השם פעולת שכיר

יעקב גיל:  מטרת חברתנו היא לצאת לישע אדמתנו הקדושה גם במחרשתנו, מעדרנו, אנחנו מה שדתותינו לעבדה ולעדרה בזעת אפנו ובנשמת רוחנו ובעמל ידינו ולרווחה, ועוד, ועוד, ועוד

יעקב גיל:  בשפה נהדרת הם בעצם ב-1903 אומרים "אנחנו רוצים לעבוד את עבודת האדמה הקדושה הזאת"

יעקב גיל:  בסוף יש כמה שורות שהם אומרים במילים פשוטות "תעשה טובה, תקבלו את הבקשה שלנו ותחליפו את עבודת המוסלמים בעבודתנו" זה 1903

קריאה: 	למי הם שולחים את זה?      

יעקב גיל: 	הם שולחים את זה לקולוניות העבריות בארץ ישראל

יעקב גיל:  לאנשי רחובות, למושבות, הם שולחים למושבות ואומרים "חבר'ה תעשו את העבודה הזו" וכבר היה להם מליץ יושר שניסה לעזור להם

יעקב גיל:  אני בזה עוצר את העניין הזה, ואני מבקש מסימון

יעקב גיל:  סימון היא מוותיקות עובדות הארכיון הציוני, היא הממונה על הצד המקצועי בארכיון והיא תראה לנו חומרים בזיקה לעלייה וחומרים אישיים משלה

סימון שליאכטר: 	מאוד מאתגר לתמצת את הארכיון הציוני בארבע דקות

סימון שליאכטר:  הארכיון הציוני הוא ארכיון המדינה שלפני קום המדינה

סימון שליאכטר:  אנחנו פה שומרים את כל החומרים שאפשרו מתישהו לבנות את התשתית כי הרי ב-15 במאי לא קרה נס והדברים היו מושתתים כבר על עשייה ועבודה בכל תחומי החיים ולכן הגיוון פה נוגע לכל תחומי ההתעסקות

סימון שליאכטר:  פה אנחנו הוצאנו ממש קצה, קצהו של הקרחון

סימון שליאכטר:  כמה חומרים שנוגעים לעלייה

סימון שליאכטר:       המוסדות הלאומיים, קודם כל ההנהלה הציונית ואחר כך הסוכנות עסקו כל הזמן בענייני עלייה

סימון שליאכטר:  גם בענייני חיפוש קרובים

סימון שליאכטר:  אני אראה לכם לדוגמה תיק של משרד הארצישראלי ביפו שנוסד ב-1908 ועמד בראשו ארתור רופין

סימון שליאכטר:  עסקו פה בתקופה ההיא בלחפש אנשים, בתום מלחמת העולם הראשונה זה 1917 למשל הייתה אפילו מסורת שאנשים פנו להנהלה הציונית כי הבן החלוץ שלהם עזב לפני חודשים והם לא שמעו ממנו

סימון שליאכטר:  בתקופת מלחמת העולם הראשונה בכלל לא היו קשרי דואר בין הארצות אז הייתה דאגה גדולה

סימון שליאכטר:  ויש פה אוצר בלום של מידע על המשפחות ועל האנשים כי הרי בסופו של דבר כל העניין הזה זה סיפור של אנשים, זה בני אדם ומשפחות

סימון שליאכטר:  ויש פה תיעוד שקיים פה ונמצא ושעוד זקוק להקלדות ופיתוח וסריקות וכולי

קריאה: 	באיזו שפה היו נוהגים להתכתב? כי אני רואה שזה לא עברית?                 

סימון שליאכטר: 	לא, זה לא עברית, זו גרמנית

סימון שליאכטר:  תלוי בתקופות, התקופה המאוד מוקדמת הצרפתית היא שלטת, אחרי זה עוברים, הגרמנית כמובן בתחילת התנועה הציונית כמובן עם הרצל וכולי

סימון שליאכטר:  גרמנית, הייתה התקופה הצרפתית בסוף המאה ה-19, גם הייתה פה השפעה משמעותית, תכף תראו

סימון שליאכטר:  ואחרי זה עוברים לאנגלית

סימון שליאכטר:  ככל שהבריטים יותר נוכחים

סימון שליאכטר:  ועברית כמובן כל הזמן, עברית ויידיש ופולנית וכל השפות

סימון שליאכטר:  פה באמת יש איזשהו אתגר מבחינת השפות שהחומרים הם בכל השפות, אם מישהו שואל "יש לכם חומר באנגלית?" זה לא טוב, אז המחקר שלו יהיה מאוד, מאוד מצומצם

סימון שליאכטר:   	 	דוגמאות של חומרים של - - - שאלתם ממתי זה

סימון שליאכטר:  החומר המסודר מתחיל באמת מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20

סימון שליאכטר:  כשהבריטים נכנסים זה גורם לעבודה יותר מסודרת, והסוכנות נוסדה רק ב-1929 אבל עוד פעם, תיקי התכתבות של המחלקה לעלייה של הסוכנות, עשרות אלפי תיקים שעוסקים בפעילות של המחלקה, איך עושים, מה עושים, החוקים, האנשים, המקרים הפרטיים שלהם, בנוסף לזה יש סדרות ענקיות של תיקים אישיים, זה תיק סטנדרטי לחלוטין של בקשות עלייה ממצרים

סימון שליאכטר:  לפעמים עם איזו תמונת דרכון

סימון שליאכטר:  זאת אומרת חומרים שנוצרו כדי לאפשר את הפעילות של המחלקה לעלייה למשל ושל הקליטה

סימון שליאכטר:  היום יש להם ערך גנאלוגי משני הייתי אומרת שהוא מאוד, מאוד חשוב ומאוד, מאוד מבוקש על ידי הציבור

סימון שליאכטר:       	אני יכולה להעיד שאנחנו ב-25 שנה האחרונים נגיד ככה הפכנו את היוצרות

סימון שליאכטר:  חומרים אישיים היו בתחילת הדרך צנעת הפרט, לא נוגעים, לא מספרים, לא מגלים

סימון שליאכטר:  ומי שעבד לפני הרבה מאוד שנים ידע לספר לנו, המנהל הקודם של הארכיון שאמרו לו, "גנאלוגיים לא נכנסים פה"

סימון שליאכטר:  היום אנחנו בקצה ההפוך של המשוואה ואנחנו עובדים הרבה מאוד ומנגישים את החומרים האלה כי יש דרישה מאוד גדולה

סימון שליאכטר:  והארכיון הוא לא המקום הייעודי רק להיסטוריונים ומומחים אבל פתוח לציבור הרחב

קריאה: 	איך אתם מוצאים? אמרתם שבן אדם מוצא תיק עלייה, איך את יודעת לקטלג את זה של להגיע ל-      

סימון שליאכטר: 	יש תיאוריה ארכיונית, ויש מקצוע שנקרא ארכיונאות ורישום חומר ארכיוני, כן

סימון שליאכטר:  רישום חומר ארכיון זו חשיבה שהיא שונה לגמרי, אפילו מנוגדת מההרגלים שלנו היום לשבת מול גוגל ולחפש

סימון שליאכטר:  פה צריך להכיר קצת היסטוריה, את המבנה של המוסדות, את ההיסטוריה המוסדית שלא כל כך מלמדים באוניברסיטה לנציג משרד החינוך

סימון שליאכטר:  זה ידע שלא יודעים, אבל אם אנחנו יודעים ומבינים אותו אז זה פותח לנו באמת צוהר

סימון שליאכטר:  אנחנו יודעים למצוא את עצמנו במקום הנכון

דובר: 	אתה צודק, החומר לא מסודר, בחלקו לא מקוטלג, אלא צריך לעבור דבר, דבר ולפעמים המדור לחקר המשפחה אצלנו נותן תשובה אחרי חודשיים

דובר:  תחקירנים צריכים לעבור על התיקים האלה ולחפש דבר, דבר

סימון שליאכטר: 	אפרופו דרכונים

סימון שליאכטר:  יעקב הזכיר את העניין של הדרכונים בעיקר ממרוקו, אבל יש בתיקים האלה של המחלקה לעלייה תראו, אני חושבת שזו תמונה אנושית מאוד, מאוד

סימון שליאכטר:  דרכון קבוצתי של יהודים מרומניה שביקשו לעלות לארץ

סימון שליאכטר:  אנחנו לא יודעים אם כולם עלו, לא עלו

סימון שליאכטר:  כאלה וכאלה

קריאה: 	איזו שנה זה?     

