ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 89, 2023-07-17 00:00

יוסף טייב: צוהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת חינוך התרבות והספורט בנושא דיון מהיר, התמודדות הממשלה והשלטון המקומי עם מחסור בסייעות בגני הילדים

יוסף טייב:  דיון מהיר של חברת הכנסת אורנה ברביבאי, חבר הכנסת גלעד קריב, חבר הכנסת יוסף עטאונה וחבר הכנסת ואליד אלהואשלה

יוסף טייב:  אורנה, בבקשה

אורנה ברביבאי: תודה רבה היושב-ראש, תודה רבה לחברי הכנסת שהצטרפו אליי לבקשה לדיון והעובדה שהדיון הזה מתקיים בתוך כל הסוגיות שעוסקות בהיבטים הלאומיים

אורנה ברביבאי:  צריך לקחת את נושא הסייעות ולשאול את עצמנו איך הגענו למצב הזה

אורנה ברביבאי:  אני מסתכלת על זה דרך העיניים של משאבי אנוש, זאת הדרך שאני רואה את הדברים לאורך שנים

אורנה ברביבאי:  אני שואלת את עצמי בסוגיה כל כך משמעותית של חינוך, של התבוננות על הדור הצעיר שאותו אנחנו רוצים לגדל להיות בעזרת השם אנשים בוגרים נורמטיביים, משמעותיים, עם חיי משמעות וערך

אורנה ברביבאי:  האם אנחנו מוכנים להפקיר את החינוך שלהם ולהגיד "זה יהיה עניין תוצאתי"? כי הנסיבות יכתיבו לאן הילדים האלה יגיעו

אורנה ברביבאי:       ואני חושבת שהחלטה שהתקבלה בפברואר עם ההסכם של הסייעות כתוצאה מההבנה שבבית הזה, ובהסתדרות ובאוצר הבינו שצריך להגיע להסכם, כשאתה צולל פנימה לתוך ההסכם רואים שהוא לא משקף נכון את הפתרון

אורנה ברביבאי:  להפך, במובן מסוים ההסכם של הסייעות לוקח אותן אחורה, כי הוא מגביל את היקף המשרה, את היקף השעות, את השכר, ואז ככל שהן יעבדו פחות עם תקרה, היכולת שלהן להשתכר תקטן

אורנה ברביבאי:  ואז אני שואלת את עצמי, מי תגיע להיות סייעת בגנים כשהיא מרוויחה פחות מ-6,000 שקל? והאם אני כהורה, האם אני כסבתא רוצה שמי שיגיע לעסוק בזה יהיה רק מי שאין לו ברירה

אורנה ברביבאי:       ואם אנחנו מסתכלים על הילדים האלה כדור העתיד שלנו, ואנחנו חושבים שנכון להשקיע בהם, אז אני לא מבינה איך המדינה כל כך רחוק מהיעד שבו היא צריכה להיות בהשקעה בסייעות כערך, כתפיסה שככל שהן תהיינה עם יכולות, עם הכשרה, עם מוטיבציה, עם שכר ותנאים, אין ספק שזה ישפיע

אורנה ברביבאי:  המצב הוא בלתי נסבל, כי במציאות שבה סייעת לא מגיעה לגן, ובמציאות שאי אפשר לפתוח גנים וסוגרים מסגרות כאלה ואחרות, כשרת כלכלה לשעבר אני שואלת האם זה סביר בעיניכם שהורים לא יכולים לצאת לעבוד כי סגרת את הגן ואתה הופך את כולם לשבויים של השבתה של הרבה מאוד מערכות רק כי אנחנו לא מטפלים בחוליה שהיא משמעותית לכל כך הרבה הורים בכל רשות, בוודאי ברשויות גדולות

אורנה ברביבאי:       והיוזמה לדיון הזה ממקום שאני מצפה ממך כיושב ראש, לקבל תשובות, לקבל תשובות מהאוצר, לקבל תשובות מההסתדרות

אורנה ברביבאי:  להבין מה בהסכם הזה לא פתר את הבעיה ואיך דורשים מהמערכות האלה, מהמוסדות האלה תשובות לכך

אורנה ברביבאי:  אנחנו ביולי, בספטמבר תיפתח עוד שנת לימודים

אורנה ברביבאי:  ואם כבר עכשיו בספטמבר אין תשובות, ייתכן מאוד שאנחנו הולכים בעיניים פקוחות לכיוון משבר בפתיחת שנת הלימודים

