ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 94, 2023-07-23 00:00

יוסף טייב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט, ה' באב תשפ"ג, הצעת חוק להנצחת זכרו של הרב עובדיה יוסף, זיכרונו צדיק לברכה

יוסף טייב:  בשבוע שעבר היו מספר חילוקי דעות

יוסף טייב:  תמי, את רוצה להגיד לנו איפה הגענו עם ההבנות?     

תמי סלע: יש כמה תיקונים שהם לא עניין של חילוקי דעות

תמי סלע:  פשוט תיקונים בעקבות הישיבה הקודמת

תמי סלע:  וגם באמת נושאים שצריך להחליט לגביהם, וגם לא סיימנו לקרוא את כל הסעיפים, אז נתחיל מההתחלה

תמי סלע:       בסעיף המטרה עשינו איזשהו שינוי בתיאום עם המציע, ואני אקרא פשוט את הסעיף המתוקן שמופיע פה בהערה: "מטרותיו של חוק זה – לציין את זכרו של מרן הרב עובדיה יוסף זצ"ל, בכיר הרבנים הספרדים בדורו, אשר שימש הרב הראשי הספרדי הראשי (הראשון לציון), וחוק זה מרן הרב עובדיה יוסף

תמי סלע:  להנחיל לדורות את חזונו, מורשתו ותרומתו לאחדות ישראל, ולהביא לחינוך הדורות הבאים ברוח פועלו ופסיקותיו, הדוגלות במידת החסד"

תמי סלע:  אז זה המתוקן

יוסף טייב: 	אוקיי

תמי סלע: בסדר?     

יהודית גידלי: 	רגע, המילים "להנחיל" וכו', זה לא מופיע בנוסח שלנו

תמי סלע: זה מופיע בצהוב בהערה

יהודית גידלי: אוקיי

תמי סלע: בהערה זה מתוקן אל מול המקור

תמי סלע:  עכשיו לגבי הסעיף של יישום המטרות יש איזו הערה של משרד החינוך? לא

תמי סלע:  או-קיי

תמי סלע:  כי באמת תיקנו אותו, הורדנו משם את המוסדות, עשינו אותו יותר כללי, והפירוט מופיע בהמשך

תמי סלע:  בסעיף שלוש של המועצה הציבורית, שכבר עסקנו בו, התיקון היחיד שאני רוצה להציע זה לא להתייחס למספר החברים בכותרת, למרות שבדרך כלל עושים את זה, בגלל שיהיה פה שינוי, כי שניים נוספים ייכנסו לתוקף, פשוט להגיד "ואלו חברי המועצה", נקודתיים

תמי סלע:  כי אחרת אנחנו כותבים תשעה, ובהתחלה זה שבעה

יוסף טייב: אוקיי

תמי סלע: בסדר? ולפרט אותם

תמי סלע:  אז זה הדבר היחיד בהקשר הזה

תמי סלע:  דבר נוסף, יש פה תיקונים שהם בעקבות הישיבה, אין בהם שינוי, אז אני לא קוראת אותם שוב, לעניין מבחני התמיכה, לעניין החלת דינים, זה דברים שסוכמו

תמי סלע:  שדוברו בישיבה

חנן ארליך: אפשר להעיר?      

יוסף טייב: כן, בבקשה חנן

חנן ארליך: חנן ארליך, יועץ לחקיקה

חנן ארליך:  אני לא זוכר אם סוכם סופית לגבי נציגי עיריית ירושלים, אבל אני מזכיר את ההסתייגות שלנו מהאיחוד נציגים לרשות מקומית ספציפית שאין לה בהכרח קשר לנושא החוק יותר מכל רשות אחרת, אז גם איחוד לרשות מקומית הוא דבר חריג

חנן ארליך:  קיים אבל חריג

חנן ארליך:  וגם ספציפית לרשות  מקומית מסוימת

חנן ארליך:  אנחנו נותנים את ההערה הזו, ואנחנו מעדיפים שהנציגים האלה יורדו - - -      

תמי סלע: מה שציינו בישיבה הקודמת בהקשר הזה, שזה יוצמד מבחינת התחילה, של הסעיפים האלה של נציגי העירייה, לסעיף שמדבר על הקמת המרכז

תמי סלע:  ואז יהיה קשר

חנן ארליך: 	כן

חנן ארליך:  שגם לגביו אנחנו מסתייגים

תמי סלע: נכון

תמי סלע:  אני יודעת

חנן ארליך: לכן אני מעיר - - -     

תמי סלע: בסדר

תמי סלע:  אז אני רק אומרת שלעניין הקשר בין הנציגים של הרשות המקומית הספציפית לנושא, הקשר יהיה

תמי סלע:  כי הם ייכנסו לתוקף באותו זמן, ואז באמת זה כן תואם חוקים אחרים, נכון, לא רבים, לא תמיד יש נציגים של רשויות מקומיות, אבל יש בכל מיני חוקים שבהם יש איזשהו מרכז הנצחה, או בית העצמאות או בית התפוצות, שהם מוקמים במקום מסוים, אז לפעמים כן נותנים לנציגים של הרשות הרלוונטית גם במועצה

חנן ארליך: לא, אנחנו חושבים שהקשר הזה הוא בעייתי, ולכן- - -     

תמי סלע: טוב, כשנגיע לסעיף של המרכז

יוסף טייב: ההערה שלך נרשמה

תמי סלע: הסעיף של המינוי של נציג ציבור

תמי סלע:  אני כן אקרא אותו כי זה שינוי משמעותי, וגם היה לך תיקון כששוחחנו על כך

תמי סלע:  בעמוד ארבע למעלה, ב-ב', הייתה שיחה לגבי תקופת הכהונה של נציגי הציבור, ועלתה פה הצעה שנציג ציבור שהשר שוכנע שיש לו תרומה ייחודית למועצה, הוא יוכל להאריך את תקופת הכהונה שלו בלי הגבלה ובלי הצורך בהפסקה

תמי סלע:  אז הנוסח הוא כזה: "בתקופת הכהונה של חבר המועצה הציבורית, שאינו מנוי בסעיף קטן א', כלומר נציג ציבור, תהיה חמש שנים, וניתן לשוב ולמנותו לתקופת כהונה אחת נוספת, ולאחר הפסקה של שנתיים ניתן לשוב ולמנותו לתקופת כהונה אחת נוספת בלבד

תמי סלע:  ואולם, השר יהיה רשאי למנות חבר מועצה כאמור, לתקופות כהונה נוספות ללא הפסקה" – זה מה שרצית שנבהיר – "שכל אחת מהן לא תעלה על חמש שנים, אם שוכנע כי הדבר מוצדק לנוכח מומחיותו ותרומתו הייחודית למועצה הציבורית ולהגשמת מטרות חוק זה"

קריאה: דווקא ללא הפסקה לא מופיע פה

תמי סלע: אני מוסיפה את זה

תמי סלע:  לכן קראתי, היה לי חשוב לקרוא את הסעיף

קריאה: לאחר הפסקה של שנתיים מראש?     

יוסף טייב: כן

יוסף טייב:  בשיקול של השר

תמי סלע: אם הוא שוכנע שיש תמורה ייחודית וצורך שהוא יהיה במועצה, אז הוא יכול גם --- לפי הסעיף הזה, כן

יוסף טייב: חנן, התייחסות שלך

יוסף טייב:  ברור לי שיש לך פה התייחסות

חנן ארליך: אנחנו חושבים שזה לא נכון לקבוע הוראה שמאפשרת כהונה נצחית, למעשה, של אדם מסוים שלא בתוקף תפקידו כנציג ממשלה וכיוצא בכך, בידי השר

חנן ארליך:  אנחנו חושבים שכחלק מההגיונות הרגילים של הצורך בריענון חברי המועצה, כן, ההיגיון של הקדנציות

חנן ארליך:  הצורך בריענון, הצורך בתחלופה, הצורך בגיוון

חנן ארליך:  הצורך בתפקוד מלא, לפעמים חבר מועצה מאבד כשירות מסוימת

חנן ארליך:  ואני לא מכיר עוד תקדימים, אני לא עשיתי בדיקה על כלל החקיקה, אבל אני לא זוכר שיש, אולי מישהו אחר זוכר, אולי היועצת המשפטית, שיש דבר דומה לזה שנציג מציבור מסוים, השר יכול למנות אותו לכל החיים

תמי סלע: לחוקים ישנים יש דוגמאות, לסעיפי תקופות כהונה ללא הגבלה

תמי סלע:  בחדשים זה באמת לא מקובל לגבי נציגי ציבור

חנן ארליך: ודאי בשנים האחרונות, בהרבה השנים האחרונות אני חושב

חנן ארליך:  מושג של מינוי לכל החיים, זה מושגים שכבר עברו מהעולם, אני חושב, בעשרות שנים האחרונות, בעשר, חמש עשרה שנים

יוסף טייב:  כמובן צריך להבהיר, חנן, שאנחנו לא מדברים על זה שהוא נמנע וזה, הוא עד יום מותו

יוסף טייב:  אנחנו מדברים על זה שהשר יכול לחדש לו פעם אחר פעם, במידה והוא אכן

יוסף טייב:  לשיקול דעתו, אותו אדם יתרום למועצה

יוסף טייב:  ברור שאם האדם הזה, הוא היום בן שבעים

יוסף טייב:  ולצורך העניין, אין לו תרומה נוספת למועצה, והחלפתו תהיה לטובת המועצה או לטובת הנושא עצמו, אז ברור שהשר, לשיקולו, יבין שצריך להחליף אותו

יוסף טייב:  אבל אנחנו רוצים לתת את זה לשיקול השר

חנן ארליך:  אבל זה פתח לבעיות, שוב

חנן ארליך:  אפילו במקרה פרוזאי של אדם מאוד מכובד, שכיהן קדנציה או שתיים, שלוש

חנן ארליך:  ורוצים להחליף, אבל זה נתפס כהדחה

חנן ארליך:  כי יש אפשרות להמשיך, אז למה לא מאריכים לו עוד פעם את הכהונה לעוד קדנציה, ועוד קדנציה? אז זה לא נעים, ויוצר מתיחות, והכותרות הם על הדחה כביכול, למרות שזה לא הדחה, זה בסך הכול אי-מינוי נוסף

חנן ארליך:  האופציה הזו, אני חושב שהיא בעייתית

חנן ארליך:  ואדם, שוב, אין אדם שאין לו תחליף בסוף, זאת אומרת, חשוב ככל שיהיה, יקר ככל שיהיה, כיהן שתי קדנציות, ואולי שלישית

חנן ארליך:  המון שנים, ואין סיבה שלא- - -     

קריאה: 	צריך גם לזכור ששרים מתחלפים, אז ככה שבסוף אם יש שר אחר, שגם מחליט למנות, זה גם אומר משהו

יוסף טייב:    	השר הוא גם לא נצחי, חנן

חנן ארליך: אני מבין, אבל הבעיות שציינתי, הן חלות גם אם זה שר נוסף

חנן ארליך:  זה לא משנה, גם מבחינת הבעייתיות של השר עצמו להחליף מישהו שהוא כבר ותיק, ואין סיבה נראית לעין להחליף אותו, למעט אם יש הוראה בחוק

חנן ארליך:  וגם ההגיונות הרגילים שהזכרתי קודם

תמי סלע:  אפשר היה גם לקבוע מגבלה על מספר תקופות כהונה, אבל לא שתיים פלוס אחד, אלא נגיד עוד אחת יותר

תמי סלע:  בסך הכול גם חמש שנים, כל תקופת כהונה פה היא ארוכה

תמי סלע:  בדרך כלל קובעים שלוש, ארבע, פה זה מצטבר מיד לחמש עשרה שנה, עשרים שנה

תמי סלע:  זה תקופות ארוכות

תמי סלע:  זה גם אופציה לייצר איזושהי סופיות, גם אם היא לא זהה

חנן ארליך:  כבר כיום יש פה הרי שלוש תקופות כהונה של חמש שנים

חנן ארליך:  זאת אומרת שתיים, הפסקה ועוד הארכה

חנן ארליך:  אז כבר 15 שנים - - -      

יוסף טייב: לא, אבל הפסקה של שנתיים היא גם לא נכונה

יוסף טייב:  כי בסוף הבן אדם היה עשר שנים, אתה נותן לו הפסקה של שנתיים, אתה לא יכול עכשיו אחרי שנתיים להחזיר אותו, יש לך מישהו חדש