סימון שליאכטר: 	זה 1947 אני חושבת

סימון שליאכטר:  אחרי המלחמה, אבל החומרים האלה הם באמת מסוף המאה ה-19 הייתי אומרת, אולי פחות מסודר אמרתי, אבל עד עצם היום הזה

סימון שליאכטר:  ורשימות שמיות אין סופיות של אנשים שביקשו

סימון שליאכטר:  הנה חומר של המשרד הארץ-ישראלי בפראג, או הנציגות של המחלקה לעלייה בחוץ לארץ

סימון שליאכטר:  התכתבות עם רשימות, עם שמות של אנשים, עם כתובות של אנשים בחו"ל

סימון שליאכטר:  חלקם הגיעו לארץ, חלקם לא הגיעו לארץ

סימון שליאכטר:  אבל יש פה מבחינה גולמית המון, המון מידע

סימון שליאכטר:       	אני קופצת למשהו אחר

סימון שליאכטר:  תצלומים, גם תצלומים בענייני עלייה, הוכן בתחילת שנות ה-60 אלבום מאוד גדול שנקרא אלבום העולים על ידי מחלקת ההסברה של הסוכנות

סימון שליאכטר:  והם פשוט אספו מתוך אוספי הארכיון הציוני תמונות, תצלומים, מסמכים, קטעי עיתונים

סימון שליאכטר:  והתמונות כמובן אני לא יודעת איך, תמונות של עולי תימן

סימון שליאכטר:  היה איזשהו נוהג שנתנו מתנה לאנשים שהגיעו לידיד כזה או אחר, כמובן לחברי הנהלת הסוכנות או ראשי מחלקות, והכינו להם אלבומים עם תמונות, וזה תיעוד מדהים, לא תמיד אנחנו יודעים את השנה המדויקת, ושם הצלם אפילו לא  תמיד ברור, אבל יש פה תמונות מדהימות

סימון שליאכטר:       	אני רוצה להראות לך תיק, זה דווקא שייך לארכיון פיק"א, ארכיון פיק"א הוא בעצם הגלגול האחרון של מושבות הברון רוטשילד בארץ

סימון שליאכטר:  חברת פיק"א עסקה הרבה בהתיישבות כן? כמובן, ובעזרה למתיישבים ונתנו להם הלוואות, זה הרבה כסף

סימון שליאכטר:       ג'ייקוב פורר מתיישב ברחובות, הוא מצהיר שחייב לפיק"א סכום של 44 לירות מצריות והוא חתום פה ואומר אני מתייחס שעד תאריך זה וזה,     	אני מרשה לי ל להגיד שכל אחד יכול איכשהו למצוא פה משהו שנוגע לעצמו, מי שעלה לארץ, מי שהתיישב פה לפני הרבה מאוד שנים

סימון שליאכטר:  מי שלמד פה, יש לנו פה חומרים של הגימנסיה הרצליה ושל מקווה ישראל ויש פה המון מידע

סימון שליאכטר:  יש פה כמה קושנים בטורקית

סימון שליאכטר:   אנחנו חושבים שמדובר פה סוג של רישום על ייעוד הקרקעות, אני לא יודעת להגיד לך בדיוק כי גם אנחנו לא יודעים את זה

סימון שליאכטר:  אבל כדי שתוכל להראות את זה למי שמתעניין, זה מזכרת מאתנו

סימון שליאכטר:  הכול סרוק, ואפשר למצוא מישהו מומחה שיכול לתרגם את המסמכים בערבית

עודד פורר: האבא שלו, האבא של יעקב פורר, יהושוע פורר שעל שמו נקרא אבא שלי קבור בהר הזיתים

עודד פורר:  הוא נפטר ב-1921, יעקב הוא בעצם, הם עלו לפה ב-1890

עודד פורר:  יש לי במשרד תמונה שלו, יכול להיות שהיא גם כן מהארכיון הציוני

עודד פורר:  תמונה שעומדים חקלאים ברחובות מ-1897

עודד פורר:  גם הוא וגם עזרא, ראיתי עזרא, זה אחיו

סימון שליאכטר: 	כן, זה אחיו

סימון שליאכטר:  הוא גם מופיע שם

יגאל סתרי: 	אנחנו רוצים להציג לכם עכשיו אולי את הפרויקט הכי אינטנסיבי שאנחנו פועלים בו כרגע בארכיון

סימון שליאכטר: 	יגאל, אני רק אסיים שאנחנו לא נגענו בכלל בענייני קרקעות ובענייני הסטטוס קוו

סימון שליאכטר:  יש לנו פה,      

יגאל סתרי: 	התשובה היא כן

יגאל סתרי:  שני דברים אני רוצה לומר

יגאל סתרי:  אחד, אנחנו מנהלים עכשיו פרויקט כבר אני חושב יותר משנה וחצי של טיפול בחומרי עלייה מאתיופיה, פרויקט מאוד, מאוד מורכב

יגאל סתרי:  כי החומרים פזורים בכל חלקי תבל

יגאל סתרי:  שני פרויקטים אנחנו עושים

יגאל סתרי:  אחד, אספנו את כל חומרי הסוכנות היהודית אלינו, עשינו פעולה ענקית בצריפין כדי שחומר יגיע לכאן

יגאל סתרי:  שניים, התחלנו לאסוף חומרים אישיים, החומרים נמצאים גם אצל אנשים בבית

יגאל סתרי:  למשל הארכיון של יונה בוגלה הגיע אלינו, אנחנו מטפלים בו כדי שהחומר יהיה, גם החומר שנמצא אצל אנשים באופן פרטי יגיע לארכיונים ציבוריים, במקרה זה לארכיון שלנו

יגאל סתרי:       ודבר שלישי אנחנו משתדלים כרגע לייצר קטלוג עולמי שבו נוכל לסמן לכל מי שמתעניין איזה חומר נמצא באיזה מקום בעולם

יגאל סתרי:  אם זה חומר לא מסודר אנחנו מביאים אותו אלינו, אם זה חומר שנמצא במוסדות כמו כי"ח או כמו אורט העולמי אז אנחנו פשוט בטבלה הזאת, בקטלוג העולמי הזה רושמים היכן זה נמצא, מי איש הקשר, סרוק, לא סרוק

יגאל סתרי:  כדי שהציבור הרחב שמתעניין בזה ורוצה לחקור את הנושא הזה יוכל להגיע לחומרים, ויש בעיה חמורה להגיע לחומרים הללו

יגאל סתרי:       הרב ולדמן, עשינו פרויקט גדול מאוד להביא את כל החומרים של הרב ולדמן, מדובר ביותר מ-30,000 תצלומים

יגאל סתרי:  קיבלנו את החומר תחת התחייבות של המחלקה שדאגה לממן לסרוק את כל החומר הזה כי הוא רצה עותק אחד אצלו, ואת כל החומר, תכף גיורא יראה לכם

יגאל סתרי:  הדבר הנוסף שאני רוצה לומר לכם, שאנחנו בשינוי דרמטי של אוכלוסיית העובדים בארכיון הציוני, גיורא הוא העתודה הנבחרת שלנו, נכנס לפני חודשים ספורים בתפקיד ראש מדור, ואחראי כל הפרויקט הזה של העלייה מאתיופיה

יגאל סתרי:  גיורא, בבקשה

ישראל כץ: 	תודה רבה יגאל

ישראל כץ:  כמו שיגאל הציג אני אחראי על הארכיונים האישיים ומרכז את הפרויקט של העלייה מאתיופיה