אורנה ברביבאי:  מי מייצג? מי מייצג את ההורים, מי מייצג את הסייעות, מי מייצג את הילדים שראויים לחינוך ולטיפול בצורה האופטימלית?      אז אני חושבת שיחד עם חבריי, הם בוודאי גם ידברו כאן בהמשך, חשוב שאתה תיקח את הדגל הזה ותמשיך גם לקיים את הדיונים כאן משום שזה לא יכול לעבור לידינו

אורנה ברביבאי:  אני חושבת שכחברי כנסת חובתנו לוודא כגוף מפקח על עבודת הממשלה, משרד האוצר וכולי, לוודא שהסייעות מקבלות מענה מלא על מנת שהן תהיינה גם בכמות, גם באיכות וגם בזמן, במקום הנכון שהן צריכות להיות בו כדי לתת מענה לילדי ישראל

אורנה ברביבאי:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה

מיכאל ביטון: תודה היושב-ראש שנעתרת להצעה לסדר דחופה אצלך לדיון וליוזמת חברת הכנסת אורנה ברביבאי שאנחנו גם מאחלים לה הצלחה לצאת לדרך חדשה

מיכאל ביטון:  והיא יזמה את הדיון הזה למען הילדים הרבה לפני שהיא ידעה שיום אחד אולי היא תתמודד עם מחסור בסייעות, אז אנחנו מאחלים לך בהצלחה הפעם

אורנה ברביבאי: תודה רבה

מיכאל ביטון: וחברת הכנסת קטי שטרית שעוסקת בחינוך, יוסף עטאונה שנמצא פה

מיכאל ביטון:  הנושא חשוב

מיכאל ביטון:  כשהילד פוגש סייעת בגן והוא בן שלוש, שואלים אותו מי הגננת שלך? הוא אומר את שמות הסייעות

מיכאל ביטון:  כי ילד לא יודע מי גננת ומי סייעת

מיכאל ביטון:  בשביל ילד, סייעת זה עולם ומלואו

מיכאל ביטון:  יש סייעות שהגיעו לרמת של איכויות תפקודיות, כמו גננות, כי הן וותיקות

מיכאל ביטון:  20 ו-30 שנה

מיכאל ביטון:  תמי אלחדד הייתה סייעת של הבן שלי - כמה משמעותית היא הייתה, ושוש סבן, ומזל מלכה, ויפה נבון ועשרות סייעות

מיכאל ביטון:      אבל גיליתי כראש עיר שהן אחרונות בשרשרת ההתייחסות

מיכאל ביטון:  המשכורת הכי עלובה שיש, אין הכשרה, אין העשרה, אין גיבוש, אין הרפיה, אין פנאי

מיכאל ביטון:  עובדים ועובדים, ועובדים

מיכאל ביטון:  לכן עשינו תוכנית לסייעות בכלים מקומיים

מיכאל ביטון:  אני רוצה להיות פרקטי

מיכאל ביטון:  הדרישה שלנו שזו תהיה עבודה מועדפת, להגדיל את מי שרוצה לבוא כך שזה יהיה אטרקטיבי גם לסטודנטים

מיכאל ביטון:  למשל, אנשים שהולכים ללמוד חינוך ופסיכולוגיה, יעבדו כמה שנים כסייעות בזמן שהם עושים תואר ראשון ושני, ייתנו יומיים-שלושה בעבודה מועדפת

מיכאל ביטון:       הדבר השני לייצר יוקרה למקצוע הזה, לשפר את השכר

מיכאל ביטון:  וגם להפוך אולי רעיון שסטודנטיות שרוצות להיות גננות, יעבדו כסייעות, עם משכורת

מיכאל ביטון:  וגם להיפך, סייעות שרוצות להיות גננות - - -     

קריאה: הן מגיעות וכבר לא רוצות להיות גננות

קריאה:  הן הולכות הביתה

מיכאל ביטון: סייעות שרוצות להית גננות - יש מקרה כזה בירוחם - לומדות וצומחות במקצוע

מיכאל ביטון:  אנחנו רוצים לגבות את  הצרכים של הסייעות בישראל כי החוליה החלשה ביותר תשפיע על כל המערכת, אם לא יהיה היקף רחב של סייעות ששמחות לבוא לעבודה, לא יהיו גנים טובים ולא יהיה חינוך טוב במדינה