תמי סלע: אלא אם כן מישהו - - -     

חנן ארליך: אלא אם מישהו עזב או לא יודע

חנן ארליך:  נכון, אנחנו חושבים שהפסקה בדרך כלל, בדרך כלל ההפסקות הן כאורך קדנציה, ברוב החוקים

חנן ארליך:  שוב אני אומר, אז 15 שנים בכל מקרה, אז זה המון

חנן ארליך:  אולי במקרה מיוחד, עוד קדנציה עשרים שנה, זה כבר כל הדור מתחלף

יוסף טייב:  בינתיים נשאיר ככה

תמי סלע:  הדבר הנוסף, אחרי בדיקה נוספת – ואני מתנצלת שהדברים לא היו מדויקים בפעם הקודמת – באמת כשמדובר על מינוי של חבר מועצה בידי שר, אין מגבלה מבחינת המידע שהם מקבלים מהמרשם הפלילי

תמי סלע:  הם מקבלים את כל המידע

תמי סלע:  גם אם עברו תקופות המחיקה וההתיישנות

תמי סלע:  יש פה הצעה שהיא באמת חריגה

תמי סלע:  בכל החוקים שבהם מדובר על מינוי של חברי מועצה בידי שר, כמובן שיקול הדעת הוא אצלו

תמי סלע:  והוא שוקל לפי הרלוונטיות, לפי התקופה שהדברים קרו, לפי מהות העבירה

תמי סלע:  לא מגבילים אותו במידע שהוא מקבל

תמי סלע:       בישיבה הקודמת אתם רציתם שאם זה המצב, אם אין מגבלה, אז אנחנו נכניס פה התייחסות לתקופות

תמי סלע:  שהיא חריגה

תמי סלע:  שוב אני אומרת, אין תקדים לזה בחוקים האחרים של מועצות ציבוריות

תמי סלע:  אם כן זו תהיה ההחלטה, לכלול סעיף כזה, אז ההצעה היא לומר בסוף סעיף קטן ג', סעיף קטן ג' אומר "לא ימונה לחבר המועצה הציבורית מי שהורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת שמפאת מהותה –"

תמי סלע:  בהמשך, אותו עמוד ארבע, סעיף קטן ג'

יוסף טייב:  מה שהיה ב' הופך ל-ג'

תמי סלע: כן

תמי סלע:  אנחנו נתקן פה כמובן את המספור

תמי סלע:  "אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה"

תמי סלע:  ואז יש תוספת שמוצעת ברוח מה שדובר פה, "אלא אם כן במועד המינוי חלפה תקופת ההתיישנות כמשמעותה בסעיף 19 לחוק המידע הפלילי ותקנת השווים"

תמי סלע:  תקופת ההתיישנות היא לא מוחלטת, הוא תלויה בסוג העבירה ובפריטי רישום נוספים שנמצאים, אז לכן הפנינו לתקופה עצמה, שיכולה להיות ארבע, חמש, עשר שנים

תמי סלע:  תלוי בסיפור

חנן ארליך:  אפשר להתייחס?     

יוסף טייב: כן חנן, בבקשה

חנן ארליך:  אנחנו בדקנו את העניין הזה של התחלות ההתיישנות, אכן הן לא חלות

חנן ארליך:  אבל אנחנו חושבים שבכל זאת ראוי להרחיב את התקופה, כך שבמקום תקופת ה - - -

חנן ארליך:  לא תקופת ההתיישנות, אבל גם לא בכלל, אלא לקבוע שזה יורחב למשך תקופת המחיקה של הרישום הפלילי, שהיא ארוכה יותר

חנן ארליך:  ולכן זה מרחיב את אפשרות הבדיקה מעבר

תמי סלע:  אבל יש לה גם סופיות, כן

חנן ארליך:  כן, ויש לה סופיות

יוסף טייב: מה ההשלכות?     

תמי סלע:  זו תקופה יותר ארוכה

חנן ארליך:  זה עוד מספר שנים

יוסף טייב:  הבנתי

יוסף טייב:  מה התקופות?     

תמי סלע:  אם בהתיישנות זה ארבע וחמש, למשל, על העבירות הבסיסיות, אז פה זה שמונה ועשר

תמי סלע:  זה הרוב, רוב המקרים זה יהיה שמונה ועשר במקום ארבע וחמש

תמי סלע:  אם אנחנו עוברים ממצב שזה כל המידע מאז ועד עולם, אז יכול להיות שזה הגיוני ללכת על תקופות מחיקה ולא לקצר עד כדי כך

קריאה: איך בא לידי ביטוי שיקול דעת השר ככל שיש, כאילו אמרת קודם שאם יש שיקול דעת שר למקרה שאם יש שיקול דעת, למקרה שזו תקופה ארוכה, - - -     

תמי סלע:  בכל מקרה יש לו שיקול דעת

תמי סלע:  אבל פה אומרים לו, בעצם, אם חלפו התקופות, אז המגבלה הזו על המינוי לא חלה

תמי סלע:  אם חלפו התקופות, המגבלה על המינוי לא חלה

קריאה: ואם לא חלפו, יש לו שיקול דעת?      

תמי סלע:  עדיין יש לו שיקול דעת

קריאה:  כי משאר הסעיף זה נשמע שאין שיקול דעת

תמי סלע:  לא

תמי סלע:  הרי כתוב "עבירה שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה אין הוא ראוי לכהן"

תמי סלע:  מי קובע את זה? אז יש לי גם נוהל וגם שיקול דעת בתוך הדבר הזה

תמי סלע:  ככה זה כתוב תמיד, וזאת המשמעות שהגורם הממנה, על פי אמות מידה שקבועות בנוהל, זאת אומרת זה לא כל אחד לפי מה שנראה לו

תמי סלע:  כמובן שצריכות להיות פה אמות מידה ורשימת עבירות

תמי סלע:  לפי חוק המידע הפלילי, גורם שיש לו מידע שהוא מקבל מחוק המרשם, מחוק המידע הפלילי,  הוא צריך לפעול לפי נוהל מסוים

קריאה: אני מבין את הכול, אני רק אומר שהסעיף – לא נשמע בצורה ברורה שיש מקום בכלל לשיקול הדעת של השר בעניין הזה

תמי סלע:  כן, אני מבינה

תמי סלע:  אבל זה פשוט שמבחינת אחידות חקיקה, זה הנוסח שיש בחוקים האלה וככה הוא מפורש, אז אם אנחנו פתאום נכתוב פה אחרת, אז מה המשמעות בחוקים האחרים? אני לא רואה סיבה לחרוג

תמי סלע:  הגורם הממנה הוא זה שמקבל את המידע ושוקל אותו

תמי סלע:  בדברי ההסבר אפשר להתייחס

יוסף טייב: אולי נחדד את זה בדברי ההסבר

קריאה:  אני יכול לצטט פה, מסעיפים של חוק המידע הפלילי את ה - - -     

יוסף טייב:  בסדר, נעשה הפסקה קצרה ואני אשקול את זה

יוסף טייב:  בסדר?     

תמי סלע:  	רק לגבי דברי ההסבר, אז הדגש הוא על זה שגם בתקופה שהמידע כן ניתן, עדיין זה בשיקול הדעת של השר איך לשקול אותו, בהתאם לנהלים ולאמות המידה שייקבעו לפי חוק המידע הפלילי

תמי סלע:  או-קיי

תמי סלע:       לסעיף ניגוד העניינים, בעצם זה נותר כסוגיה להחלטה

תמי סלע:  אנחנו דיברנו פה על הנוסח המעודכן יותר

תמי סלע:  יש פה שיפורים, למרות שאולי נפרט את בני המשפחה בצורה יותר רחבה

יוסף טייב: 	או לטוב או למוטב

תמי סלע:  	הוא נותן גם חריגים שהם רלוונטיים

תמי סלע:  וזה לא הוחלט סופית על איזה נוסח ללכת

תמי סלע:  כמובן ההמלצה היא כן להתקדם עם הנוסחים המעודכנים שגובשו על סמך ניסיון ולקחים

חנן ארליך:  	וזו גם עמדתנו

יוסף טייב: 	התייחסות של משרד הדתות? לשירותי דת, סליחה

יוסף טייב:  סעיף שמונה

קריאה:  	אנחנו נחיה עם התוספת- - -      

יוסף טייב: 	כן? אוקיי

יוסף טייב:  טוב

תמי סלע:   יש איזשהו שינוי שהוא יותר של נוסח בפרק ג', בפעילויות שיתקיימו ביום ההנצחה

תמי סלע:  פשוט ציינו את זה כ-א', זה היום עצמו, באיזה יום הוא יצוין

תמי סלע:  ואם זה חל בשבת, אז ביום א' שלאחריו, זה לא שינוי, 10א'

תמי סלע:  בעמוד 7 למעלה, כמו שצוין פה, מי שיערוך את הכנס, זה המשרד לשירותי דת, ולכן הנוסח הוא "המשרד לשירותי דת יערוך ביום מרן הרב עובדיה יוסף כנס עיוני לזכרו של מרן הרב עובדיה יוסף, ויידונו בו נושאים מעולמו וברוח חזונו --- של הרב ---"

תמי סלע:  צריך שלוש פעמים

תמי סלע:  להגיד את זה

תמי סלע:  ו-ג "הכנסת תקיים דיון מיוחד לציון יום מרן הרב עובדיה יוסף במועד האמור בסעיף קטן א' או במועד סמוך"

תמי סלע:  עכשיו אנחנו בפרק של פעולות חינוכיות ערכיות, מלגות

תמי סלע:  שפה היו כל מיני חילוקי דעות, אז נקרא את זה שוב

תמי סלע:  הסעיף הראשון, כתבנו במפורש הבחנה בין הסעיף של - - -     

יוסף טייב:  אני חושב שב-11ב', גם משרד החינוך ביקש שם "בבית ספר"- - -     

תמי סלע: נכון, אני תיכף אקרא עם תיקונים, אבל אני רק אדגיש שהפרדנו בין א' ל-ב' בכוונה, כדי שאחד יעסוק במוסדות המדינה והשני בבתי ספר, ואז יהיה ברור מה חל על בתי ספר

תמי סלע:       אז לגבי מוסדות המדינה, מוסדות המדינה יקיימו פעילויות חינוכיות ערכיות לקידום מטרותיו של חוק זה, לרבות קיום טקסים

תמי סלע:  פה אין צורך להגיד שוב "פעילות חינוכיות", ביום מרן עובדיה יוסף, או בשבוע שלאחריו כפי שייקבעו השרים הנוגעים בדבר

תמי סלע:  אז מחקתי פעולות חינוכיות

תמי סלע:  הייתה הערה של משרד התרבות לגבי מוסדות המדינה, שזה מנוח עמום

תמי סלע:  היה לנו איזה שיח מקדים לפני זה

תמי סלע:  הפניתי באמת לחוקים האחרים, שגם בהם - - -

תמי סלע:  אני לא אומרת שהמונח לא עמום, אבל נעשה בו שימוש והוא באמת מאפשר לשרים האחראיים על אותם מוסדות, שזה בתחום אחריותם, לקבוע הוראות איך זה יקוים

תמי סלע:  וזה, אני חושבת התקבל

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אנחנו רוצים להעיר על זה

תמי סלע:  על אל"ף?     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  כן

תמי סלע:  אוקיי

שרית חאיק שפיגלשטיין: בגלל שהביטוי "מוסדות חינוך" הוא לא ביטוי שברור לנו מה הוא כולל

שרית חאיק שפיגלשטיין:  והוא גם מתייחס לפעילויות חינוכיות שיחולו במוסדות חינוך, אז בסוג של פרשנות, זה יכול לחול על משרד אחר

שרית חאיק שפיגלשטיין:  ולכן אנחנו מבקשים להחריג את מוסדות החינוך, זאת אומרת שייאמר "מוסדות המדינה למעט למוסדות חינוך"

יוסף טייב: 	אבל זה כבר מופיע בסעיף ב'

שרית חאיק שפיגלשטיין: נכון

יוסף טייב: בבתי הספר יוקדש זמן, אז שם אמרנו ש - - -     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  והנקודה השנייה - - -     

יוסף טייב: בתי הספר יהיו רשאים להקדיש זמן, נכון?       