ישראל כץ:  חילקנו בשיתוף מרכז שז"ר שני ארכיונים שעובדים על זה

ישראל כץ:  אבל אם יגאל התחיל מולדמן ודרור הזכיר את ולדמן בואו נתחיל מהסוף דווקא

ישראל כץ:  אז אחד הפרויקטים זה באמת לקלוט את האלבומים של הרב ולדמן

ישראל כץ:  עם המפקד של שארית יהודי אתיופיה, קודם הפלשמורה

יגאל סתרי: 	זה המפקד שהוא עשה אחרי העלייה הגדולה

יגאל סתרי:  אחרי עליית שלמה, שהוא התחיל לעשות מפקד של הממתינים בעצם

ישראל כץ: 	ויחד עם התצלומים יש לי שאלונים המקוריים שהם נמצאים בנפרד

ישראל כץ:  אבל הפרויקט הראשוני זה קודם כל לסרוק את התצלומים, להעביר אותם מהאלבומים הישנים שהם מתפרקים והם מצהיבים לאחסון כזה, דיגיטציה ואחסון מחודש בצורה הזאת שככה התצלומים האלו לא נפגעים ונשמרים לדורות

ישראל כץ:  אז זו דוגמה אחת, זה מהסוף

ישראל כץ:  זה גם מה שאנחנו עושים בזמן האחרון וגם מהשנים האחרונות של העלייה מאתיופיה

ישראל כץ:       	אבל אם אנחנו חוזרים לשנים הראשונות שעסקו בעולי אתיופיה יש לנו חומרים מוקדמים מאוד כבר בעצם מהביקורים של יעקב פייטלוביץ' באתיופיה והמפגש שלו עם תאמרת עמנואל, ופה יש מכתב שהוא גם פייטלוביץ' וגם תאמרת עמנואל כותבים לרב, זה מהארכיון האישי של הרב צבי פרץ חיות, והם כותבים לצבי פרץ חיות ומבקשים ממנו לקבל את תאמרת עמנואל כסטודנט בווינה

ישראל כץ:  אז בעמוד הראשון כמו שאפשר לראות יש פה את החתימה של פייטלוביץ' ואם נפתח את זה אז יש את המכתב של תאמרת עמנואל שהוא כותב בתוך המכתב של - - -      

יגאל סתרי: 	תאמרת עמנואל היה אחד התלמידים שלו, מבחירי יהדות אתיופיה ומובילי הדרך של הציונות באתיופיה

ישראל כץ: 	חלק מהפרויקט המטרה הייתה דבר ראשון להבין מי היה שם בארכיון ולמצוא תעודות בולטות כמו התעודה הזאת שהוא כותב פה שהוא מרגיש בארצו, שהוא מרגיש לפעמים את הגלות בה הוא נמצא יותר מאשר באירופה כי קשה לו למצוא כאן אנשים שמבינים אותו ואת עבודתו כי הוא כבר בתקופה הזאת הכיר את הציונות, תאמרת עמנואל פעל למצוא את הקשרים הראשונים בין התנועה הציונית ליהדות אתיופיה

צגה מלקו: 	מה שרציתי לספר האחיין של פייטלוביץ' הגיע למעמד של שר, הוא היה גם מתלמדיו של יעקב פייטלוביץ'

צגה מלקו:  הבן שלו פגשתי אותו לפני שבוע במקרה, אימא שלו דודה של אבא שלי, יש להם מלא חומר

צגה מלקו:  הבן של תדסה יעקב

צגה מלקו:  אז דיברתם איתו נכון? יפה, הבן שלו סיפר לי, הייתי באשדוד

צגה מלקו:  אשתו של תדסה

יגאל סתרי: 	דוקטור יונה, אני בקשר איתו

יגאל סתרי:  הייתי צריך להיות בוושינגטון לפגוש אותו שם, מסיבות אישיות לא יכולתי לנסוע, עכשיו הוא פה? נכון, הוא היה פקיד בכיר אצל היילה סלאסי      

צגה מלקו: 	אבל הוא רוצה לתת, הוא אמר לי לפני שבוע, הוא רוצה לתת לארכיון הציוני

יגאל סתרי: 	אנחנו בקשר איתו, אני אסע אליו בנובמבר אני מקווה ואביא את כל הארכיון שלו כי זה אחד הארכיונים החשובים, הוא היה שר בכיר, שר החקלאות, שר אוצר, יועץ אישי להיילה סלאסי ויש לנו הרבה אזכורים שלו בארכיון כבר עכשיו

צגה מלקו: 	 	יש לי הרבה תמונות איתו בתור ילדה

יגאל סתרי: 	אני לא אוותר לו עכשיו, את משאירה לי את הפרטים שלך כדי שנסגור את זה

ישראל כץ: 	 	עכשיו אנחנו ממהרים, יש לנו גם חומר אחרי הכיבוש של אתיופיה על ידי איטליה הפאשיסטית

ישראל כץ:  הקהילה היהודית באיטליה שלחה את קרלו אלברטו ויטרבו שהיה ציוני והוא תיעד ביומן ובאוסף תצלומים מאוד גדול את יהודי אתיופיה בשנות ה-30

ישראל כץ:  אז יש לו אוסף תצלומים ענק

ישראל כץ:  זה מבית ספר ומבית קברות יהודי

צגה מלקו: 	זה תאמרת עמנואל

יגאל סתרי: 	נכון, הוא תמיד גבוה בצילומים

יגאל סתרי:  זה בסיור שהוא עשה עם פייטלוביץ' כשויטרבו עשה את הסיור הוא לקח איתו לאותה שנה את תאמרת

יגאל סתרי:  תאמרת וויטרבו הסתובבו שנה שלמה ביחד באתיופיה

קריאה:  	 	איזה בית עלמין זה?      

ישראל כץ: 	זה באדיס

צגה מלקו: 	עד היום הם שומרים את זה

יגאל סתרי: 	יש לנו 4,000 צילומים של ויטרבו, אנחנו מתכוונים לעשות אוסף תצלומים, כזה שכפול של חלק

יגאל סתרי:  כי באתיופיה אין תיעוד טוב למה שקרה בתקופה שהאיטלקים כבשו את אתיופיה

יגאל סתרי:  זו תהיה לנו הזדמנות למסור את זה לנל"א זה נקרא הארכיון הלאומי באתיופיה

יגאל סתרי:  ולקבל מהם בתמורה צילומים של החומרים של הציונות בארכיון של היילה סלאסי, אני ראיתי את הארכיון, ביקרתי ואיתרתי שם מסמכים שיהודי אתיופיה כותבים להיילה סלאסי

יגאל סתרי:  הם יהיו מוכנים לעשות מגדלור כלפי החומרים

קריאה: 	אני מציע בואו נלך לארכיון הרצל כי אנחנו בבעיה של זמן

יעקב גיל: 	בדיוק דקה אחת אנחנו צריכים כדי לסיים פה

ישראל כץ: 	דוגמה אחרונה למשהו שהתקבל ממש בזמן האחרון, זה חומר שקיבלנו מהבן של יונה בוגלה, מזכריה יונה

ישראל כץ:  קיבלנו את הארכיון של יונה בוגלה ממש לפני כמה חודשים

ישראל כץ:  ולמה זה בקופסה הזאת? כי כל חומר שמגיע לארכיון עובר חיטוי, זאת אומרת עובר בתוך בועה ככה שהחומרים, מבטיח שלא יהיה - - -     

צגה מלקו: 	הנה אחד הכפרים שההורים שלי נולדו

צגה מלקו:  ווזבה

צגה מלקו:  זה ווזבה, ההורים שלי נולדו, גרו,      

יגאל סתרי: 	בקיצור כל הארכיון של יונה בוגלה זה פה, למי שלא מכיר או לא שמע את השם של זה, יונה בוגלה הוא בכיר הפעילים הציוניים האתיופיים באתיופיה ובארץ אחר כך

קריאה: 	החומרים הם נסרקים והם זמינים אונליין או שיש כוונה כזאת?     