מיכאל ביטון:  לכן החובה שלנו - גם בכנסת וגם בממשלה - לשפר מיידית את המצב בתחום הזה

מיכאל ביטון:  לכן ההצעה הזאת היא דחופה וחשובה

קריאה: אין גננות כבר היום, לא רק סייעות

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  השלטון המקומי תכף אני אתן לכם כי אני חושב שאתם הייתם חלק אינטגרלי של ההסכם

יוסף טייב:  יוסף עטאונה בבקשה

יוסף עטאונה: תודה רבה כבוד היושב ראש

יוסף עטאונה:  גם אני מודה לחברת הכנסת אורנה

יוסף עטאונה:  הצטרפתי ליוזמה שלה בגלל חשיבות הנושא

יוסף עטאונה:  כבוד היושב ראש, בדיונים של ועדת חינוך עלה בלי סוף מתחילת המושב הנושא של הגיל הרך והחשיבות שלו, וגם הקשיים והמשבר שקיים, ואחד הדברים שמשליכים זה הקטע של סייעות, החשיבות שלהן והתנאים הלא טובים שהן עובדות במערכת וגם במחסור שקיים במיוחד בחברה היהודית

יוסף עטאונה:       בחברה הערבית הסוגיה היותר משמעותית היא מבחינת התעסוקה

יוסף עטאונה:  גם כתעסוקת נשים בתוך החברה בכלל וביישוב זה אחד המקומות גם לתעסוקה

יוסף עטאונה:  ולכן חשוב מאוד כל הנושא של תנאים לסייעות מבחינת שכר, מבחינת כל מה שקשור לכך שיקבל את תשומת הלב

יוסף עטאונה:  הגיע הזמן שהנושא של הגיל הרך כולו יקבל התייחסות יותר רצינית

יוסף עטאונה:  תודה אורנה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

וליד אל-הואשלה: שלום לכולם

וליד אל-הואשלה:  אני מברך כל אחד מהיוזמים שמביאים את הנושא הזה לשולחן הוועדה

וליד אל-הואשלה:  אין ספק שזה נושא מאוד חשוב

וליד אל-הואשלה:  אני מגיע מהמגזר הבדואי, מהחברה הבדואית בנגב, שהנושא הזה נוגע לה

וליד אל-הואשלה:  התנאים של הסייעות שעובדות ברשויות המקומיות בדרום, לא טובים, בלשון המעטה

וליד אל-הואשלה:       אנחנו בוועדה יושבים, דנים, מדברים על נושא

וליד אל-הואשלה:  הממשלה היא האמורה לקבל את ההחלטות

וליד אל-הואשלה:  ולכן גם היו"ר מודע לנושא, מכיר את המגזר וניהל המון דיונים בנושא של הגיל הרך, של המחסור בכיתות, של תנאי הסייעות

וליד אל-הואשלה:  המון דיונים בנושא הזה התקיימו כבר

וליד אל-הואשלה:  דרושה יוזמה או שיחה עם שר החינוך על מנת לסיים את הנושא הזה

וליד אל-הואשלה:       להוסיף עוד כיתות, לשפר את התנאים של הסייעות - על מנת שהדברים יתנהלו בצורה מסוימת

וליד אל-הואשלה:  שהם ירגישו טוב עם עצמן כאשר הן מלמדות את התלמידים שלנו

וליד אל-הואשלה:  סייעת שהולכת לגן עם 5,000-4,000 שקל אין לה תחושה שהיא מתוגמלת נכון

וליד אל-הואשלה:  ולכן הנושא הזה צריך להיות על שולחן השר, לקבל החלטה

וליד אל-הואשלה:  אנחנו לא בממשלה, אנחנו באים מהאופוזיציה

וליד אל-הואשלה:  יש לוועדה משקל, אבל המשקל הכבד, וההחלטה האמיצה צריכה להיות מכיוון השר

וליד אל-הואשלה:  ואני חושב שהממשלה צריכה לקבל החלטה כללית, לכל הסייעות במדינה, ובפרט לשכבות החלשות בפריפריה

יוסף טייב: אני רוצה לומר - ויוכיחו אנשים שמתעסקים בנושא - זה חלק מהנושאים שהוועדה מתמקדת בהם מאז תחילת המושב