תמי סלע: כן, אולי נקרא רגע את ב' ואז

תמי סלע:  בסדר? הסעיף המתוקן באמת, היה לנו עוד שיח על זה, הנוסח הוא "בתי ספר יהיו רשאים להקדיש זמן ללמוד פועלו וחזונו של מרן הרב עובדיה יוסף לפי החלטת מנהל בית הספר, או לפי כללים שיקבע שר החינוך, ביום מרן הרב עובדיה יוסף או בשבוע שלאחריו"

תמי סלע:  זה הנוסח המתוקן המוצע ל-ב'

תמי סלע:  ואנחנו חשבנו שבגלל שיש סעיף ספציפי לבתי ספר, ואין התייחסות למוסדות חינוך ב-א', אז זה לא נדרש

יוסף טייב: סעיף ב' בעצם בא ואומר מפורשות שההחלטה היא בידי מנהל בית הספר ושר החינוך

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אז אין בעיה, אם כך, להחריג את מוסדות החינוך ממוסדות המדינה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  למען הסר ספק

יוסף טייב:  אין התנגדות, אני רק אומר שלדעתי זה מיותר, אלא אם כן - - -

תמי סלע:  אנחנו רק משתמשים במונח "בתי ספר"

שרית חאיק שפיגלשטיין:  בואי נדבר על המונח

תמי סלע:  שהוא המונח שבחוקים הדומים, שהם הנצחת אישים, שמדברים על מוסדות המדינה, מדברים על בתי ספר

תמי סלע:  זה גם יותר ברור לעניין הבחנה בין בית ספר למוסדות להשכלה גבוהה, משם גם באה ההערה מהמל"ג

תמי סלע:  מוסדות חינוך זה המונח היותר עדכני, זה נכון, שמשתמשים בו בחוקים חדשים יותר, אבל גם הוא, שניהם, בואי נגיד, כרגע לא מוגדרים פה

תמי סלע:  אפשר גם להגדיר את זה גם בהמשך בין- - -     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אז אנחנו מעדיפים, כיוון שבתי הספר הם בתי ספר

שרית חאיק שפיגלשטיין:  זאת אומרת, גני ילדים הם לא בתי ספר

תמי סלע:  לפי חוק הפיקוח על בתי ספר, גן ילדים זה כן בית ספר

תמי סלע:  גם לפי חוק לימוד חובה

שרית חאיק שפיגלשטיין: לא לפי חוק חינוך ממלכתי, שם אנחנו מדברים על מוסדות חינוך

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אנחנו רוצים ליישר קו

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אז זה פשוט עניין  של הגדרה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  זאת אומרת, אם אנחנו נגיד פה "מוסדות חינוך", ונגדיר לצורך הסעיף הזה מוסדות חינוך, בתי ספר, גני ילדים, גם כיתות י"ג ו-י"ד, אז אנחנו נהיה מכוסים מהבחינה הזאת

יוסף טייב:  עקרונית אין לי התנגדות, - - - את הנוסח

תמי סלע: אפשר גם להגיד "מוסד חינוך", - - - המל"ג

שרית חאיק שפיגלשטיין:  ואז עולה השאלה מה עם מעונות, יש פה איזשהו, צריך - - -     

יוסף טייב:  בסדר

שרית חאיק שפיגלשטיין:  לגדר את ה - - -     

תמי סלע: רק הייתה פה התנגדות של המל"ג, למרות שבדרך כלל כשאומרים "מוסד חינוך" לא מתכוונים למוסד להשכלה גבוהה, כן יכולים להתכוון למוסד חינוך על תיכוני מסוגים כאלה ואחרים, אפשר להגיד גם מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה בשלב זה, ואז זה ברור שמדובר על גנים ובתי ספר עד גיל שמונה

תמי סלע:  יש הגדרה של מוסד חינוך בחוק לימוד חובה, שם ברור שזה גם גן ילדים וזה מוסדות חינוך של מערכת החינוך, ולא של מערכת ההשכלה הגבוהה

תמי סלע:  ולחזור לזה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אנחנו רוצים לא לגדר את זה לתחום בתי הספר, וכך לא לכלול

תמי סלע:  מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה מקובל?    

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אני אבדוק את הנוסח

תמי סלע: אני יכולה להקריא את ההגדרה, אם תרצו

שרית חאיק שפיגלשטיין:  וגם אנחנו מבקשים - - -     

תמי סלע:  זה ללא ספק גם כולל - - -

תמי סלע:  זה מוסד ללימוד שיטתי לילדים ולנערים, ילד מוגדר מגיל שלוש ויש שם - - -     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אוקיי

תמי סלע:  זה גם כולל גני ילדים, וחוק לימוד חובה בוודאות

תמי סלע:  גני ילדים שהם תחת מערכת החינוך, כן

שרית חאיק שפיגלשטיין:  זה כולל גם את י"ג, י"ד?     

תמי סלע:  אני חושבת שכן

תמי סלע:  "לימוד המיועד לילדים ולנערים הניתן בחמש עשרה שנות לימוד", לא, זה עד סוף י"ב

תמי סלע:  לפי חוק לימוד חובה

שרית חאיק שפיגלשטיין: - - - י"ג' י"ד

שרית חאיק שפיגלשטיין:  בסדר, אנחנו נמצא את ה - - -

תמי סלע: 	אז כרגע לא נגדיר, ואפשר להתייחס שוב בדברי ההסבר

שרית חאיק שפיגלשטיין: אבל צריך להגדיר

תמי סלע:  שהעניין הזה יוגדר בין ראשונה לשנייה שלישית, נתעמק בעניין הזה של ההגדרה של מוסדות חינוך, כי גם לא נמצאים פה המל"ג כרגע

תמי סלע:  והם העירו על זה, אז זה יהיה מוזר עכשיו להתחיל להגדיר את זה, שזה כולל גם חינוך על-תיכוני, בלי שהם נמצאים פה ונותנים את - - -

שרית חאיק שפיגלשטיין:  המל"ג לא מעורב ב-י"ג, י"ד, זה בכלל לא קשור אליו

יהודית גידלי: יש לנו את הנציג של מל"ג בזום

תמי סלע:  הם בזום? אז - - - את ההערה על מוסד חינוך

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אני רוצה גם להעיר לעניין סעיף ב', אנחנו מבקשים לשנות את הנוסח

יוסף טייב:  איזה סעיף?     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  סעיף קטן ב'

שרית חאיק שפיגלשטיין:   אז לגבי סעיף א', אמרנו שאנחנו מעדיפים מוסדות חינוך ולהגדיר אותם, כמו ש---     

תמי סלע:  למעט מוסדות חינוך

שרית חאיק שפיגלשטיין:  נכון, למעט מוסדות חינוך ולהגדיר אותם כפי שהציעה היועצת המשפטית של הוועדה, ובסעיף קטן ב' הצענו נוסח חלופי,     

תמי סלע:  לא הבנתי, אתם כן רוצים להגדיר לפי חוק לימוד חובה, או שנגדיר בהמשך באופן שזה, לוודא שזה חל גם?     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  בהנחה שההחרגה תחול גם על כיתות י"ג י"ד, אז אין בעיה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  נמצא נוסח ש- - -      

תמי סלע:  אוקיי

שרית חאיק שפיגלשטיין:  ובסעיף קטן ב' אנחנו מבקשים לשנות את זה כך שייאמר שמנהל מוסד החינוך יחליט האם יוקדש זמן ללימוד פועלו וחזונו של מרן הרב עובדיה יוסף, ולא ייאמר  - כפי הנוסח שהוצע

יוסף טייב:  סליחה שרית, מה?     

תמי סלע:  הנוסח שהוצע היה "מוסדות חינוך יהיו רשאים להקדיש זמן לפי החלטת מנהל בית ספר, או לפי כללים שייקבע שר החינוך"

שרית חאיק שפיגלשטיין:  נכון

תמי סלע:  ואתה  גם הצעת שלא נתייחס לתקופה, נאפשר שיקול דעת יותר רחב לגבי המועד

תמי סלע:  ההצעה פה של שרית ושל משרד החינוך זה שיהיה כתוב "מנהל מוסד החינוך יחליט האם להקדיש זמן", לא באופן שאנחנו הצענו, שזה קצת חריג

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אני אסביר למה

יוסף טייב: "רשאי" זה "יחליט", מה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	עלתה השאלה במשרד שלנו, האם הסעיף בפרשנותו כפי שהוצעה, בעצם קובע שיחול יום הציון, ולשיקול דעתו של מנהל בית הספר, רק לגבי היקף הפעילות החינוכית- - - אבל במשרד מבקשים לחדד שלא מדובר רק על ההיקף, אלא האם בכלל יצוין היום במוסד החינוך, ולכן בוצע הנוסח הזה למען הסר ספק

יוסף טייב: אני הייתי מציע להשאיר את זה ככה, שרית

יוסף טייב:  לאור התייעצות שלי עם לשכת השר

יוסף טייב:  ובמידה ויהיה זה, אז בין שנייה לשלישית נתקן את זה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	אז אני רוצה רק לציין שגם אני התייעצתי עם לשכת השר, וזה הנוסח שהוסכם עליהם

יוסף טייב:  טוב, אז זה ייבדק

יהודה חשאי: לא, הבעיה שהיא לא התייעצה עם לשכת השר השני

יוסף טייב:  ייבדק, בסדר

יוסף טייב:  טוב

תמי סלע:  בכל מקרה, אני אגיד שברגע שכתוב "מוסדות חינוך רשאים להקדיש", אין פה חובה

תמי סלע:  ועוד לפי החלטת מנהל בית הספר, לפי החלטת המנהל, אז זה קשה לומר שזה רק עניין של ההיקף

תמי סלע:  זה די ברור שגם ההחלטה אם בכלל, ועוד אם אנחנו מורידים את העניין של המועד והשבוע לפני או ביום בעצמו, אז זה מאוד פתוח

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אז מה הנוסח המוצע כרגע אומר?     

תמי סלע:  "מוסדות חינוך יהיו רשאים להקדיש זמן ללימוד פועלו וחזונו של מרן הרב עובדיה יוסף, לפי החלטת מנהל מוסד החינוך או לפי כללים שייקבע שר החינוך", נקודה

שרית חאיק שפיגלשטיין: הסיפה מתייחסת להבנתנו

שרית חאיק שפיגלשטיין:  היא יכולה לחול רק על ההיקף ולא על עצם הציון

תמי סלע:  הכללים

שרית חאיק שפיגלשטיין:  מה?     

תמי סלע:  הכללים של השר?     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  לא רק הכללים

יוסף טייב:  אני חושב שבסעיף א' מובהר "לרבות קיום טקסים"

תמי סלע: לא, זה לגבי מוסדות המדינה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	אנחנו רוצים להבהיר – שוב – כפי שסוכם

שרית חאיק שפיגלשטיין:  ששיקול הדעת של מנהל המוסד זה לא רק על ההיקף של הציון, אלא עצם הציון

שרית חאיק שפיגלשטיין:  אין לנו בעיה שזה ייאמר בנוסח כזה או אחר, רק שזה יהיה ברור

יוסף טייב:  	טוב, בסדר, אני בודק את זה

יוסף טייב:  בסדר?      