יגאל סתרי: 	עוד לא, יש כוונה

יגאל סתרי:  אנחנו מדברים על פרויקט של בין 50 ל-100 מיליון שקל

יגאל סתרי:  אנחנו עכשיו לא בשלב הזה

סוזן ברנס: 	לצערי אין לנו הרבה זמן

סוזן ברנס:  שלום לכולם, זה ארכיון הרצל שהרצל עצמו התחיל והיה לו כבר ידע שיום אחד זה יהיה מאוד חשוב

סוזן ברנס:  העבודה של הרצל, פשוט הוא כתב דברים בפתקים והוא שמט את הכול

סוזן ברנס:  מה שיש לנו פה, רק טיפונת

סוזן ברנס:  אין לנו זמן להיכנס להכול אבל יש לנו פה תעודת לידה, שהם יצאו אחרי המוות, אבל יש לנו בוודאי את השמות

סוזן ברנס:  אבל יש לנו גם את השם של המיילדת, יש לנו את התאריך של ברית המילה

סוזן ברנס:  יש לנו את השם של המוהל וגם שאבא שלו היה הסנדק עצמו

סוזן ברנס:  אז אנחנו מקבלים הרבה יותר אינפורמציה מפה, רק מהמסמך הזה

סוזן ברנס:  יש לנו פה תעודת נישואים, פה מכתב שהרצל מצייר את הדגל איך שהוא חשב

סוזן ברנס:  דגל לבן עם 7 כוכבים

קריאה: שבעת הכוכבים זה הדגל שהרצל דיבר עליו, על 7 שעות עבודה ביום

סוזן ברנס: 	יש לנו פה, יש לנו שני דרכונים שלו

סוזן ברנס:  פה יש לנו מכתב שהוא כותב

סוזן ברנס:  אחד זה בעדיין בהונגרית השני זה בצרפתית

סוזן ברנס:  שניהם מפרנץ יוזף

סוזן ברנס:  הוא לקח את זה לפני שהוא נסע לרוסיה

סוזן ברנס:  אז יש גם ויזה בתוך

קריאה: 	וזה הונגרית נכון תעודת הלידה שלו?      

סוזן ברנס: 	חלק הונגרית חלק גרמנית

סוזן ברנס:  החלק הפורמלי זה בהונגרית כל היתר בגרמנית

סוזן ברנס:  היומנים, כן

סוזן ברנס:  הרצל כתב שמונה יומנים, זה היומן החמישי ופה ב-3

סוזן ברנס: 9

סוזן ברנס: 1897 הוא כתב את הציטוט שאנחנו כולם מכירים, "בבאזל ייסדתי את המדינה היהודית"

קריאה: 	היומן שהוא מתאר את המסע לארץ ישראל ב-1898 זה זה?      

סוזן ברנס: 	לא, זה לא זה

סוזן ברנס:  זה הבא

סוזן ברנס:  גדלתי עם כל כך הרבה שפות

סוזן ברנס:  והוא ממשיך, והוא אומר, "אם הייתי אור את זה בקול רם כולם צחקו עליי, אולי בעוד 5 שנה ובוודאות עוד 50 כולם יודעים את זה"

קריאה: 	זה שווה צילום

קריאה:  אי אפשר לא לצלם את הפסקה הזאת

סוזן ברנס: 	פה יש לנו את הנאום שהרצל כתב למשפחת רוטשילד

סוזן ברנס:  יש לנו פה את החלק של פרויקט אוגנדה, יש לנו את תוכנית העבודה פה בכתב יד של הרצל, ואחר כך זה בדיוק אותו הדבר

קריאה: 	תוכנית הקונגרס הראשון

סוזן ברנס: 	גם מאוד מעניין איך הרצל עבד, את השיטה של העבודה של הרצל הייתה לקפל כל דף לחצי

קריאה: 	כדי שהשוליים יהיו מאוד רחבים שהוא יוכל להעיר בהם נכון?      

סוזן ברנס: 	לא, הוא כתב רק בצד שמאל

קריאה: 	לא, אבל את ההערות

סוזן ברנס: 	כן, רואים את זה גם פה באלטנוילנד

סוזן ברנס:  אז אני חייבת להגיד, שזה הדף הראשון, זה פקסימיליה כי כרגע זה במעבדת שימור

סוזן ברנס:  אבל פשוט רציתי שתראו, כי פה זה בעצם אלטנוילנד ופה "אם תרצו אין זו אגדה" זה המקור, מפה זה יבוא

סוזן ברנס:  יש לנו את הנאום שהרצל נתן לפני קייזר וילם השני

סוזן ברנס:      	פה יש לנו מכתב מזיגמונד פרויד אל הרצל, יש לנו פתקים של יומן של טרודה הרצל, הבת הצעירה שהיא כתבה בתוך ובדרך לטרייזנשטאט

סוזן ברנס:  יש לנו פה גלויה שהרצל שלח להורים גם מהארץ שהוא עם התמונה של קייזר וילם

סוזן ברנס:  יש לנו את ההזמנה מהאפיפיור פיוס ה-10

סוזן ברנס:  ויש לנו פה מפה שמקס אברהם - - - עשה

עודד פורר: כשהוא ביקר בארץ ב-1898 הוא הגיע לרחובות אז הוא מתאר את הפנטזיה שבאו, יצאו שיירת רוכבים, יעקב פורר היה אחד הרוכבים

עודד פורר:  בעובדה שהיא הביא את המסמך הזה לכאן זה לתאר לכולנו שהוא היה אדם מעשי והוא שלח כאן משלחות מקצועיות מעשיות, הוא ברר את האנשים, מהנדסים בעיקר כדי שחוות הדעת שלהם יהיו אמיתיות שאפשר לסמוך עליהן

עודד פורר:  מצד אחד יש לנו תוכנית עסקית איך מקימים מושבה באמת כפי שהוא צפה, כמה דונם צריכה משפחה, כמה כסף יהיה לבנות בית וכך הלאה

עודד פורר:  ופה הבעיה העיקרית כפי שאתם יודעים בארץ הייתה תמיד בעיית המים והוא ידע את זה, אז הוא שלח את אברהם - - - כשלימים התגייר לחקור את הארץ ברמת המים בעיקר, והוא צייר, זה לא בפעם הראשונה אבל הוא צייר באמת תוכנית תעלת הימים המפורסמת שאחר כך עוד ועוד ניסו ללכת בעקבותיו

קריאה: 	עוד חודש בדיוק 126 שנה, זו התכנייה של הקונגרס ממש

סוזן ברנס: 	גם נחמד לדעת שאברהם - - - מי שקרא אלטנוילנד הרצל כתב עליו באלטנוילנד

סוזן ברנס:  מזכיר אותו

סוזן ברנס:  אם אנחנו נחליט לעשות סיבוב

קריאה: 	נסיים בספר ארגנטינה ונעלה נראה

סוזן ברנס: 	פה יש לנו שתי דוגמאות של ברכות שהרצל קיבל

סוזן ברנס:  זה מהיהודים מווילנה וזה גם מעניין פה שהם קראו לו מתתיהו בן יעקב

קריאה: 	למה מתתיהו? הרי תיאודור, זה מתת אל

סוזן ברנס: 	בוודאי הכול עובדת יד ורואים את הכבוד בשביל הרצל

סוזן ברנס:  ופה יש לנו ספר ברכות מקהילה ציונית מבואנוס איירס, שהם גם מאוד מעניין איך הם ראו

סוזן ברנס:  משה רבינו בהר סיני עם עם ישראל שמעביר את המקל להרצל ולקונגרס

סוזן ברנס:  וגם הכול עבודת יד

סוזן ברנס:  זה עדיין לא עבר לשימור, זה יבוא עכשיו

סוזן ברנס:  בתוך יש תמונות

גיא ג'מו: 	ברוכים הבאים, צהריים טובים

גיא ג'מו:  כמו שיגאל אמר, זה אחד משני מחסנים

גיא ג'מו:  אוספי המפות שלנו, אם נשתמש באוספים, כוללים בערך כרבע מיליון מפות ותוכניות שנמצאות במחסנים

גיא ג'מו:  יש לנו עוד עשרות אלפים שמסתובבים בתוך התיק שאליהם נגיע במהלך השנים

גיא ג'מו:  אבל למעשה זה כולל, זה הארכיון הגדול ביותר, בארץ ומן הסתם בעולם, שכולל את כל העשייה של התנועה הציונית, של היישוב היהודי, מסוף המאה ה-19 עד ימינו