מיכאל ביטון: אני ציינתי את זה, אמרתי קודם

יוסף טייב: גם מאחורי הקלעים, גם לפעמים מה שלא רואים בתוך הוועדה

יוסף טייב:  אני עסוק שעות רבות סביב הנושא הזה של הסייעות

יוסף טייב:  אני יושב גם עם ההסתדרות גם עם השלטון המקומי

וליד אל-הואשלה: יש לי שאלה גם לגורמים

וליד אל-הואשלה:  דיברתי, אני רוצה להמשיך בשאלה

וליד אל-הואשלה:  מה הסיבה לכך שהשכר שלהן נמוך כאשר הן עושות את העבודה כמו שאר המורות? מה התשובה לנושא הזה?      

יוסף טייב: לכן תכף השלטון המקומי וההסתדרות, והאוצר יתנו לנו תשובות לגבי אותו הסכם שנחתם - - -     

כרמלה פורת: כי האוצר מטרפד את הכול

כרמלה פורת:  כמה שההסתדרות - - - הם מטרפדים הכול

יוסף טייב: חברים, חבל אני רוצה לתת לכם לדבר

יוסף טייב:  בואו ניתן לדיון להתנהל בצורה מקצועית כדי לצאת עם תשובות

וליד אל-הואשלה: אין לאוצר אינטרס לטרפד את זה

וליד אל-הואשלה:  למה לטרפד את זה?     

יוסף טייב: קטי את רוצה עכשיו או בהמשך?      

קטי קטרין שטרית: אנחנו גם חוזרים על זה הרבה מאוד בדיונים

קטי קטרין שטרית:  הנושא הזה עולה כל פעם מחדש

קטי קטרין שטרית:  כל פעם בצורה אחרת

קטי קטרין שטרית:  יש ביקוש גבוה לסייעות כי נכנס הנושא הזה של סייעות רפואיות, וסייעות שילוב, ויש כל כך הרבה דרישה לסייעות כך שאפילו בהיצע הקיים אין שום הלימה בין הביקוש לבין ההיצע

קטי קטרין שטרית:       עסקנו אף בסייעות לילדים אלרגיים למזון, סייעות רפואיות לילדים

קטי קטרין שטרית:  הביקוש הוא עצום

קטי קטרין שטרית:  אני למשל, מטפלת בפניות של ילדים שמשרד החינוך אישר להם סייעת אבל הם לא יוצאים למסגרת כי אין סייעת, והם נשארים בבית, שזה דבר שהוא פשוט לא נתפס בעיניי בשום פנים ואופן

קטי קטרין שטרית:       ואתה לא ציינת את זה, אז אני אציין את זה, יש לנו הצעת חוק "עבודה מועדפת"

קטי קטרין שטרית:  אתה צריך להבין אדוני היושב ראש

קטי קטרין שטרית:  היום מדינת ישראל מעודדת עבודה מועדפת בתחנת דלק

קטי קטרין שטרית:  כאילו אני מסתכלת על כל החבר'ה שמשתחררים מהצבא והם מקבלים עבודה מועדפת בתחנות דלק, אני לא זוכרת - - -      

סימון דוידסון:  זה לא תחנות, זה קיוסקים עכשיו

קטי קטרין שטרית: אז אני שואלת את עצמי, מי כאן מתדלק באמצעות מתדלקת או מתדלק, ולא בשירות העצמי? רובנו מתדלקים בשירות העצמי

קטי קטרין שטרית:  אז זה כבר פס מהעולם, אבל זה ממשיך

קטי קטרין שטרית:  או בתי מלון, או כל מיני סוגים של עבודה

מיכאל ביטון: אבל למה מקצועות אחרים כאילו בליווי ילדים?      

קטי קטרין שטרית: יש לזה גם ערך מוסף ערכי

קטי קטרין שטרית:  בחור או בחורה שמשתחררים מהצבא ורוצים לעשות עבודה מועדפת, איזה דבר זה להיות בעולם הזה של עולם החינוך, הוא לא מנהל את הגן או מנהל את כל בית הספר

קטי קטרין שטרית:  אבל הוא כוח עזר

קטי קטרין שטרית:  כל כוח עזר, לפעמים גם להסתכל בחצר שחס וחלילה הילדים לא קורה איתם משהו שהוא קצת מסוכן, אפילו גם את העיניים, עוד זוג עיניים, זה הרבה יותר טוב מאשר לשבת בתחנת דלק ולספור את הזבובים שמסתובבים סביב התחנה, שזה בעיניי אבסורד