תמי סלע:  	שהמנהל יחליט, נקודה

תמי סלע:  אנחנו בסעיף של מלגות

תמי סלע:  אז יש לנו את סעיף א' – "משרד החינוך יהיה רשאי להקצות מלגות לימודים במסגרת חלוקת מלגות על ידי המשרד לשם מחקר בנושאים הקשורים לפועלו ולחזונו של הרב עובדיה יוסף – מרן הרב עובדיה יוסף – לפי כללים שייקבע שר החינוך ובכפוף לתקציב ייעודי בהתאם לאמור בסעיף 13"

תמי סלע:  לגבי סעיף קטן ב' הייתה הערה - - -     

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני רק רוצה לציין בהקשר הזה, לא עניין של נוסח, אבל אנחנו נציין לפרוטוקול שהמלגות הן רשות מבחינת המשרד

תמי סלע:  כתבנו "יהיה רשאי להקצות" - - -

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	לא, נרשם "בכפוף לתוספת תקציבית ממשרד האוצר, ולא ממשאבי המשרד הקיים"

יוסף טייב: בכפוף לתקציב ייעודי בהתאם לאמור בסעיף 13

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	צוין לפרוטוקול

יוסף טייב: טוב, בסדר גמור

יוסף טייב:  או-קיי

תמי סלע:  	סעיף קטן ב' – זה בעצם מלגות שהמשרד לשירותי דת רשאי להקצות

תמי סלע:  אז כרגע כתוב לסטודנטים או לתלמיד במוסד תורני על-תיכוני לצורך מחקר בנושאים הקשורים לפועלו או לחזונו של מרן הרב עובדיה יוסף לפי כללים שייקבע השר

קריאה:  	מה זה "מוסד תורני"?     

יוסף טייב:  	זהו, אני ביקשתי להוסיף את זה בעקבות כך שהיה רשום רק סטודנטים

קריאה:  כוללים זה גם מוסד תורני?     

יוסף טייב:  זה מה שביקשתי מתמי לבדוק

תמי סלע:  אז הסתכלתי על כל מיני נוסחים שהיו גם בהקשרים אחרים, של חוק שירות ביטחון של ישיבות שהוגדרו, ויש איזשהו נוסח שמדבר על "ישיבה או כולל שמתקיימים בהם לימודים תורניים המופעלים על ידי עמותה או חברה לתועלת הציבור והכלולים ברשימה שקבע שר הביטחון לפי חוק שירות ביטחון", יש רשימה, רשימות שנקבעו בהקשר הזה

תמי סלע:  אבל נצטרך לבדוק את זה, אני מודה שהעניין הזה עלה די ברגע האחרון, ובישיבה היום ביום ראשון בבוקר לא היה מספיק זמן להתייעץ עם הגורמים שאחראיים על הנושאים האלה של ישיבות מוקבלות וכוללים שמוקבלים לצורך לימודים, ונצטרך עוד להתעמק בזה- - -

חנן ארליך:  אפשרות נוספת זה, שוב, במקומות שבהם רוצים להגדיר מה זה מוסד תורני, אז בפנים מוסדות שנתמכים על ידי המדינה לפי סעיף 3א' לחוק יסודות התקציב, ככל שמתקיימת תמיכה כאמור, התמיכה היא מתקיימת, ואז הרשימה היא, גם במוסדות זה אומר שהם באמת קיימים, הם מפוקחים

תמי סלע:  מוכרים

חנן ארליך:  הם רשומים שם, וזה לא איזה משהו שהוא לא - - -

יהודה חשאי: אני מתנצל, אותי לא מעניין המוסד

יהודה חשאי:  מעניין אותי האדם שרוצה לבצע איזשהו מחקר או, אם אנחנו רוצים לפרסם מאמרים תורניים, כן, אלף ואחד דברים, אותי לא מעניין המוסד אם הוא עכשיו מקבל תמיכה או לא מקבל תמיכה, מוכר לא מוכר, מעניין אותי האדם שלעצמו, שאנחנו רוצים להגיע אליו, שהוא יפרה אותנו והוא יביא את הדברים האלה

יהודה חשאי:  למה אנחנו צריכים לנעול את עצמנו ---     

חנן ארליך: רק הגדרה לצורך - - -, לצורך הגדרת המוסדות

חנן ארליך:  מה הם, מה זה המוסדות? כי מוסד תורני, אדם שיושב לבד, לומד לבד, ואומר לך אני- - - , או של חמישה חברים שיושבים ולומדים, ואומר "אני מוסד תורני"

חנן ארליך:  פשוט צריך איזושהי הגדרה, אתה אומר "מוסד תורני", זה מונח שהוא לא - - -

חנן ארליך:       << אורח >>  יהודה אבידן:       

חנן ארליך:  זו הצעה זה לא בגלל התמיכה, בלי קשר לתמיכה

קריאה:  ואם יש לי אדם פרטי, לצורך העניין? 

יהודה חשאי:  אדם שהוא לא במוסד תורני

יהודה חשאי:  עכשיו אדם בן 60 שהוא לא עובד, בוא נאמר שאין לו את ההכנסות, חי מקצבת נכות, בסדר? והוא רוצה להגיש עכשיו בקשה למפעל הזה שאנחנו נעשה, אם אנחנו רוצים עכשיו להציע למבצע, למאמרים תורניים או להיסטוריה, אלף ואחד דברים

יהודה חשאי:  למה אני חוסם אחד כזה? למה לחסום?      

חנן ארליך: בדרך כלל כשמעניקים מלגות – או בהרבה מקרים – זה למוסד שהוא ידוע

חנן ארליך:  כלומר, לא מעניקים מלגות לאנשים פרטיים ועצמאיים

חנן ארליך:  פרסים זה משהו אחר, פרס ליצירה תורנית זה משהו אחר

יהודה חשאי:  ואם יש גוף מחקר - - -

חנן ארליך:  גם סטודנט בהגדרתו זה מישהו שלומד במוסד אקדמי מוכר או במכללה, או לא חשוב, מוסד שאפשר להתייחס אליו

חנן ארליך:  אדם לא יכול להגיד 'אני סטודנט עצמאי, אני אוטודידקט, אני לומד לבד, תראו בי סטודנט

חנן ארליך:  לכן גם בהקשר של לימודים תורניים, ההפניה פה היא למישהו שהוא תלמיד, שאנחנו מכירים אותו

חנן ארליך:  כלומר, מה זה "מכירים"? במובן הזה שהוא לומד במוסד מוכר, גם תורני כמובן, או בעיקר תורני, לא משנה

חנן ארליך:  אבל לא כל אדם שאומר "תנו לי מלגה, אני מכין מחקר"

תמי סלע:  אבל המדינה מחלקת כסף והיא רוצה בכל זאת לדעת שהיא נותנת את זה למישהו שבאמת, היא יודעת שזה מה שהוא עושה, ולא שהוא כותב לה הצהרה "אני עושה מחקר"

יהודה חשאי:  לא, כשאנחנו מפרסמים עכשיו במשרד את התבחינים, אנחנו נכתוב למשל, לצורך הנושא הזה, שהאדם הזה לא יכול להיות עכשיו, אם הוא משתכר איקס כסף בשנה וחודש, הוא לא יכול לקבל

יהודה חשאי:  אם הוא אדם, הוא מקבל מלגת כולל, הוא יכול לקבל, ואז הוא יגיד לי "תשמע, אין כפל תמיכות"

יהודה חשאי:  אם הוא מקבל מהכולל, במדינה, אז הוא כבר נתמך פעם אחת, הוא לא יקבל פעם שנייה

יהודה חשאי:  ואת זה אני רוצה למנוע

יהודה חשאי:  כי אני לא רוצה להגיע למצב שאני עכשיו מפרסם בקשה למלגות, ואז יגיד לי, חנן, "תשמע, אני מצטער"

חנן ארליך:  אדוני, אפשר לכתוב במפורש בחוק "לעניין זה לא ייחשב הדבר כפל תמיכה"

יהודה חשאי:  אז כבר התקדמנו

יהודה חשאי:  כבר התקדמנו, הנה כבר עכשיו מצאנו עכשיו עוד קבוצה שלמה שכמעט נחסמה

תמי סלע:  אבל זה אמור להיות מלגת מחקר

יהודה חשאי:  ולכן אני אומר - - -

תמי סלע:  וזה לא מלגת מחייה

חנן ארליך:  מלגת מחקר מסוים

תמי סלע:  רוצה לראות שזה אדם שעוסק במחקר, זה לא מלגת מחיה

יהודה חשאי:  לא, בוודאי שלא, הפוך, אבל מה, כשאני מפרסם דברים כאלה במשרד תבחינים, פתאום קם לי המשרד המשפטי ואומר לי "תשמע, אבל אם הוא מקבל בכולל 700 שקל בחודש, אז הוא כבר לא יכול לקבל שום תמיכה במדינה"

יהודה חשאי:  וזה אבסורד

יהודה חשאי:  אנחנו לא מחפשים כרגע לחסום את האנשים, אנחנו רוצים להגיע גם לאנשים האלה, ולכן אני רוצה שהדבר הזה יהיה ברור, שאנחנו נותנים את זה גם לאברך הכולל, גם לאנשים בישיבות שנמצאים ומקבלים תמיכה במדינה אותו מוסד, אותו אברך מקבל ויקבל גם פה

יהודה חשאי:  שלא יגידו לי "שמע, אין כפל תמיכות", כאילו עכשיו – מי שיישמע – נתנו לו פה 100,000 פה 100,000

חנן ארליך:  אני אהיה צריך לגדר את זה – כמובן – שוב, כי אני מנסה עכשיו לחשוב - - -

יהודה חשאי:  לכן אתה פה, לעזור לנו

חנן ארליך:  אני רוצה לעזור, אני רק אומר – והצעתי אפילו, זה היה במירכאות – אני רק אומר שצריך לגדר את זה, כי אני לא רוצה שיהיה מצב שהמשרד עכשיו יחלק תמיכות ל-20,000 אנשים שלומדים בכוללים, שיגידו "אנחנו לומדים עכשיו" - - -

יהודה חשאי:  אם יהיה לנו, לא לא

חנן ארליך: לומדים עכשיו - - -, ואנחנו בסוף גם נכתוב - - -

יהודה חשאי:  לא, א' אני יכול לקחת עכשיו מבצע ל-20,000, אני עושה עכשיו מבצע ללמוד למבחן ולהיבחן על נושאים רק של הרב עובדיה, למה לא? יכול להיות, אבל אני אומר שאנחנו לא שמה, זה גם תלוי בתקציב, זה תלוי באלף ואחד הדברים, אבל בסופו של יום אנחנו רוצים להגיע למצב שאנחנו מעשירים את מפעל חייו של הרב כמה שיותר, מנחילים לדורות הבאים, וזה אנחנו נעשה כמה שיותר פעולות בנושא הזה

יהודה חשאי:  אין לנו עניין לחסום, אין לנו עניין לתת עכשיו איזושהי קופה קטנה מהצד לכל מיני אברכים, זו לא המטרה

יהודה חשאי:  לכן אני אומר, אין לי בעיה, אנחנו נשים את זה על השולחן

חנן ארליך:  אני מבין, אני רק אומר שצריך לגדר, אני מבין את הבעיה שאתה מדבר – כפל – כי אכן יש מקרים אחרים שבהם אומרים 'זה כפל', כלומר אם אדם יושב בכולל, והכולל – לא הוא – אבל הכולל נתמך בעדו, מצד אחד הלימודי תורה ומצד שני האדם עצמו מקבל מלגה – הייתי אומר זה סוג של משכורת במובן מסוים – על הלימודים שלו, אז יש פה בעייתיות

חנן ארליך:  ולכן ההערה של אדוני היא חשובה

חנן ארליך:  צריך למצוא את המסלול, למשל במקרים אחרים אמרנו אם זה בשעת אחרות

חנן ארליך:  כן? אני בהקשר של תשובות

יהודה חשאי:  לאו דווקא

חנן ארליך:  צריך למצוא איזשהו פתרון, אבל אני אומר שמצד שני צריך לגדר מצב שבו יש למעשה תמיכה מקבילה בקבוצה של אנשים שמתקיימת לצד התמיכה של מוסדות תורניים

חנן ארליך:  אגב, זה לא רק ישיבות וכוללים, יש מכוני מחקר תורניים שנתמכים בידי משרד התרבות