גיא ג'מו:  יש עדיין מחלקות שהן פעילות, יש כאלה שהן כבר לא פעילות, אבל יש פעילות כמו הקרן הקיימת

גיא ג'מו:      	בסופו של דבר חטיבת ההתיישבות יעבירו את החומר שלהם לכאן לארכיון

גיא ג'מו:  יש פה עוד גופים שכבר לא קיימים אבל ההשפעה שלהם על העיצוב של המרחב הזה של ארץ ישראל הוא ענק, כמו המחלקה להתכתבות של הסוכנות היהודית שנסגרה בשנות ה-90

גיא ג'מו:  ש-60,000-70,000 מפות זה רק משם

גיא ג'מו:  אוספים של מוסדות אחרים כמו האוסף של הקרן הקיימת לישראל, יש פה כמה וכמה אוספים נפרדים

גיא ג'מו:  אז לשאלתך איך זה מקוטלג, זה מקוטלג לפי מקור המוצא

גיא ג'מו:  אם קיבלנו את החומר מהכשרת היישוב, אז אנחנו נקטלג את זה תחת הכשרת היישוב

קריאה: אם אני אחפש מפות על רחובות אז יכול להיות שיש לך מהחטיבה להתיישבות, יכול להיות שיש לך מקק"ל

גיא ג'מו: 	וזה פלאי הטכנולוגיה

גיא ג'מו:  היום אתה מחפש על מערכת ממוחשבת מעל 80% ממה שקיים במחסן רשום, מקוטלג

גיא ג'מו:  ואני אגיד מתוך ה-80% הזה 70%-80% גם סרוק

גיא ג'מו:  זאת אומרת גם נגיש לך לעיון

גיא ג'מו:  ככה אנחנו חוסכים את העניין של להוציא את המפה הזאת החוצה, כי לפעמים זו מפה יחידנית, אין יותר מפות כאלה

גיא ג'מו:  עותק אחד שנמצא כאן זה מה שיש

קריאה: 	כמה דוגמאות ותפתח כמה מגירות שיתרשמו

גיא ג'מו: 	כמה דוגמאות

גיא ג'מו:  אז כמו שאמרתי, יש פה אוספים של גופים ומוסדות שונים

גיא ג'מו:  כמו המחלקה להתיישבות, החטיבה להתיישבות, הכשרת היישוב, הקרן הקיימת לישראל, פיק"א, מפעל הברון רוטשילד, מהברון עצמו דרך חברת יק"א וחברת פיק"א, ויש לנו גם אוספים של אדריכלים

גיא ג'מו:  האוסף המפורסם ביותר, הגדול ביותר שקיים בארכיון, ואולי החשוב ביותר בארץ זה האוסף של האדריכל ריכרד קאופמן שתכנן מעל 140 נקודות יישוב כפריות, שכונות, בתים

גיא ג'מו:  פה אתם רואים שתי דוגמאות מהיצירה של קאופמן, אני דווקא אתמקד בתחתון

גיא ג'מו:  זה אמור להיות מוכר

גיא ג'מו:  חבר'ה שראו כבר יודעים

גיא ג'מו:  אבל זה אחד הבתים המפורסמים ביותר בירושלים

גיא ג'מו:  מה שאתם רואים פה זה שני פרויקטים של קאופמן בירושלים

גיא ג'מו:  אבל כן, זה הבית בבלפור

גיא ג'מו:  כשאתה רואה את התצלום אתה רואה שיש גדר קטנה  של בקושי חצי מטר, לדעתי זה כבר מ-38 ככה בית נראה, אבל זה כן, זה בית ראש הממשלה הרשמי, עדיין הבית הרשמי שנמצא כרגע בשיפוצים, אבל הוא התחיל כבית של מיליונר בשם אלכסנדר אגיון, בית אגיון

גיא ג'מו:  החבר'ה שם יודעים  שקוראים לזה גם בית אגיון

גיא ג'מו:  בעיקר בתחום של האבטחה שם

גיא ג'מו:  אבל בית אגיון לאחר קום המדינה אגיון עוזב את הארץ ומעביר את זה למדינה, ויש איזשהו רעיון באזור הזה להקים איזושהי קריה שלטונית, אז בית אגיון ובית שוקן שגם המדינה רצתה לרכוש אותו, בסוף רוכשים רק את הבית הזה, והוא משמש בהתחלה כמעון משרד החוץ

גיא ג'מו:  המעון הפרטי של שר החוץ

גיא ג'מו:  שר החוץ היחיד שהיה וראש הממשלה היחיד זה שרת שהיה שם למשך כמה חודשים

גיא ג'מו:      	עוד פרויקט אחר זה הפרויקט הזה של אזור הסנטרל פארק של ירושלים, לא גן סאקר אבל לא רחוק לבניין המוסדות

גיא ג'מו:  ממש מול בניין המוסדות הלאומיים, גן העצמאות, החלק העליון שלו של להקים איזשהו סנטרל פארק בשנות ה-40, זה התכנון של קאופמן, הוא לא יצא כל כך לפועל, הוא דווקא התנגד שיבנו שם, אבל מי שמסתובב שם יכול לזהות חלק מהמוטיבים האלה של קאופמן

גיא ג'מו:       	כאן מה שאתם רואים זה פרויקט שאנחנו עובדים עליו עכשיו בשנה האחרונה של האדריכל דוד רזניק, גם אוסף שקיים

גיא ג'מו:  חתן פרס ישראל שנפטר ב-2012, האמת שאני התחלתי ברישום שלו בזה

גיא ג'מו:  החומר הזה יושב פה 10-15 שנה, אני מודע לכך

גיא ג'מו:  יש לי את הרשימות השמיות, רשימות ההפקדה של מה שנמסר, עד שלא נגעתי בחומר הזה לא הבנתי עד כמה זה מדהים, עד כמה הוא השפיע על ירושלים, כמה הוא משפיע על המרחב הזה של ירושלים בשנות ה-50-60-70, פשוט מדהים

גיא ג'מו:  פה במקרה מה אנחנו רואים? אותו הוטל סן ג'ון נראה לי במזרח העיר, חומר שנרשם, אנחנו עכשיו רושמים אותו, סורקים אותו בכוחות עצמנו, והוא יהיה נגיש לציבור

גיא ג'מו:       ככה למעשה אנחנו מקבלים חומר ומאחסנים, אנחנו מאחסנים בכמה וכמה שיטות

גיא ג'מו:  השיטה הזאת היא השיטה הכי טובה לאחסן, כשהמפה פתוחה, מיושרת, ככה בקיפול היא לא נפגעת, אנחנו גם מאחסנים אתם רואים, זה מגולגל

גיא ג'מו:  למה זה מגולגל? כי ככה זה הגיע, אנחנו לא פותחים את זה כי זה לוקח המון זמן לפתוח את זה, צריך תנאי לחות וכיוצא בזה

גיא ג'מו:  אתם יכולים לראות, האוסף של קק"ל, האוסף ההיסטורי שמתעד את רכישות הקרקע של קק"ל

גיא ג'מו:  מיפוי סימון בארץ, כמעט עד קום מדינה וגם השנים האחרונות של קום המדינה, ככה הוא מסודר, אסוף שהוא סרוק, וכהנה וכהנה

קריאה: 	אנחנו נמצאים פה במחסן קלאסי, בחלקו יש בו קומפקטוסים שמאפשרים לחסוך את המקום

קריאה:  במחסן הזה שמורים התיקים האישיים של העולים

קריאה:  אנחנו נמצאים במחסן סופר סטנדרטי שמכיל בעצם בתוכו את עיקר החומר הגנאלוגי שהבאנו מהמחסנים של הסוכנות בצריפין

קריאה:  אני אומר ככה בצורה מאות סכמתית, אם אתם שואלים מיהם האנשים שפונים לארכיון נחלק את זה לשלוש קבוצות