קריאה: ואולי גם יישארו ויהפכו להיות מורים, גננות, סייעות

קטי קטרין שטרית: אין לי ספק שסטטיסטית הם נשארים

קטי קטרין שטרית:  אני יודעת שפעם היה איזה וויב כזה טוב של אנשי צבא שהשתחררו מהצבא, כי הם משתחררים בגילים מאוד מוקדמים, ועשו הסבה לתחום החינוך

קטי קטרין שטרית:  עוד דברים שהם נורא חשובים

יוסף טייב: אבל זה לא פתרון מוסדי של העניין

קטי קטרין שטרית: יש גם הרבה עובדי הוראה שיוצאים לפנסיה גם בגיל 60

קטי קטרין שטרית:  גם בהם צריך להתחשב

קטי קטרין שטרית:  איך קבעו את גיל הפנסיה? לפני מאות שנים ישב קיסר בפרוסיה ואמר, 'אנשים לא מגיעים בכלל לגיל 62 כי הם חולים, בואו נקבע שגיל הפנסיה הוא 62'

קטי קטרין שטרית:  הרי זה אבסורד, היום 62 הולך לעשות פילטיס או לשוט

קטי קטרין שטרית:  זה לא הגיוני, פעם סבתא נפלה באמבטיה כי היא הייתה מבוגרת

קטי קטרין שטרית:  היום אם אנחנו נופלים, נופלים או מפילטיס או ממרוץ מרתון וכדומה

קטי קטרין שטרית:  זה אבסורד לצאת בגיל כזה כשעוד אפשר לעשות הרבה מאוד בגילים האלו

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שלבוא יומיים בשבוע, שלוש פעמים בשבוע - - -      אני באתי להציע פתרונות

קטי קטרין שטרית:  המוצקה שלכם מוכרת וידועה, אני אומרת שעוד כוח עזר, ועוד כוח עזר, יכול להיות גם שאותן סייעות שנמצאות כל כך הרבה ימים וכל כך הרבה שעות, הסיוע הזה יכול לעמוד לרשותן, שזה דבר מצוין ואולי לא תהיה נשירה ועזיבה

קטי קטרין שטרית:  כמובן שלהגדיל את השכר שלהן

קטי קטרין שטרית:  וגם עוד נקודה חשובה צריך אופק

קטי קטרין שטרית:  בזמנו יצא דבר מדהים ממרכז השלטון המקומי - גמול א' וגמול ב'

קטי קטרין שטרית:  כשאני הרציתי, אני הרציתי גם לגמולים האלה

שלום בן משה: זה נמצא בתוך התוכנית

שלום בן משה:  ושיפרנו

קטי קטרין שטרית: אני יודעת, ומתוכם הרבה עברו לתואר ראשון, ויש כאלה גם עם תואר שני

קטי קטרין שטרית:  זה ברשויות המקומיות, אז אפשר גם לחשוב על אופק

קטי קטרין שטרית:  ואם סייעת שמתחילה, נניח כעבור 4-3 שנים תעשה את הגמול הראשון והשני, וזה יהיה מוכר לה לתואר הראשון, היא תוכל גם לעבור ללימודי הוראה ולהצליח

קטי קטרין שטרית:  חייבים לפלס להם איזושהי דרך, ואיזושהי תוכנית עבודה כדי שתהיה להן את המוטיבציה להתחיל ולהמשיך

קטי קטרין שטרית:       אלה דברים שאני יודעת שגם ההסתדרות וגם משרד האוצר, והמשרדים הממשלתיים מאוד אוהבים, שרואים אופק

קטי קטרין שטרית:  אם אתם זוכרים, פעם הייתה שביתה ענקית של הסטודנטים והושבתו כל מוסדות החינוך

קטי קטרין שטרית:  כשהם הושבתו ניסו למצוא פתרון, אחד מהפתרונות היה שסטודנטים יוכלו לעבוד במשרדים ממשלתיים

קטי קטרין שטרית:  למשל הדוברת שלי היא תוצר של סטודנטית שהתחילה לעבוד בכנסת, מאוד מצא חן בעיניה הנושא הזה של דוברות ואז היא המשיכה עם זה לאופק