יהודה חשאי:  לכן אני אומר

יהודה חשאי:  אם אדם זה נתמך בידי מכון מחקר אחר, שזה כבר לא מלגה של 700 או 800 שקל, זה כבר סיפור אחר

יהודה חשאי:  אין כפל תמיכות, אתה צודק, הייתי אומר בנושא הזה, להבדיל את תמיכת הכולל, או של הישיבה הספציפית, שזה 400 שקל לבחור ישיבה או 800 שקל לאברך, את זה אני רוצה להחריג

יהודה חשאי:  את שאר המכונים אין לי עניין להחריג

יהודה חשאי:  אם אחד עכשיו מקבל, עבור מכון מחקר, מלגה ללימוד מסוים, וייפול לי עכשיו עוד אחד כזה כאן, זו לא המטרה שלנו

יהודה חשאי:  המטרה שלי היא כן לעודד אברכים שהמלגה שהם מקבלים זו מלגת לא קיום אפילו, זו מלגה סמלית

יהודה חשאי:  וכאן אני רוצה כן לעודד אותם בנושא הזה, ולא אכפת שהם יהיו באותם שעות

יהודה חשאי:  ועל זה אנחנו צריכים את הניסוח שלך, איך אנחנו עושים את זה

חנן ארליך:  צריך אולי לחשוב על זה, להשאיר את זה למחשבה קצרה

יהודה חשאי:  מחשבה קצרה, יפה מאוד

חנן ארליך:  אבל מחשבה

יהודה חשאי:  אנחנו נפרדים מהמחשבות הארוכות

חנן ארליך:  שוב, אנחנו לא רוצים שיהיה מצב באמת של כפל, שהמשרד לשירותי דת, סליחה, משרד החינוך, נותן תמיכה במוסדות תורניים, ומוסדות שאולי חלק ניכר מתלמידיהם הוגים בתורתו של הרב עובדיה יוסף, ולומדים אותה, ומצד שני, - - - תיתן למעשה תמיכה ישירה לאותם תלמידים בדרך של מלגות, אבל על אותו לימוד עצמו

חנן ארליך:  זו הבעיה, זה העניין

חנן ארליך:  אני רוצה להימנע ממנה

יהודה חשאי:  אנחנו יודעים שזה לא אותו דבר

יהודה חשאי:  כשאני רוצה לעודד עכשיו כולל שייקח מסלול מסוים, אחד לוקח מסלול רבנות, אחד דיינות, ואחד לוקח מסלול דיינות ורבנות, אז אנחנו רוצים שהבן-אדם, נכון מעבר למלגת הקיום לפי חוק הקיום של הכולל, הוא יוכל כן לקבל את זה

יהודה חשאי:  כאן זה הדבר שאנחנו פוגשים

חנן ארליך:  אם היה אפשר לכתוב שזה למשל לא בזמן הלימודים - - -

יהודה חשאי:  אתה יודע שזה לא רציני

חנן ארליך:  הלימודים הם שבע שעות ביום זה מה שתלמיד כולל ממוצע - - -     

יהודה חשאי:  כן, אבל זה לא שייך - - -

חנן ארליך:  - - -צריך ללמוד בשביל לקבל

יהודה חשאי: זה לא שבע שעות בריצוי, זה שבע שעות עם הפסקה בצהריים של לאכול, להוציא את הילדים מהגן וחוזר, אנחנו לא יכולים להגיד לו אחרי זה "תתחיל את כל ה - - -, תקבל משעה 17:00, 18:00 עד שעה 22:00, זה לא שייך

חנן ארליך:  זה מה שעשינו, למשל, בהקשר של תמיכה במה שמכונה "שו"ת לתפוצות", לקהילות ישראל בתפוצות

יהודה חשאי:  בסדר, זה משהו אחר כי זה משהו אחר

חנן ארליך: הטענה שזה חופף ללימודי הכולל, ואז אמרנו - - -

יהודה חשאי:  כי זה משהו אחר, אתה צודק

יהודה חשאי:  כאן אנחנו מדברים על משהו - - -

חנן ארליך:  אני מציע מודל דומה פה

חנן ארליך:  בעוד שהמחקר הוא בשעות שהן נפרדות

תמי סלע:  בלבד שאין תמיכה לאותה פעילות, שהוא לא מקבל תמיכה עבור אותה פעילות

חנן ארליך:  כן, שהמחקר שלו, שבגינו הוא מקבל את המלגה לפי החוק הזה

תמי סלע:  אותה פעילות לא עבור שעות הלימוד

חנן ארליך: לא יהיו באותן שעות שבעדם המוסד שבו הוא לומד מקבל תמיכה על לימודיו

חנן ארליך:  בעד לימודיו

תמי סלע:  טוב, אם יש לך איזשהו נוסח בעניין הזה

חנן ארליך:  אני צריך לנסח משהו בצורה יותר פשוטה

תמי סלע:  אבל בגדול אנחנו גם מדברים על תלמיד במכון מחקר תורני וגם על תלמיד של ישיבה או כולל

חנן ארליך:  בכל מוסד שהוא נתמך

תמי סלע:  שמתקיימים בהם לימודים תורניים

חנן ארליך: בכל מוסד שהוא נתמך בידי המדינה

תמי סלע:  שמקבלים תמיכה כמוסד ציבור, ואנחנו צריכים את התוספת שמצד אחד לא תמנע לתמוך במישהו שהמוסד הזה מקבל תמיכה מהמדינה, מצד שני שלא יהיה כפל - - -

יהודה חשאי:  לפי כללים שייקבע השר, לא מדלגים על זה?     

חנן ארליך:  אם הכללים האלה, הם יהיו בהתייעצות עם המשרד - - -

יהודה חשאי:  לא, בוא נאמר שהחליט השר להתייעץ איתך

חנן ארליך:  עם היועץ המשפטי לממשלה, כמו לגבי - - -, אז זה אפשרי

יהודה חשאי: החליט השר להתייעץ אתך, והחליט שבכל אופן על-אף שאתה יודע שאין כפל תמיכות, במקרה הזה כן

יהודה חשאי:  האם זה יכסה אותו? או שתגיד שזה לא חוקתי?       

חנן ארליך:  אפשר להוסיף "ובכפוף לעקרונות סעיף 3א לחוק - - - התקציב"

יהודה חשאי:  הפוך

קריאה:  הוא רוצה להתגבר על 3א

יהודה חשאי:  אני שואל האם מילים האלה, לפי כללים שייקבע השר, פותרות את הבעיה?      

תמי סלע:  תלוי מה יהיה בכללים, לא, אני חושבת שבעקרון

יהודה חשאי:  הכללים יגידו שעל אף שהוא לומד בכולל, הוא יכול לקבל מלגה

יהודה חשאי:  האם מישהו יכול לומר "לא אדוני"?      

תמי סלע:  לא, אם אנחנו כותבים - - - 

יהודה חשאי:  כי אז אני רוצה להשאיר את הוויכוח לאחרי זה

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         שהוא תלמיד של ישיבה או כולל, של מוסד ציבור נתמך, והוא זכאי לקבל מלגה, אם הוא עומד בכללים, אז ברור שזה לא, שזה לא שולל את התמיכה, זה שהכולל הוא נתמך

יהודה חשאי:  אבל אנחנו גם לא רוצים שעבור אותה פעילות הוא כבר מקבל מלגה, או תמיכה, - - -     

יהודה חשאי:  ודאי שלא, אנחנו מדברים על אדם שלומד בכולל רגיל

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אני חושב שהעקרונות מוסכמים, רק צריך לנסח אותם

יהודה חשאי:  לא, אני חושב שיכול להיות שהניסוח גם פותר לנו את הבעיה

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         הכללים – אני כרגע לא יודעת מה כתוב בהם

יהודה חשאי:  זה לא פותר את הבעיה, אבל אני חושבת שהסיפה שנוסיף פה ברוח מה שאני מבינה שמקובל, אין פה מחלוקת

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         אני לא בטוח שזה מקובל

יהודה חשאי: לא

יהודה חשאי:  ממש לא

יהודה חשאי:  הוא עושה לנו בדיוק מה שאנחנו לא רוצים

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אז אני אנסה, ותגידו לי אם זה מקובל

יהודה חשאי:  מצד אחד, זה שהכולל או הישיבה הם מוסד נתמך, זה לא מונע לקבל מלגה

יהודה חשאי:  יפה

יהודה חשאי:     << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         זה ברור

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אבל אם אותו תלמיד או תלמיד ישיבה, מקבל איזושהי מלגה עבור אותן שעות שבהן הוא גם יושב ועושה את המחקר, או עבור אותה פעילות ספציפית, אז הוא לא יקבל פעמיים

יהודה חשאי:  אז עוד פעם, תסבירי לי

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         התמיכה הספציפית שהוא מקבל

יהודה חשאי:        << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         אני רק אדייק שהתמיכה לפי 3א זה המוסד מקבל

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	רגע, אני רק רוצה, אני רק רוצה גם לחדד משהו, יהודה

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>        	 זה שהמוסד מקבל, זה לא שולל

יהודה חשאי:  אבל אם - - -

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	 הוא הולך לקבל על זה מלגה חד פעמית, נכון?     

יהודה חשאי:  	או שכן או שלא, יכול להיות שאתה נותן מלגה של כמה חודשים

יהודה חשאי:  אי-אפשר לדעת

יהודה חשאי:         << דובר >> תמי סלע: << דובר >>        	 אם הוא מקבל מלגה עבור הלימודים באותן שעות שבהן הוא יושב ועושה את המחקר הזה, אז זה כבר כפל

יהודה חשאי: 	 אני למשל הוצאתי עכשיו תמיכה לרבני קהילות, או-קיי? ברבני קהילות הגיע משרד המשפטים, ואומר לי "תשמע, אם הוא לומד בכולל הוא לא יכול להיות רב הקהילה"

יהודה חשאי:  למשל רבני קהילות, המשרד מונע ממני לתת לבן-אדם שכבר נתמך בידי משרד הדתות

יהודה חשאי:  וזה העיוות

יהודה חשאי:  זה עיוות אמיתי

יהודה חשאי:  כי אני חושב שאדם שעושה, אם הוא נתמך בידי המשרד והוא לא עושה באותם פעילות, אותם, אותם שעות פעילות, לא צריך היה למנוע את זה ממנו

יהודה חשאי:        << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>        	אני אעדכן שבהקשר הזה זה תלוי במדיניות של המשרד

יהודה חשאי:  במקרה הזה, אנחנו לא חושבים שזה בלתי אפשרי בדוגמא שנתת, אבל שוב, כמובן צריכה להיות הפרדה

יהודה חשאי:  הוא לא יכול לשבת בכולל, ולקבל אנשים בתוקף היותו רב הקהילה

יהודה חשאי:  נכון? או-קיי

יהודה חשאי:  אותו דבר אנחנו אומרים פה, תלמיד הכולל לא יכול – מצד אחד – ללמוד ושהכולל ייתמך בעדו, ומצד שני הוא יקבל - - - 

יהודה חשאי: 	 כן, למה לא?      << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         	הוא יקבל על אותם לימודים - - -

יהודה חשאי:  	אבל על זה אנחנו רוצים כפל תמיכה

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         	זה בעצם הופך לתמיכה כפולה, שוב אני אומר, אם המשרד לשירותי דת יתחיל עכשיו לתמוך בעשרות או מאות או אלפי תלמידים, תלמידי כוללים, תלמידי מכוני מחקר, אני לא יודע מה

יהודה חשאי:  שהם אומרים "אני לומד את כתבי הרב עובדיה והוגה בתורתו"

יהודה חשאי:  ובסוף אני גם אולי אוציא איזה מסמך מסכם, ונקרא לזה "מחקר", לצורך העניין

יהודה חשאי:  או אפילו מחקר יותר משמעותי

יהודה חשאי:  ובצד שני, ממשיכה התמיכה באותם תלמידים של משרד החינוך, אגף מוסדות תורניים, יש פה כפל

יהודה חשאי:  זה בעצם תוספת תמיכה למי שלומד את תורת הרב עובדיה, זה דבר שהוא בעייתי