קריאה:  קבוצה אחת כמובן זה הציבור המסורתי, ההיסטוריונים, הסטודנטים, כל מי שאוהב היסטוריה

קריאה:      החלק השני זה מי שעוסק בקרקעות

קריאה:  הנושא של הקרקעות וחקר קרקעות הוא מאוד, מאוד קיים

קריאה:  וראינו נכסים, ומוצאים, אנחנו דרך אגב עובדים עם האפוטרופוס הכללי ויש לנו הצלחות עם מוסדות שונים

קריאה: 	שנתיים לפני שלקחת הכשרת היישוב ישבו פה עשרות אנשים שלא מבינים מה זה והוא קנה את זה בנזיד עדשים

קריאה: 	והחלק השלישי, הקבוצה השלישית מי שעוסק בגנאלוגיה מכל ההיבטים ומכל הכיוונים, ועוד פעם, חומרים שחשבו שהם לא כל כך חשובים, מסתבר עם השנים ועם העניין הרב של הציבור

קריאה:  החברה שלנו השתנתה מחברה קולקטיבית לחברה שהיא יותר אנוכית, כל אחד מתמקד בעצמו

קריאה:  וגם העניין בחומרים אצלנו מקבל איזשהו ביטוי לדבר הזה, וזה המחקר על המשפחות

קריאה:       	הבאנו מצריפין את החומרים של המדור לחיפוש קרובים שהייתה מחלקה של הסוכנות לפני שהייתה תוכנית רדיו, ובעצם עסקו בזה כל השנים ועד שזה הגיע להתעסקות מאוד אינטנסיבית והרגישו שיש צורך להקים מחלקה בפני עצמה

קריאה:  וזה קרה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, אבל עסקו בזה כל השנים

קריאה:  יש פה תיקי התכתבות וזה יש לנו גם סיפורי הצלחה עם האפוטרופוס הכללי של לאתר את האנשים

קריאה:      אנשים מחפשים אחד את השני

קריאה:  אז כותבים בת דודה שלי גרה בתל אביב באיזשהו מקום ומספרים על קורות החיים

קריאה:  אז חומר שלא נוצר כדי להיות חומר גנאלוגי זה לא רישום על ידי הפטירה וכולי, בעצם הופך, עם השנים יש לו איזשהו ערך מוסף גנאלוגי והוא מאוד, מאוד, מאוד נדרש

קריאה:  רק להגיד את זה במספרים

קריאה:  עם השנים אנחנו בנינו איזשהו מאגר מידע שמכיל היום 2

קריאה: 5 מיליון נתונים

קריאה:  זאת אומרת חיפוש שם משפחה, שם פרטי, רשומות, שיושבים מול המחשב ומחפשים

קריאה:       אנחנו יכולים להגיע להרבה מאוד חומרים בהקשרים שונים, לא רק של עלייה וקליטה, גם של התיישבות, גם של חינוך, יש פה המון חומר על חינוך

קריאה:       החיפוש שם משפחה שם פרטי

קריאה:  אנחנו רשומה גנאלוגית, הגדרנו לעצמנו שאם יש לי שם משפחה, שם פרטי, ואולי עוד איזשהו נתון אני יכול לחפש כמובן

קריאה: איפה אני יכול להיכנס לעשות את החיפוש הזה?     

קריאה: 	אתה כרגע לא יכול

קריאה:  אנחנו עובדים על אתר אינטרנט חדש, ומסתבר שזה תהליך קשה וארוך וכואב

קריאה:  אנחנו נותנים שירות לציבור, מי שרוצה

קריאה:  היו בעיות טכנולוגיות, לא ניכנס לזה כאילו זה לא המקום

קריאה: 	אני רוצה לציין שהרבה פעמים אני פניתי אליהם שאני עוסקת בחיפוש קרובים וגנאלוגיה

קריאה: 	אנחנו גם ארגנו קורס מבוא לגנאלוגיה בשיתוף עם יד ושם

קריאה:  אנחנו בגלל השיפוץ והמצב של הארכיון כיום אנחנו קצת בסוגריים בינתיים, אנחנו נחזור גם לזה

קריאה:  צריך להכיר, יש לנו פה צוות שעושה תחקיר בשביל האנשים

קריאה: 	שתי הערות

קריאה:  הערה אחת חשובה, כבר כמה עשורים המחקר ההיסטורי הופך להיות מחקר יחידני, אנשים עוסקים בדברים הקטנים לא בהיסטוריה הגדולה

קריאה:  היסטוריה אישית, מיקרו- היסטוריה כפי שאת אומרת

קריאה:  בדיוק, מה שרציתי לומר שאי אפשר לבנות היסטוריה בלי להתייחס לפרט והמקרה של מדינת ישראל, ארץ ישראל - - -     	במדינת ישראל ההיסטוריה הפרטית משולבת בהיסטוריה הלאומית וזה מה שיפה בארכיון שלנו, זה דבר אחד

קריאה:  דבר שני, למי שנכנס לאולם הזה, יש לנו ככה

קריאה:  זה אולם אחד קלאסי, 16 קומות מהסוג הזה

קריאה:  כל מה שקורה פה למטה זה עוצמה של - - - אנחנו ב-98% תפוסה

קריאה:  הבניין החד הוא העתודה שלנו

קריאה: 	אני רוצה עוד מילה אחת להגיד בכל זאת כדי שתבינו את התהליכים

קריאה:  כל מחלקות הסוכנות והמוסדות הלאומיים האחרים שאנחנו הארכיון ההיסטורי שלהם, על פי החוק, חוק הארכיונים ואנחנו הולכים לפי חוק הארכיונים והתקנות, שבמור במגנזה של הסוכנות בצריפין, אותה כמות של החומר שנמצא פה מחכה לנו שם לרישום

קריאה: 	יש לנו 70,000 מיכלים גדולים, לא כאלה, פי שניים כל אחד מזה, אנחנו מעריכים שאחרי ביאור יהיו כ-30,000-40,000 מיכלים גדולים, ראויים לשמירה לדורות, מה שנמצא כאן זה לדורות, זה נשמר לעולמי עד

קריאה:  כלומר אנחנו צריכים לפחות

קריאה:  בדיוק דיברנו על זה דרור ואני הבוקר

קריאה:  אנחנו צריכים בבניין החדש סדרי גודל של 4,000 מטר מרובע שטח כדי לאחסן את החומר שיגיע מצריפין אלינו בשנה וחצי הקרובים

קריאה: 	זה תיעוד של ההיסטוריה שלנו עד לפני 20 שנה

קריאה: 	אנחנו עולים עכשיו לו לקומה 6, למעבדת השימור שלנו ואחר כך נרד למליאה

קריאה: 	הצלחנו לשמחתי הרבה להרים כאן פרויקט גדול מאוד

קריאה:  אנחנו נמצאים במעבדה שחלק מהמתקנים שלה נמצאים עכשיו בבניין החדש, בבנייני האומה, שם אנחנו עובדים

קריאה:  רמי פיצל את המעבדה כי הוא עובד שם, לפה

קריאה:  אבל באופן עקרוני הארכיון פועל א' בשגרת שימור

קריאה:  כל ארכיונאי שפותחים חומר יודעים כבר היטב מה הם צריכים לעשות ומתי הם צריכים לקרוא לרמי כדי שייתן עצה טובה מה לעשות בחומר

קריאה:  וכמובן כל החומרים החשובים עוברים אצלנו טיפול יסודי של רמי

קריאה:      אנחנו נמצאים עכשיו בפעולת שימור גדולה ביחד עם המועצה לשימור אתרים של הארכיון הרצל, זה פרויקט שתמחרנו אותו בסופו של דבר בסביבות 2

קריאה: 5 מיליון שקל

קריאה:  שלב א' 300,000 שקל עומד להסתיים בעוד כחצי שנה, ורמי מוביל אותו עם יחד ממספר משמרי נייר שזימנו ממש ספציפית לפרויקט הזה

קריאה:  אבל בכלל מה שרמי יעשה עכשיו, יסביר לכם מה הוא עושה בעצם, איך הוא מקבל חומר ומה התוצר הסופי ונראה פה עכשיו מספר דוגמאות

רמי סלמה: שלום, המעבדה התחילה רק ב-2018 וזה כאילו משהו שהוא מאוד קשה לאוסף בכמויות שיש בארכיון

רמי סלמה:  הפעולות הראשונות שיהיו להצבת האקלים בתוך הארכיון

רמי סלמה:  בארכיון צריך לשמור את החומרים בתנאים של לחות וטמפרטורה קבועים למשך כל השנה

רמי סלמה:  אחרת הנייר מתייבש, הנייר נהיה יותר רגיש, נהיה יותר שברירי, אז אם אנחנו לא שומרים על תנאי לחות וטמפרטורה קבועים בתוך הארכיון, המצב של החומרים נהיה, ומתדרדר יותר כאילו, והמצב שלו יהיה יותר קשה לטפל בו

קריאה: 	איזו טמפרטורה, סליחה?      