קטי קטרין שטרית:       חייבים אופק לסייעות המדהימות והמקסימות

קטי קטרין שטרית:  מירב לוי היא הסייעת של הנכדה שלי, וכשהנכדה שלי ביום שישי מספרת מה קורה איתה בגן היא מספרת על מירב לוי

קטי קטרין שטרית:  לא מפסיקה לדבר על מירב לוי כי היא מקדישה לה הרבה מאוד וזה דבר שנחקק בראש של הילדים

יוסף טייב: תודה רבה קטי

יוסף טייב:  השלטון המקומי מיכל מנקס בבקשה

מיכל מנקס: אני אשמח לפתוח וקודם כל לעשות סדר

מיכל מנקס:  א' מודה לכם על כך שהעליתם את הנושא ולך יושב הראש על עצם קיום הדיון

מיכל מנקס:  אני רוצה להאיר את האור מתחת לפנס

מיכל מנקס:  חברים, יש מחסור בכוח אדם בחינוך, בכל המקצועות, בכל התחומים, בחינוך הרגיל והמיוחד, במעונות היום, בגני הילדים ובבתי הספר

מיכל מנקס:  נכון שפגיעה בגיל הרך היא פגיעה בכלכלה ובמשק, אבל אנחנו עושים ככל שביכולתנו, והייתי רוצה לקרוא למצב שאנחנו נמצאים בו מצב חירום

מיכל מנקס:  ואם אכן כולכם מאמינים כמוני שזה מצב חירום אז יש לי פה כמה בקשות מהממשלה

מיכל מנקס:  אבל לפני הבקשות אני רוצה להבהיר ולהסביר פה כמה דברים

מיכל מנקס:       אנחנו בעיצומו של משא ומתן שלקח הרבה מאוד זמן

מיכל מנקס:  אנחנו בתקופת הקורונה לא חיכינו שיעבור זעם, נשאנו ונתנו

מיכל מנקס:  באחד המשאים ומתנים היותר "משני מצב" בישראל

מיכל מנקס:  אין יותר סייעות, השם של הסייעות הן תומכות חינוך והוראה

מיכל מנקס:  היום בבוקר ישבנו על ה-Fine Tuning עם משרד הפנים ומשרד החינוך

מיכל מנקס:  אנחנו צריכים בראש ובראשונה לגרום לפרופסונלזיציה של הסייעת, להכיר בכך שזה אחד המקצועות החשובים אם לא החשוב ביותר שיש לנו בשלטון המקומי ובכלל

מיכל מנקס:  בהסכם הזה נקודת המבט היא לתת אופק לסייעות

מיכל מנקס:      שכר, אני מקווה שאני לא חוטאת למשא ומתן שאמור להיחתם בימים הקרובים, אבל אני חייבת לשתף, פשוט כי נזרקו פה דברים לאוויר שהם ממש לא נכונים

מיכל מנקס:  השכר ההתחלתי של סייעת מתחילה ללא וותק יהיה 7,200 שקלים

רחל צברי: אבל היא עובדת 83% משרה

יוסף טייב: חברים אני אתן לכם להתייחס

יוסף טייב:   מיכל בבקשה תמשיכי

מיכל מנקס: אתם יכולים לתקן אותי וזה בסדר

מיכל מנקס:  לי יש נתונים אני מקווה שהם אמינים

מיכל מנקס:  מעל השכר הזה ואני לא אכנס לסעיפים כמו "מענק אי-היעדרות" תקשיבו רגע לסעיף הזה, זה בעייתי

מזל מסה: זה מענק עבדות, אם הם עובדים עם ילדים, ואני לא יכולה להיות כל - - -     

יוסף טייב: חברים אני אתן לכם

יוסף טייב:  אני אתן לכל אחד, אם צריך לגלוש קצת אנחנו נגלוש

יוסף טייב:  אני פוגש מאות סייעות

יוסף טייב:  בחודשיים  האחרונים אני על הנושא הזה ויעידו אנשים

סימון דוידסון: יש נציגות לתומכות הוראה במשא ומתן?     