יהודה חשאי:  עכשיו אם זה בשעות נפרדות, אם אני אומר "בסדר, אתה תלמד את 7 השעות המחויבות לפי מבחני התמיכה כרגיל בכולל, ובשאר השעות – בסדר השלישי, לצורך העניין – או בשעות הערב, או לא משנה, בזמנים אחרים, אתה תעסוק במחקר

יהודה חשאי:  תעסוק במחקר בשעות האחרות, אז כמובן שאין בעיה, למרות, אגב, שגם פה

יהודה חשאי:  יש פוטנציאל בעייתי, כי איך אני יודע באיזה שעות זה, אבל אני אומר פה, במקרה הזה, זה יהיה קבוע בחוק, זה בסדר

יהודה חשאי:  אבל לפחות שמבחינת ההגדרה של הדברים, הדברים יהיו ברורים שזה לא חופף

יהודה חשאי:  כי אחרת זה פשוט - - - לכפל תמיכות מלא

יהודה חשאי:  	אני רוצה רק לגבי המטרות

יהודה חשאי:  אני רוצה להוסיף שם שכן נוכל להקים איזשהו מרכז, שחלק מהמטרות זה להקים מרכז, מה שקשור לעיריית ירושלים, אולי במטרות, נכניס גם פה איזה משהו במטרה, מילה אחת

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         	אם המטרות הן הנצחה, אם זה מרכז הנצחה הוא משתלב במטרות, ואם יש סעיף ספציפי אז אני לא רואה למה צריך להכניס, כי יכול להיות גם שזה לא יהיה - - -

יהודה חשאי: 	 אוקיי

יהודה חשאי:  והדבר שהוכנס כאן לגבי עיריית ירושלים, שהמרכז יהיה תאגיד כשר לזכויות וחובות

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         	איפה זה, איזה סעיף אתה מדבר?     

יהודה חשאי:  	בסעיף 14ב'

יהודה חשאי:  אם זה עיריית ירושלים, עיריית ירושלים כשלעצמה היא גוף

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         	לא, אבל המרכז הוא לא עיריית ירושלים

יהודה חשאי:  יש באמת כל מיני נהלים לגבי הקצאה של מבנים עירוניים - - -

יהודה חשאי:  	היא לא מקצה לנו

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	הוא לא מקצה

יהודה חשאי:  היא לא מקצה, לא, זה מה שאני רציתי לומר

יהודה חשאי:  העירייה לא מקצה את זה לא לעמותה, ולא למשרד שירותי דת

יהודה חשאי:  העירייה בעצמה עושה את זה, מפעילה את זה כחלק מכל מפעלי התרבות שלה, הוא יהיה ייחודי, יכול להיות שתחליט להקים לזה מנהלת, כמו איזשהו היכל תרבות או משהו, ככל שיהיה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         תאגיד עירוני? זה יהיה תאגיד עירוני?      

יהודה חשאי:  היא יכולה להקים את זה כתאגיד עירוני

יהודה חשאי:  היא יכולה להקים את זה כעמותה עירונית

יהודה חשאי:  אבל אני לא רוצה שיהיה מצב עכשיו שאנחנו, עכשיו נגיד תקים תאגיד כמו --- חוק ההעברות הממשלתיות, זה לא הכוונה

יהודה חשאי:  מה זה תאגיד כשר? אני לא יודע

יהודה חשאי:  לעירייה יש מספר אפשרויות להקים או חברה עירונית לצורך העניין או עמותה עירונית, כמו איך שהיא מקימה עכשיו איזשהו היכל תרבות, והיא עושה לאיזושהי הנהלה מסוימת, עם כל הכללים שלה

יהודה חשאי:  אין כאן עניין שאנחנו ננעל אותה בנושא הזה לתאגיד או משהו, ואם זה לא יהיה תאגיד, זה לא פשוט ככה סתם להקים תאגיד ככה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         לא, אם זה עמותה או תאגיד עירוני, תאגיד זה מאוד רחב

יהודה חשאי:  לא, העירייה מקימה את זה, היא לא מקצה

יהודה חשאי:  היא לא מקצה את זה לאף אחד

יהודה חשאי:  אנחנו כן רוצים שותפים בהקמה ובתפעול, אנחנו רוצים לאפשר להיות שם שותפים בכל הפעילות של המקום, העירייה היא בעל הבית, אנחנו נהיה שם כנציגות, המדינה – כמו שיהיו בדירקטוריון נציגים

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         בכל האפשרויות שמנית, זה תאגיד

יהודה חשאי:  זאת אומרת, כל המשמעות של זה היא שזו אישיות משפטית נפרדת ויש לה חשבון בנק משלה, זכויות וחובות

יהודה חשאי:  גם עמותה וגם תאגיד עירוני, הם תמיד תאגיד

יהודה חשאי:  זו אמירה מאוד רחבה

יהודה חשאי:  זה לא בן-אדם, הנה חנן אולי יש לו איזו הערה- - -       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         אפשר להתייחס?       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         כן רצינו להציג פה בכל מקרה, בגלל שגם בנושא הזה גם ידרוש עוד התייעצות, כל הנושא של באמת שותפות של רשויות מקומיות ועמותות

יהודה חשאי:  אנחנו לא שותפים, לא

יהודה חשאי:  אני לא שותפים

יהודה חשאי:  ברגע שהדבר הזה הוקם ייחודי וייעודי, אנחנו נהיה רשאים לתמוך ולעזור

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         לא, בסדר

יהודה חשאי:  מבחינת המשרד, אבל אם זו עמותה, ומה החלק של העירייה במימון, בהקמה, בהקצאה של המבנה, יש כל מיני מודלים

יהודה חשאי:   	  << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         לא מדברים על עמותה חיצונית

יהודה חשאי: 	 לא, עמותה עירונית

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        העירייה תקים

יהודה חשאי:  יש מושג כזה "עמותה עירונית"

יהודה חשאי:  יש מושג כזה "עמותה עירונית" שהיא 100 אחוז בעלות לצורך הקמת מה שנקרא, השלמת "חשבון בנק"

יהודה חשאי:  היום יש מתנ"סים בכל עיר יכול להיות שכל מתנ"ס יהיה לו את העמותה שלו, את חשבון הבנק שלו

יהודה חשאי:  זה הכול משק כספים סגור, הכול מנוהל בצורה סגורה, אבל בסופו של יום - - -

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         בסדר, אז אני אומרת גם על הדברים האלה חלים כללים, שהם מדברים גם על - - -

יהודה חשאי:  העירייה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         על המשאבים של העירייה, איך היא מקצה אותם לצרכים השונים שמתייחסים לאוכלוסייה, לכלל האוכלוסייה

יהודה חשאי:  כשעירייה הרי, גם מקרקעין, גם מבנה וגם תקציב של עירייה, זה תקציב ציבורי, ברור שהיא משתמשת בו גם למטרות של תרבות ודת והנצחה, אבל היא צריכה לעשות את זה לפי הכללים, יש חוזרי מנכ"ל משרד הפנים, יש פקודת העיריות

יהודה חשאי:  מה זאת אומרת? זו עירייה מה השאלה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         זה ברור

יהודה חשאי:  לא, נכון, אבל גם כשאנחנו כותבים את זה פה

יהודה חשאי:  לא, הכול בסדר, רק לא הבנתי המילה "תאגיד", אני לא - - -

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         אולי "תאגיד עירוני"? 

יהודה חשאי:  "המרכז יפעל על-פי גוף כמשמעותו בסעיף 9

יהודה חשאי: 2"  - לא יודע מה זה, אנחנו נבדוק את זה אחרי זה

יהודה חשאי:  אין לי בעיה

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אפשר כרגע לא

יהודה חשאי: בלי המילה "תאגיד"

יהודה חשאי:  בואו לא ננעל את העירייה

יהודה חשאי:        << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         אנחנו מפחדים ש"תאגיד", - - - להקמת תאגיד חדש

יהודה חשאי:  המרכז יהיה גוף מבוקר כמשמעותו

יהודה חשאי:  בסעיף 9

יהודה חשאי: 2, בלי - - -      << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         נבדוק מה המשמעות של להגיד את זה או לא להגיד, לדעתי בכל מקרה זה תאגיד

יהודה חשאי:  גם אם לא נגיד

יהודה חשאי:  לא

יהודה חשאי:  יכול להיות שזה עמותה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         עמותה זה תאגיד

יהודה חשאי:  עמותה זה תאגיד?      << דובר >> קריאה: << דובר >>         לא ממשלתי

יהודה חשאי:        << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         אדוני, אפשר להתייחס?      << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         	כן חנן

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>        אני חושב שהסעיף הזה הוא בעייתי בהרבה היבטים

יהודה חשאי:  אנחנו אולי אפילו סבורים שזה חורג מהצעת החוק המקורית, כפי שהוגשה לוועדת שרים לחקיקה והתמיכה שהפכה להחלטת ממשלה אחר-כך

יהודה חשאי:  יש פה סוג של הקמה של תאגיד, אני מסכים שזה לא ברור לגמרי מהניסוח פה

יהודה חשאי:  אם יש פה הקמה של תאגיד או רצון להקמת תאגיד, אז יש דרך שבה מקימים תאגידים, אנחנו עומדים עוד מעט לדבר על הצעת חוק להנצחת זכרו של הרב חיים דרוקמן, שם הוקם תאגיד

יהודה חשאי:  שוב, עם כל ההערות שהיו לנו בעניין הזה

יהודה חשאי:  זה הקמת תאגיד, ואז יש את הכללים, כן את המועצה שלו, וכל המחויבויות שלו בכפוף לחוק וכו'      << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אתה מדבר על הקמת תאגיד סטטוטורי

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         כן, תאגיד סטטוטורי, ויש לזה הסדרה

יהודה חשאי:  אי אפשר, מה שנקרא, ללכת עם ולהרגיש בלי או להיפך

יהודה חשאי:  זאת אומרת, לעשות משהו שהוא היברידי, או משהוא שהוא יצור כזה שהוא לא ברור

יהודה חשאי:  אם יש פה תאגיד שהחוק מדבר עליו, יש פה הוראה להקמת תאגיד, זו הוראת חוק

יהודה חשאי:  אז צריך להסדיר את זה, כמו שמקימים תאגיד

יהודה חשאי:  ואני אומר, וזה, כמו שאנחנו רואים במקרים אחרים, זו הצעת חוק נפרדת, או לפחות פרק משמעותי נפרד, שוועדת השרים לדעתנו צריכה הייתה לתת דעתה עליו, זה לא הונח בפני ועדת השרים, היא לא התייחסה לדבר הזה ולא גיבשה עמדתה

יהודה חשאי:  לפחות בגלל הסיבה הזאת, זה צריך לחזור, לדעתנו, לוועדת שרים, אם רוצים בהמשך גם לקדם את העניין הזה

יהודה חשאי:       לגבי הנוסח שפה כרגע מופיע

יהודה חשאי:  זה יכול לכלול המון אפשרויות

יהודה חשאי:  אני אעיר כמה הערות

יהודה חשאי:  ראשית, יש פה הוראה בחוק לעיריית ירושלים לבצע משהו

יהודה חשאי:  שוב, אני לא יודע עד כמה זה מצוי בחקיקה ראשית שמנחים רשות מקומית בחקיקה ראשית לבצע משהו

יהודה חשאי:  יש, מוקמים מרכזים, מוקמים מרכזי הנצחה כאלו או אחרים לאישיויות לא רבים, אבל יש, בדרך כלל זה נעשה כשהממשלה תומכת בזה, אז זה נעשה בהחלטת ממשלה

יהודה חשאי:  ושם מוסדרים כל הפרטים

יהודה חשאי:  פה מצד אחד העירייה מקימה, מצד שני המשרד – זה ימומן גם בידי המשרד

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         חנן, אם אני רושם "עיריית ירושלים תהיה רשאית להקים", זה פותר לך את הבעיה?     << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>        שוב, מה זה "רשאית להקים"?       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         יש לי איזה נוסח שהוא קצת מתוקן