רמי סלמה: 	הטמפרטורה בין 20 ל-22 מעלות

רמי סלמה:  לחות זה 50%+-5%

רמי סלמה:  עכשיו הפעולות שאנחנו, השימור בארץ הוא קצת חדש, ואין הרבה משמרים, בואו נגיד את זה ככה

רמי סלמה:  כי אגודת המשמרים עכשיו סובלת בחוסר במשמרי נייר, אין לנו הרבה משמרי נייר

רמי סלמה:  כל המקצוע הזה לומדים אותו בחו"ל

רמי סלמה:  זה תואר ראשון של 3 שנים ויש תוכניות גם של 5 שנים

רמי סלמה:  בלימודים לומדים את הכימיה, לומדים את ההרכבים של הנייר, איך אנחנו נוכל לטפל בנייר

רמי סלמה:       הנייר שאנחנו קבלים בדרך כלל לארכיון צריך לעבור חיטוי מכל מיני סיבות שהוא היה במחסנים לא ראויים, עם מזיקים, עם עובש

רמי סלמה:  בשביל לא להעביר את זה למחסנים שלנו אז אנחנו עושים לזה חיטוי, ואחרי החיטוי מתחילים לבדוק את החומר ממש יותר לעומק

רמי סלמה:  והטיפול שנעשה הוא טיפול של 3 שלבים

רמי סלמה:  השימור עובר 3 שלבים של שימור

רמי סלמה:  קודם כל תיעוד לפני ובאמצע, והסוף

רמי סלמה:  לפני טיפול ובאמצע טיפול ובסוף הטיפול

רמי סלמה:  ויש גם, בטיפול היבש אנחנו משתמשים בכמה דברים

רמי סלמה:  כל מיני חומרים לנקות את פני השטח של הנייר, אם זה גומיות רכות, אם זה גומיות שהן יותר רכות

רמי סלמה:  אם זה דברים שהם אבקה, מורחים את זה על הנייר בצורה עגולה, מנקים את הסיבים מפני השטח, מהאבק מכל הדברים שעברו על הנייר

רמי סלמה:       דברים אחרים שהם יותר אגרסיביים, יותר גרגירים, מנקים את הנייר וזה ניקוי יבש מה שנקרא

רמי סלמה:  אחרי הניקוי היבש מחליטים מה לעשות בנייר

רמי סלמה:  יש גם את השלב השני שהוא ניקוי על בסיס מים, או רטוב

רמי סלמה:  אנחנו בדרך כלל פה גם שוטפים אין לנו פה את המקרה הזה, אבל אנחנו בדרך כלל שוטפים, אבל לפני השטיפה אנחנו צריכים לזהות כמה דברים בתוך הנייר

רמי סלמה:  בואו נגיד, יש לנו פה כמה סוגים של דיו, זה לא סוג אחד

רמי סלמה:  אז אנחנו צריכים לוודא שכל הסוגים עמידים במים, עמידים לשטיפה

רמי סלמה:  זה דבר מאוד חשוב, לפני שמחליטים על הטיפול הזה

רמי סלמה:  לפעמים לא מחליטים על הטיפול של השטיפה אז יש אופציות אחרות שאנחנו צריכים לעשות

רמי סלמה:       נגיד המצב של המפה הזו, אני רק מציג לכם

רמי סלמה:  בשנות ה-50 הייתה תופעה "לחזק את הנייר, לחזק את המפות", אז הדביקו בד על הנייר

רמי סלמה:  הבד יש לו גמישות הרבה יותר חזקה מהנייר, כשמקפלים אותו ושמים אותו במחסנים, עם כל השינוי בלחות ובטמפרטורה, כל הקיפולים כבר נשברים, כמו המצב הזה

רמי סלמה:  זה בדיוק המצב שהיה לפני

רמי סלמה:  אם אנחנו מסתכלים פה, זה המצב של המפה לפני, לאט לאט פותחים אותה, מרטיבים אותה, מתחילים להסיר את הבד מהגב, ואחר כך מתחילים להדביק נייר יפני, מה שנקרא שהוא נייר יפני, שהוא בגב של היצירה

רמי סלמה:  הנייר היפני בא גם בעוביים שונים

רמי סלמה:  זה סוג של נייר יפני למשל, מאוד דק

רמי סלמה:  זה סוג יותר עבה, זה סוג - - - שהוא יותר בכיוון של המסמכים אז הוא לא מכסה טקסטים או כל מיני דברים

רמי סלמה:       	אז זה השיטות שאנחנו עובדים, אחרי הטיפול זה כבר נשמר, זה ה- - - שהוא חומר יציב למשך המון שנים, לא מחדיר לחות

רמי סלמה:  עם שינוי של לחות וטמפרטורות בתוך המחסנים המפה לא תיפגע, תהיה יציבה

רמי סלמה:  זה אחד הדברים, זה עוד משהו שהוא גם מסיבים של נייר שהוא יותר חומצי, נייר שהוא יותר שברירי שזה בתחילת ה-1900 כאילו במהפכה התעשייתית התחילו לייצר נייר מסיבי עץ לא מטופלים

רמי סלמה:  וסיבי עץ לא מטופלים מכילים ליגנין ו- - - חומרים שהם משפיעים על האיכות של הנייר

רמי סלמה:  במשך השנים הנייר מתחמצן יותר מהר ונהיה יותר שברירי, כמו שאתם רואים פה

רמי סלמה:  זה בדיוק עוד תוכנית או כמה תוכניות אפילו, לא זיהיתי שזה כמה תוכניות, שהן כבר נשברו, מכיוון שהם אוחסנו בצורה של קיפול, הקיפול נחלש והם נקרעים

רמי סלמה:  זה הטיפול השני

רמי סלמה:      	והפרויקט, גם הזכיר יגאל, הפרויקט של הרצל, פה יש לנו שני יומנים של הרצל

רמי סלמה:  אחד שכבר סיימנו את הטיפול בו, הוא כבר מטופל

יגאל סתרי: 	הוא פורק לגמרי

יגאל סתרי:  הכריכה פורקה לחלוטין קופלו אחד אחד, והנה זו דוגמה

רמי סלמה: 	פה זה מפורק ותפור ידנית גם

רמי סלמה:  אנחנו תופרים אותו בצורה ידנית

רמי סלמה:  לא מכונה או משהו, תופרים אותו עם כמובן תופרים מתאימים, עם נייר יפני, כל התיקונים שאתם רואים בגוונים פה, רואים שיש דברים שהם יותר בהירים ודברים יותר חומים

רמי סלמה:  אז מי שיותר בהיר, הקונטרסט שהוא יותר בהיר הוא קיבל יותר תמיכה מנייר יפני

רמי סלמה:  כמובן אם אנחנו משתמשים בדבקים שהם על בסיס מים שהם הפיכים, כל רגע שאנחנו נרצה להפוך את הטיפול בשביל טעות או אחרי שנים יש איזושהי בעיה, אז אין לנו בעיה ממש לעשות הפיכה ולחזור חזרה ולטפל שוב ביומן