מיכל מנקס: הסתדרות המעו"ף מייצגת כל הסייעות

מיכל מנקס:  ויש גם נציגות של סייעות

מיכל מנקס:  אמנם יש רק 30,000 סייעות ולא כולן יכולות להיות שם אבל יש

יוסף טייב: מיכל תמשיכי במה שהתחלת

מיכל מנקס: אני רוצה להתקדם

מיכל מנקס:  אני לא אכנס לעניין אבל הסיפור של השכר גם מעביר את ניהול הקריירה לסייעת עצמה

מיכל מנקס:  אנחנו לא מחייבים בקורס הכשרה בסיסי, אבל סייעת שתעשה קורס הכשרה בסיסי תוכל להמשיך ולהתפתח מקצועית בקורסים, ביחידות של 60 שעות

מיכל מנקס:  דיברתי על כך אתמול עם מנכ"ל משרד החינוך ועם אגף שכר במשרד האוצר

מיכל מנקס:  אנחנו מגיעים להתכנסות ולהבנות שהקורסים האלו יהיו בעלי אקרדיטציה ויוכלו להצטבר לא רק לעלייה בשכר, ככל שהסייעת תלמד יותר כך היא תתקדם בדרגות השכר

מיכל מנקס:  אין יותר גמול א' וגמול ב', אין יותר 600 שעות שלוקח 10 שנים להתקדם

מיכל מנקס:  הקידום השכרי הוא בידי הסייעת, ולא זו בלבד אלא שהיא תוכל לקבל אקרדיטציה לכדי תואר ראשון היה ותרצה ללמוד בתחום ההוראה

מיכל מנקס:       ההסכם פורץ דרך

מיכל מנקס:  זאת פעם ראשונה שגם אגף תקציבים באוצר, וגם אגף שכר באוצר, כולם מבינים את המקום שאנחנו נמצאים וכולם גם מבינים בחשיבות של עבודת הסייעת

מיכל מנקס:  אם תרצו יש לי פה עוד סעיפים, אני לא רוצה להיכנס להסכם ולא לסעיפי השכר אבל השכר ההתחלתי הוא ברור

מיכל מנקס:  אני רוצה לומר פה, זו החובה שלקחנו על עצמנו

מיכל מנקס:  כמעסיקים היה לנו ברור שאנחנו צריכים להגיע להסכם פורץ דרך שיעשה משהו

מיכל מנקס:  אבל זה לא יכול לעמוד לבד, וברור לנו מעל כל ספק שכאשר יפורסם ההסכם ירצו יותר אנשים להגיע למערכת בעקבותיו

מיכל מנקס:  כך נוכל לשמר את העובדות, העוסקות במלאכת קודש

מיכל מנקס:  אני ניהלתי אגף חינוך, אני מכירה העבודה הזו, אמנם לא עסקתי בה אבל גם בתור אימא אני יודעת שעבור ילדיי המשמעותית ביותר בגן הייתה הסייעת

מיכל מנקס:  זו באמת עבודת קודש וכך היא

מיכל מנקס:   אולם עם זאת, החל מהראשון לספטמבר מתחילה שנת לימודים ובהנחה שייפתחו כל המוסדות – כפי שאני מתפללת – ויימצא כוח אדם

מיכל מנקס:  אנחנו יודעים שבמהלך השנה יש לנו בעיות של היעדרות כוח אדם

מיכל מנקס:  בין אם הסייעת, בין אם הגננת, מבחינת מחסור בכוח אדם, וציינה פה חברת הכנסת, כשגן חסר בצוות – הגן נסגר

מיכל מנקס:       מרכז השלטון המקומי פיתח מערכת שנקראת "המסייעת"

מיכל מנקס:  הכוונה היא - ולא במקום הסייעות הקבועות - לפנות לשוק עבודה חדש, אחר, לא מה שפעם

מיכל מנקס:  סטודנטים, חיילים משוחררים, לתת להם אפשרות לעבוד במחיר של 45 שקלים - מחיר שאף יעלה בהמשך – כממלאי-מקום, קרוב לבית, מהיום למחר, בימים הנוחים להם

מיכל מנקס:  כל זאת על קצה המזלג

מיכל מנקס:  נשמח להציג לכם את הדבר הזה

מיכל מנקס:  יש ביקוש היסטרי בקרב הרשויות וגם פיילוטים שעשינו

מיכל מנקס:  יש גם ביקוש של הקהל לעבוד ברשויות

מיכל מנקס:       אנחנו לא ממשיכים עם זה, וייתכן שאף נעצור זאת, משום שאנחנו רוצים לוודא את שלומם וביטחונם של הילדים לפני הכול

מיכל מנקס:  ואין לנו הרשאה, למרות כל בקשותינו בכל משרדי הממשלה, וכולם יודעים את זה