יהודה חשאי:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         במידה ותקים, אז יחול גם על נציגי ציבור - - -

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         זה תאגיד עירוני? היא מקימה תאגיד? המילה מרכז שלעצמה היא לא ברורה, אבל ברגע שאתה אומר שזה תאגיד כשר - - -, זה אומר שאתה מקים פה תאגיד

יהודה חשאי:  עירייה יכולה להקים תאגיד עירוני

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         נכון

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         ויש לזה כללים, איך עושים את הדבר הזה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אז לכן אני רציתי להציע נוסח שמדבר על "בכפוף להוראות כל דין"

יהודה חשאי:  ולהוראות חוזר מנכ"ל משרד הפנים, כי יש הוראות על הנושא הזה של גם, גם הקצאת מבנה, גם הקמת תאגידים עירוניים, יש הוראות שחלות על זה

יהודה חשאי:  אנחנו לא מחוץ לחוק

יהודה חשאי:  רשאית עיריית ירושלים להקים מרכז להנצחת מורשתו ופועלו של מרן הרב עובדיה יוסף

יהודה חשאי:  ואז ההמשך

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         אבל למה צריך הרשאה?      << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         מה?      << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         למה צריך הרשאה?     << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>        לא צריך הרשאה

יהודה חשאי:  עיריית ירושלים לא שואלת לא אותנו, ולא אותך ולא את אף אחד

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>        מה?     << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>        עיריית ירושלים, היא רוצה להקים משהו, היא לא שואלת את אף אחד

יהודה חשאי:  היא עירייה מאוד מאוד גדולה ועצמאית, אם היא רוצה להקים, היא לא צריכה לשאול אותנו

יהודה חשאי:  מה שהמטרה שאני, בנוסח המקורי שהבאתי לכם, שאנחנו נפעל מול עיריית ירושלים להקמת המבנה, וככל שהיא תפעל ויוקם המבנה, המשרד יהיה רשאי להשתתף בפעילות בתקציב

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>        לא, אז זה מופיע ב - - -

יהודה חשאי:       << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>         בצורה שזה מופיע, א' – אנחנו - - - את עיריית ירושלים

יהודה חשאי:  לא יודע איך שזה עובד

יהודה חשאי:  ב' – כל הקמת התאגיד והכל, כל הסיפור הזה, זה לא המטרה הייתה

יהודה חשאי:  אנחנו לא רוצים להיכנס עכשיו לא להקצאות, לא להנחות לעשות את זה, לא לחייב בחוק

יהודה חשאי:  אנחנו אומרים, אנחנו נפעל מול עיריית ירושלים להקמת מרכז מרן הרב עובדיה יוסף

יהודה חשאי:  וככל שיוקם, הם יקבלו ואנחנו נהיה – מה שנקרא – אתם יכולים לכתוב שנתקין תקנות לצורך הנושא הזה, איך זה יעבוד

יהודה חשאי:  המטרה היא בסוף, ככל שיוקם ואנחנו נהיה ביחד, הם יקבלו דירקטורים אצלנו, אנחנו נקבל – כחלק מלהיות פעילים שם – הם יפעלו בשיתוף פעולה, נוכל להקצות כספים

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         לא ברור הצורך בחקיקה לכל הדבר הזה

יהודה חשאי:  זאת אומרת, שוב אני אומר, נגיד הצהרה דקלרטיבית - --     << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>        אני אגיד לך איפה - - - 

יהודה חשאי:       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>        ורק הערה נוספת, יש פה נציג של עיריית ירושלים

יהודה חשאי:       << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>         אני אגיד לך למה צריך את זה בחוק

יהודה חשאי:  זה התמיכה הישירה

יהודה חשאי:  אני לא אצטרך, לא החלטות ממשלה ולא שום דבר

יהודה חשאי:  ברגע שיש לי את זה בחוק, אני יכול להקצות להם כספים אוטומט

יהודה חשאי:  גם לבנייה, גם לתפעול, כמה שאני צריך וכמה שנוכל להגיע

יהודה חשאי:    << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         זה חשש נוסף

יהודה חשאי:  יכול לקרות מצב שיש עמותה מסוימת שכבר היום, למשל, נתמכת ומקבלת כמו שדיברנו כבר, להנצחת הרב עובדיה יוסף

יהודה חשאי:  ואז עיריית ירושלים תקצה לה מבנה מצד אחד

יהודה חשאי:  העמותה תפעל שם, העירייה תגיד "תהפוך אותה לעמותה עירונית", לצורך העניין, לתאגיד עירוני, תגיד, תעשה את הפעולות הנדרשות, היא תהפוך לתאגיד עירוני

יהודה חשאי:  ותתחיל לקבל מימון ישיר מהמשרד לשירותי דת

יהודה חשאי:  זה תרחיש שנראה לי, הוא לא מופרך

יהודה חשאי:      << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>         זה לא הכוונה

יהודה חשאי:  זה לא מה שכתוב כאן, אבל לא משנה

יהודה חשאי:        << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         אבל זה מתאפשר לפי מה שכתוב פה, אז גם אם זה לא אולי הכוונה, אבל זה יכול להיות ביום מן הימים

יהודה חשאי:  לכן אנחנו רואים פה פוטנציאל בעייתי שצריך - - -

יהודה חשאי:         << אורח >> יהודה אבידן: << אורח >>        אנחנו מדברים להקצות לעירייה ולפעול עם העירייה, ולא לעמותות פרטיות

יהודה חשאי:  זו לא הכוונה

יהודה חשאי:        << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>         כל הכוונה היא הפוך, שהעירייה היא זו שתפעיל ושתקים

יהודה חשאי:         << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>        שוב, אני אומר, אבל זה לא מה שכתוב פה, כתוב פה שיהיה מימון תקציב שיוקצה, בין היתר, על ידי המשרד לשירותי דת

יהודה חשאי:  נכון? זה כתוב בסעיף קטן ג'

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         	לא, אז אפשר כמה דברים

יהודה חשאי:  אחד, באמת לשנות - - -

יהודה חשאי:      << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>      	אם מוחקים את המילים "על ידי המשרד לשירותי דת", זה יותר קל

יהודה חשאי:        << דובר >> תמי סלע: << דובר >>        	שזה בכפוף להוראות כל דין, גם חוזר מנכ"ל זה הוראות דין, אז לא חייבים להזכיר אותו

יהודה חשאי:  אבל היא רשאית להקים ולהפעיל מרכז להנצחת מורשתו ופועלו של מרן הרב עובדיה, שיהיה פתוח לציבור, כי זה באמת מוסד ציבורי שהעירייה מקימה

יהודה חשאי:  להגיד שהוא יהיה גוף מבוקר, ושהקמת המרכז, החזקתו ופעילותו השוטפת ימומנו מכספי תרומות ומתקציב שיוקצה לכך על ידי המשרד לשירותי דת, ובלבד שלא יהיה בכך משום כפל תמיכה

יהודה חשאי:        << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>        	 לא, הסיפה בעייתי

יהודה חשאי:  מרגע שאני מחייב את המשרד לשירותי דת, אולי גם נשמע את עמדת האוצר בעניין הזה

יהודה חשאי:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>        	שהוא רשאי להשתתף במימון הפעילות? לא כחובה?       << אורח >> חנן ארליך: << אורח >>         	זה מכניס אותנו לבעיות שאנחנו מדברים עליהן גם בהקשרים אחרים

יהודה חשאי:  החוק להנצחת ז'בוטינסקי שמקודמת, או קודמה, ואנחנו כרגע, הממשלה החליטה שאם יש מתווה מתאים אחר, אז ללכת אליו, ואנחנו מנסים ללכת אליו

יהודה חשאי:  כלומר, דווקא אני אומר, במקרים של רצון לתת מימון ייחודי לגוף מסוים, אז הממשלה דווקא נתנה דעתה האחרת בעניין

יהודה חשאי:  ולכן אם מעורב פה המשרד לשירותי דת בתקציבים, לפחות זה צריך לחזור לוועדת שרים

יהודה חשאי:  אנחנו באופן עקרוני מתנגדים לייחוד תקצוב של גוף כזה או אחר

יהודה חשאי:  גם כשהוא יהיה תאגיד, גם כשהוא יהיה תאגיד, שהוא מיועד למטרה מאוד מסוימת, שדוגמתה יש מוסדות רבים אחרים שמבצעים פעילות דומה, והם נתמכים באופן שוויוני

יהודה חשאי:  לכן יש פה, מכמה היבטים, גם התאגיד שהוא לא מוקם באופן שאנחנו מכירים, גם ההנחיה הספציפית של עיריית ירושלים ששוב, כרגע אין נציג וצריך שיהיה נציג ולשמוע אותו, וגם אם זה הסכמה, אבל צריך לשמוע אותו באופן מפורש וברור

יהודה חשאי:  וגם בהיבט של המימון

יהודה חשאי:         << דובר >> מנסור עבאס (רע"מ – הרשימה הערבית המאוחדת): << דובר >>        כבוד היושב-ראש

יהודה חשאי:  מדובר רק על החוק ועל הסעיפים שלו, או שגם על התכנים וכללים?       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	מה, לא הבנתי את השאלה

יהודה חשאי:     << דובר >> מנסור עבאס (רע"מ – הרשימה הערבית המאוחדת): << דובר >>         	כלומר, בישיבה הזו מדובר גם על הכללים, איך חושבים לגבי כל הסיפור של הנצחת זכרו של הרב עובדיה יוסף, או רק על הסעיפים של החוק?      << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	התכנים פתוחים, אנחנו לא מגדירים בחוק מה הם, מה יהיו התכנים

יהודה חשאי:        << דובר >> קריאה: << דובר >>        	אתה מגדיר יהיה החוק להנצחת זכרו של הרב

יהודה חשאי:        << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	הנצחה, אבל אני לא מגדיר מה הם התכנים

יהודה חשאי:  מחר מנהל בית ספר יחליט שהנצחתו של הרב עובדיה יוסף היא על-פי אחת, שתיים, שלוש, ארבע  - לכאורה זה פתוח

מנסור עבאס:  	טוב, אז לא, רציתי להגיד שיש אמביוולנטי, אני זוכר שבסביבות שנות ה-2000 והלאה, היו אמירות קשות מאוד של הרב עובדיה יוסף

מנסור עבאס:  אבל יש לי תחושה שיש דברים שאומרים אותם רק מפה לאוזן, ולא מדברים אותם בפרהסיה

מנסור עבאס:  למשל תמיכתו באוסלו

מנסור עבאס:  אני חושב שזה היה צעד אמיץ מאוד

מנסור עבאס:  תמיכתו בפשרה היסטורית בין שני העמים, זה היה צעד אמיץ

מנסור עבאס:  היה לו פסק הלכה, באמצע שנות התשעים, פסק הלכה אמיץ מאוד, חייב להגיד את זה

מנסור עבאס:  לכן אני, חשוב לי להעביר לציבור הרחב – כולל הציבור המזרחי – שהרב עובדיה יוסף בשנות התשעים תמך בתהליך השלום ובפשרה היסטורית בין שני העמים

מנסור עבאס:  אני חושב שזה מסר מאוד חשוב

מנסור עבאס:  יש מסר גם חשוב, כבוד היושב-ראש, שזה התערבותו במוזיקה הערבית

מנסור עבאס:  גם במקאמאת

מנסור עבאס:  אני חושב שחיבור בין שני העמים, גם ברמה הזו, זה דבר מאוד חשוב

מנסור עבאס:  אבל אני חייב להגיד לכם שמשנת 2000 וסביב, היו לו אמירות הכי קשות שיש

מנסור עבאס:  אבל להבליט את הצד שהוא תומך בשלום, פשרה היסטורית בין שני העמים, אני חושב שזו חובה וזה משפיע על הציבור שמאמין בדרכו של הרב עובדיה יוסף, שהוא תמך בשלום וקירוב בין שני העמים

מנסור עבאס:  תודה

מנסור עבאס:       << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	בהחלט

מנסור עבאס:  תודה רבה איימן

מנסור עבאס:  כן?      << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         	אז מה שנותר לנו זו ההחלטה לגבי הסעיף של הקמת מרכז הנצחה