יגאל סתרי: רמי קצת על המכשירים

יגאל סתרי:  רמי מילה על הוואקום

רמי סלמה: 	פה זה שולחן שנקרא שולחן וואקום שמשתמשים בו כשיש לנו מפות מגולגלות שצריכות אישור, אז אנחנו מחדירים לחות דרך הפתח הזה הוא הפתח ההוא, משטיחים את המפה, נותנים ללחות איטית, לא ממש מים, ממש לחות על מנת שתקבל איזשהו יישור ואחר כך מפעילים את ה-Saction והוא מושך אותה ומיישר אותה

רמי סלמה:  אחר כך יכולים לתקרן את כל התיקונים

רמי סלמה:       	וגם כמובן משתמשים בחומרים כימיים ויש לנו - - - ארון כימיקלים

יגאל סתרי: 	אנחנו הצטיידנו בציוד מעל חצי מיליון שקל למעבדה הזאת, זו מעבדת השימור של הארכיונים היחידה, לא היחידה אבל היא המשוכללת ביותר שיש היום בארץ

יגאל סתרי:  בואו תראו את הפריט הזה לפני היציאה שלנו

יגאל סתרי:       	לטרומפלדור היו שתי פרוטזות, אחת הוא קיבל ברוסיה, זו הפרוטזה הזו

יגאל סתרי:  כשהוא חזר מהשבי ייצרו לו פרוטזה, אנחנו יודעים את זה בוודאות משום שקראנו כאן למומחים רוסים שייצרו פרוטזות ברוסיה לזהות ולהבטיח שהמידע שיש בידינו הוא מיגע נכון, הייתה לו עוד אחת שקראו לה יד של שבת שבה הוא היה משתמש באירועים, בשבתות, בחגים וכך הלאה, היא הייתה עשויה מבקליט ואותה ייצרו לו ביפן, במחנה השבויים ליד אוסקה

יגאל סתרי:      לא מצאנו אותה, היא הלכה לאיבוד בדרך כלשהיא, אנחנו במחקר אחרי הסיפור הזה, אנחנו מקווים שמתישהו יהיה לנו מידע נוסף

יגאל סתרי:  עשינו לה פעולת שימור משום ששנים רבות מאמצע שנות ה-50 היא הייתה בתל יוסף במצב שימור גרוע ביותר

יגאל סתרי:  אולי שמעתם מהתקשורת שאנחנו מתישהו הלכנו לשם, ראינו את המצב

צגה מלקו: 	כן, התושבים לא רצו שתביא אותה

יגאל סתרי: 	נכון, נאלצנו להפעיל את המסמכים שהיו בידינו כדי לקבל את זה חזרה

יגאל סתרי:  לעשות פעולת שימור, הבטחנו, אנחנו לא שומרים את זה פה ומסתירים את זה

יגאל סתרי:  כמו שאמרתי קודם, הרצון שלנו שהחומרים האלה ייחשפו לציבור ויעזרו בחיזוק הזיקה הציונית בדרך כלשהי

יגאל סתרי:  וברגע שתל יוסף יהיו ערוכים ומוכנים להקים שם מרכז עם מערכות שימור כמו שצריך ותחזוקה ואבטחה הם בהחלט יהיו רשאים לקבל את זה חזרה ולהציג את זה לציבור כפעולה חינוכית כפי שהם עשו במשך שנים בשנות ה-50 וה-60

יגאל סתרי:       אנחנו יורדים למליאה

יגאל סתרי:  אם יש לכם חצי דקה אז גיורא יראה לכם חלל בקומה חמש איזה נפח של חומר של העלייה מאתיופיה מחכה לטיפול ורישום

יגאל סתרי: 	תראו, ראיתם טיפה באוקיינוס ענק של חומרים שחלקים אנחנו מכירים

יגאל סתרי:  חלקם אנחנו פותחים לפעמים, הם רושמים עכשיו את ארכיון סוקולוב

יגאל סתרי:  יוצאות אוצרות מתוך הארכיון שלו

יגאל סתרי:  וחלקם נמצאים כפי שתיארנו לכם בכלל במגנזות וכמות החומר שיש פה תוכפל בשנים הקרובות

יגאל סתרי:  זאת אומרת יש פה כמות חומר אדירה וחשובה לאין ערוך להיסטוריה הציונית של  ארץ ישראל ומדינת ישראל

יגאל סתרי:      אז לבד מהבקשה שעלתה קודם לקבל סיוע מנבחרי הציבור להסדיר את התקציב שוטף של הארכיון הציוני, יש גם פרויקטים שונים, למשל הטיפול בחומרי העלייה מאתיופיה, זה סדרי גודל של מעל מיליון שקל עבודה

יגאל סתרי:  אנחנו כרגע נעזרים ב-200,000 שקל ששר התרבות לשעבר חילי טרופר הצליח לאסוף מ- - - ביצוע במשרד שלו ולתת לנו כדי שנתחי לעבוד, אבל אנחנו זקוקים לפרויקט הרבה יותר גדול והייתי שמח שאת המסר הזה תיקחו לבית הנבחרים ותמצאו פתרונות גם נקודתיים לרישום החומר הזה, לרישום החומר של העלייה, שארית הפליטה מתימן וכמויות חומר עצומות אחרות שעוד לא זכו לטיפול

עודד פורר: 	תודה רבה, אני רוצה להודות לכם על האירוח

עודד פורר:  בשמי ובשם הוועדה, צגה, מבין כל אחד מאתנו, אני בטוח, גם ברמה האישית היה מרגש וגם מבחינה לאומית

עודד פורר:  אני אסיים במה שהתחלנו

עודד פורר:  עכשיו אני עוד יותר בטוח בזה, זאת לא משימה של התנועה הציונית לבדה, אי אפשר להגיד להסתדרות הציונית "אתם אחראים לזה ותשברו את הראש"

עודד פורר:      הארכיון הציוני הוא חייב לקבל איזשהו מעמד מיוחד במדינת ישראל ומעמד מיוחד מתבטא בכסף בסוף, אי-אפשר להחזיק את העסק הזה בלי כסף

עודד פורר:  יכול להיות שיבואו עם זה גם מחויבויות אחרות שהארכיון יצטרך לקחת על עצמו וכולי, אני אבקש להתחיל איזשהו תהליך מולכם

עודד פורר:  דרור, ראובן, לא יודע, תחליטו מי, נעשה על זה איזושהי ישיבת עבודה מסודרת כדי להחליט מה הנתיב הנכון

עודד פורר:  זה יכול להיות חוק, זה יכול להיות החלטה, יש כל מיני אפשרויות

עודד פורר:  צריך לשבת ולגבש

קריאה: 	בישיבת ועדה?    

עודד פורר: 	לא, לא , אנחנו נשב ונחליט מה הנתיב הנכון, ונפעל בו

עודד פורר:  אני כן רוצה לנצל את תקופת הפגרה כדי שכשהכנסת תחזור אחרי החג כבר נדע מה אנחנו רוצים ובאיזו דרך

עודד פורר:  בשום מקרה אני לא רואה מצב שבו ההסתדרות הציונית העולמית נושאת על גבה לבד את המשמעות של להחזיק ולתפעל את המפעל הזה

עודד פורר:  אם אני לוקח כל מדינה מתוקנת, כל דמוקרטיה מתוקנת שרוצה לשמר את עצמה, זה היה צריך להיות הבניין הכי מפואר בבנייני המוזיאונים של האומה

עודד פורר:       	יושבים פה חומרים מדהימים, שלא לדבר על החדר של הרצל שזה לבד, אבל כל דבר פה, כל דבר פה נוגע

עודד פורר:  והסיפור של התנועה הציונית, וכמו שאמרת בסוף זה סיפורים אישיים שמתחברים לאיזשהו סיפור כללי

עודד פורר:  אם אנחנו רוצים לחבר חזרה את הדור הצעיר לנושא הציוני זה יבוא דרך האישי, שהם יבואו וישמעו על הסבא שלהם ועל האבא שלהם והסבא של הסבא שלהם, ופתאום הם יגלו את כל האירוע הזה

עודד פורר:  זה בהחלט בעל חשיבות

עודד פורר:  אז תודה רבה

עודד פורר:  הישיבה נעולה