מנסור עבאס:  ולגבי הסעיף של התקציב, היו גם, הנציג של משרד האוצר כאן

מנסור עבאס:        << יור >> היו"ר יוסף טייב: << יור >>        	כן, בבקשה אדוני

מנסור עבאס:       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>        כן, יפתח עשהאל מאגף תקציבים באוצר

מנסור עבאס:  שתי הערות קצרות: אחד, מבחינת מהות החוק, ההצעה כוללת עלות תקציבית, זה בעצם הצעה תקציבית שאנחנו מעריכים אותה כרגע על בסיס המתווה בכעשרה מיליון ש"ח, תלוי כמובן ב - - -

מנסור עבאס:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         זה על בסיס המתווה עם המרכז הנצחה? ההערכה?       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         כן

מנסור עבאס:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         ויש הערכה גם בלי ה - - -?       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         עוד אין הערכה בלי, גם המתווה, גם המלגות, צריך להבין בדיוק מה המתווה שייקבע, אבל כרגע אנחנו מעריכים את זה בסביבות עשרה מיליון

מנסור עבאס:  הממשלה, בשביל לתמוך בהצעה, גם בהצעה בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית תידרש להצביע על מקור תקציבי לשם כך

מנסור עבאס:  זו הערה ראשונה

מנסור עבאס:  הערה שנייה יותר טכנית, לגבי הנוסח

מנסור עבאס:  הנוסח כרגע, סעיף 13א', מגדיר להכניס לתקציב – זאת אומרת, מכריח את הממשלה להכניס בחוק יסודות התקציב, ובעצם את המחוקק, את התקציב לביצוע החוק

מנסור עבאס:  הנוסח המקובל הוא לא ככה, אלא בעצם מטילים על הממשלה לבצע את המשימות

מנסור עבאס:  הממשלה תידרש להקצות לכך תקציב ולבצע את המשימות, אבל לא מנחים את הממשלה ואת המחוקק להכניס את זה לחוק התקציב השנתי

מנסור עבאס:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         לא, יש חוקים שבהם נכלל סעיף כזה שאומר שהתקציב ייכלל בחוק התקציב השנתי, זה לא - - - 

מנסור עבאס:       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         גם בהצעת חוק שהנוסח של הרב דרוקמן – אני חושב שאנחנו נדון עליו אחרי זה – הנוסח הוא מעט שונה

מנסור עבאס:  אומרים כאילו - - - 

מנסור עבאס:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         כן, אבל שם - - - 

מנסור עבאס:       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         הממשלה תבצע את ה - - -

מנסור עבאס:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         נכון, אבל שם יש, אין תקציב שמיועד לתמיכות ותקציב שמיועד למלגות

מנסור עבאס:  זה בנוי אחרת

מנסור עבאס:  זה בנוי באמת על הקמת תאגיד, וכל הפעילויות שבתוך התאגיד, פה זה באמת בנוי על תקציב שיהיה מיועד לתמיכות ולמלגות, ובדרך כלל בהצעות שקובעות את זה במודל הזה, כן מתייחסים לתקציב שיוקצה לדברים האלה, גם הייתה פה אפילו הערה מפורשת של משרד החינוך, שחשוב להם שייאמר במפורש שיוקצה תקציב למלגות, אחרת הם - - -

מנסור עבאס:       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         זאת אומרת, להבין שנייה את ההבדלים?      << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         כל החלוקה כפופה לזה

מנסור עבאס:       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         את אומרת בעצם בהצעות חוק שהסעיף הזה לא מופיע, מוגדר מה היקף הפעילות, ופה כתוב "תמיכות", שתמיכות זה דבר כללי, וההגבלה היא בעצם בתקציב עצמו

מנסור עבאס:  כאילו המהות של הפעילות זה כמה נגיד - - - בתקציב עצמו?       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         אני יכולה להביא כמה דוגמאות מחוקים קיימים שבהם יש סעיפים כאלה

מנסור עבאס:  גם בחוק – אם אני לא טועה – זאב ז'בוטינסקי

מנסור עבאס:       << אורח >> יפתח עשהאל: << אורח >>         ואז להבין, זה מה שיגדיר בעצם את נפח הפעילות, התקציב עצמו

מנסור עבאס:  כי זה לא מוגדר

מנסור עבאס:       << דובר >> תמי סלע: << דובר >>         נכון, זה נכון שאם יש מרכז הנצחה, שוב, לפי המודל שמוצע פה, העירייה היא זו שנושאת על עצמה את רוב ההקמה, ויש השתתפות מסוימת של המשרד במימון, שהיא כרגע לא מוגדרת

מנסור עבאס:  אבל העיקר פה זה תמיכות ומלגות, אני רק אתן את הדוגמא

מנסור עבאס:  למשל בחוק בנימין זאב הרצל, יש בדיוק - - - , זה מבוסס על החוקים האלה, "השתתפות אוצר המדינה בהפעלת החוק לרבות תקציב המלגות והתקציב לתמיכה תיקבע בחוק התקציב השנתי כמשמעותו"

מנסור עבאס:  אותו דבר בחוק זאב ז'בוטינסקי, זאת אומרת הסעיף קיים

יפתח עשהאל: בסדר, קיבלתי את ההערה

יפתח עשהאל:  הבנתי את ההקבלה של היקף הפעילות, כאילו שזה מה שמגדיר

יפתח עשהאל:  אז המהות השנייה זה רק שהממשלה בעצם, בהתאם למתווה שהיא קבעה פה בהכנה לקריאה ראשונה, תידרש להעמיד לכך מקור תקציבי

תמי סלע:  כן, אז זה בעצם אומר שאם זה מוערך בעשרה מיליון, שיש בזה את המרכז הנצחה, זה בעצם הצעת חוק תקציבית

תמי סלע:  אם יש תמיכת ממשלה אז לא צריך לגייס פה מעל חמישים חברי כנסת, אם אין אז זה מה שצריך להיות מקריאה ראשונה

תמי סלע:  רוב של מעל 50

תמי סלע:  אז בעצם החלטתכם לעניין הסעיף של המרכז הנצחה, אם לכלול אותו כרגע

יוסף טייב: אני חושב לכלול אותו, ולגבי סעיף - - -

תמי סלע:  אז אני רק רוצה לקרוא את הנוסח

תמי סלע:  "בכפוף להוראות כל דין, רשאית עיריית ירושלים להקים ולהפעיל מרכז להנצחת מורשתו ופועלו של מרן הרב עובדיה יוסף, המרכז יהיה פתוח לציבור ויפעל להגשמת מטרות חוק זה, המרכז יהיה גוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9

תמי סלע: 2 והמשרד לשירותי דת רשאי להשתתף במימון פעילות המרכז ובלבד שלא יהיה בכך משום כפל תמיכות"

תמי סלע:  בסדר? לגבי התקציב דיברנו

תמי סלע:  אני הצעתי גם, אני מציעה בעקבות הערות שעלו פה של ד"ר אייל צור, כשמכניסים איזשהו מרכז כזה, נכנס גם סעיף דיווח - - - שהיום אין

קריאה:  עובדים על זה

תמי סלע:  גם בהצעה של דרוקמן אני מציעה סעיף כזה, שבעצם יאמר "השר ידווח אחת לשנה לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת על יישומו של חוק זה בשנה שקדמה למועד הדיווח, ובין היתר בעניינים אלה: איוש המועצה הציבורית ופעילותה, מוסדות ציבור שקיבלו תמיכות לפי החוק והיקף התמיכות שחולקו, והקמת מרכז הנצחה – תקציבו, עובדיו ופעילותו"

תמי סלע:  זה סעיף דיווח

תמי סלע:  ולגבי מוסדות חינוך, היה תיקון שזה יהיה "מנהל מוסד חינוך רשאי להקדיש זמן ללימוד פועלו וחזונו של מרן הרב עובדיה יוסף"      

יוסף טייב: את רוצה "יחליט"?     

תמי סלע:  לפי החלטתו

יוסף טייב:  	תשני ל"יחליט", בסדר, מה ששרית אומרת זה בסדר

תמי סלע:  	"יחליט" זה נשמע כאילו הוא צריך להחליט, אגב

יוסף טייב: נכון, זה נראה לי פחות טוב, אבל - - -

תמי סלע:  	זה נשמע פחות - - -

תמי סלע:   מנהל מוסד חינוך רשאי להקדיש זמן ללימוד פועלו וחזונו לפי החלטתו או לפי כללים שייקבע שר החינוך

תמי סלע:  נקודה

יוסף טייב:  	זה נראה לי פשוט יותר טוב, אבל ההחלטה שלך, שרית

יוסף טייב:  שני הנוסחים מקובלים עליי

חנן ארליך: אפשר לחזור על מה שנאמר לגבי - - -, שוב 14ג? ההשתתפות של המשרד לשירותי דת?     

תמי סלע: "המשרד לשירותי דת רשאי להשתתף במימון אחזקת המרכז ופעילותו השוטפת, בלבד שלא יהיה בכך משום כפל תמיכות"

חנן ארליך:  אנחנו מתנגדים להשתתפות הזו

חנן ארליך:  כרגע, כפי ש - - -

חנן ארליך:  אנחנו רואים בזה סוג של תמיכה ייחודית במוסד ספציפי שאנחנו מתנגדים לו באופן עקרוני

יוסף טייב: שרית, החלטתך?     

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	מנהל מוסד חינוך רשאי להחליט האם במוסד החינוך יוקדש זמן הלימוד, פועלו וחזונו של מרן הרב עובדיה יוסף, ובאיזה היקף תהיה הפעילות

יוסף טייב: או-קיי

יוסף טייב:  בסדר גמור

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	תודה

שרית חאיק שפיגלשטיין:  ובסעיף א' הוחרגו מוסדות חינוך, כן?     

תמי סלע:  	כן

תמי סלע:  למעט מוסדות חינוך

שרית חאיק שפיגלשטיין:  	תודה רבה

תמי סלע: אז בעצם קראנו את כל הסעיפים למעט ביצוע ותקנות

תמי סלע:  "השר ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי לאחר התייעצות עם המועצה הציבורית" – זה בעמוד 8 – "ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת להתקין תקנות לביצועו, לרבות בעניין סדרי עבודת המועצה הציבורית", ויוסף סעיף תחילה, שבעצם תחילתו של חוק זה, למעט הסעיפים שעוסקים במרכז ההנצחה ובנציגי העירייה, תחילה של החוק ביום פרסומו, והסעיפים האלה – שישה חודשים?     

יוסף טייב:  	כן

תמי סלע:  דיברנו על שישה חודשים

יוסף טייב:  כן

תמי סלע:  לאחר שישה חודשים

תמי סלע:  אז בכפוף לכל הדברים האלה - - -

יוסף טייב:  אני רק רוצה לומר נקודה אחת לגבי ההערה של חנן בסעיף 7 - - - מה שיהיה 7ג, חנן הציע להיצמד לתקופת המחיקה, אני מציע להשאיר את זה להחלטה בין קריאה שנייה ושלישית

יוסף טייב:  בסדר חנן? אני רוצה פשוט ללמוד את זה לעומק, אני לא פוסל

יוסף טייב:  אני רק אומר שכדאי - - -, אני רוצה לשקול את ההשלכות של הדבר הזה

יוסף טייב:  בסדר?     

תמי סלע:  אוקיי

תמי סלע:  נציין את זה גם בדברי ההסבר

תמי סלע:  כמו עוד כמה דברים שאמרנו שנציין בדברי ההסבר

תמי סלע:  אז בכפוף לכל אלה, אפשר - - -

יוסף טייב:  אוקיי

יוסף טייב:  אז ברשותכם אני עובר להצבעת הצעת חוק להנצחת זכרו של מרן הרב עובדיה יוסף

יוסף טייב:  מי בעד? מי נגד? מי נמנע?        

יוסף טייב: אושרה

יוסף טייב: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ופה אחד בהחלט

יוסף טייב:  ברשותכם אני נועל את הדיון