מיכל מנקס:  אין לנו הרשאה להשתמש בכספת, אותו מאגר מידע משטרתי שבודק את כל הרישומים הפליליים שאנחנו רוצים לוודא שאין למי שאנחנו מכניסים ולו ליום אחד בגן

מיכל מנקס:  חברת המתנ"סים שותפה שלנו לפרויקט, אנחנו לא עומדים על כך כמרכז שלטון מקומי לקבל הרשאה לכספת, אנחנו יכולים גם שחברת המתנ"סים - שהיא גם המעסיקה  -תעשה זאת

מיכל מנקס:  אנחנו עומדים בפני חסמים של משרדים

מיכל מנקס:       אז אם המדינה באמת חושבת שזה מצב חירום, תעזרו לנו לעזור לה

מיכל מנקס:  אני אשמח לפרט בהרחבה ולהציג, יש לנו הרבה מאוד מה להציג על הסיפור של "המסייעת" ואני מדגישה, לא במקום הסייעות הקבועות והדברים שבראש ובראשונה אנחנו מטפלים בהם, אבל בהחלט נסייע לאורך השנה, תודה

יוסף טייב: בעקבות הנקודה האחרונה שהעלית, ועדת החינוך, התרבות והספורט קידמה לקריאה שנייה ושלישית שתעלה עוד השבוע נושא איסור העסקה של מי שהורשע, או שיש לו כתב אישום

יוסף טייב:  ולדעתי אנחנו נפטור עם זה המון - - - אמרתי או כתב אישום

מיכל מנקס: ולכן אנחנו צריכים את הכספת, שאונליין נדע

מיכל מנקס:  תודה

יוסף טייב: ברשותכם לאה ג'רבי הנהגת ההורים המיוחדים מגבעתיים, בבקשה

לאה ג'רבי: תודה

לאה ג'רבי:  הדעה הרווחת שסייעת היא בעצם דמות, למעמים משנית או מישהי שעומדת בצילה של הגננת והדבר הוא הפוך

לאה ג'רבי:  תתפלאו כמה השפעה יש לנשים המדהימות הללו על מערכת החינוך, כמה הרסנית התוצאה של חסרונן

לאה ג'רבי:  כמו שאמרנו כבר בעבר אם הסייעת לא מגיעה לגן, הגן סגור 30 הורים לא מגיעים

לאה ג'רבי:       אני רוצה להניח פה את החינוך המיוחד

לאה ג'רבי:  סייעות של החינוך המיוחד שאינן מגיעות, הילד נשאר בבית

לאה ג'רבי:  סייעות שלא מגיעות לטיול שנתי הילד נשאר בבית

לאה ג'רבי:  זאת אומרת שוב ושוב ילדי החינוך המיוחד נפגעים והרבה גנים לא נפתחים מפאת חוסר צוותים

לאה ג'רבי:  אנחנו חייבים לטפל בזה גם בהיבט של החינוך המיוחד וזה היבט שאנחנו לא נותנים עליו את הדעת

לאה ג'רבי:       מבחינת הפתרון של הסייעת שדיברתם, כאשר גם בגבעתיים המון גנים לא נפתחו הורים התנדבו לפתוח גנים, ומה שקרה היה חוסר יציבות

לאה ג'רבי:  ילדים מגיעים, 'בוקר טוב ילדים היום הסייעת היא א' ב' וג'' אין יציבות, אין תחושה של שייכות

לאה ג'רבי:       אנחנו חייבים לפתור את זה וזה ברמת הממשלה זה בייביסיטר, זה בייביסיטר שמין הסתם זה מסוכן

לאה ג'רבי:  זה מסוכן, כי אנחנו לא יודעים מי ההורה שמגיע ומי המחליף - - -     

קריאה: אסור לאפשר להורה להיכנס

אסתר דוד: גם בטיחותית וגם אישית

אלה כהן: אז מה יקרה כשיכניסו עבודה מועדפת? כל חצי שנה הם מתחלפים

אלה כהן:  אבל ללא הכשרה זה מייתר את עבודת הסייעות

יוסף טייב: תודה רבה

מיכל מנקס: עבודה מועדפת אנחנו יכולים לעשות את זה כשנה, להגדיר את זה

מיכל מנקס:  כי מי שרוצה, שיגדיר את זה כשנה, להכשיר אותו, גם סייעות רגילות צריכות לקבל הכשרה נכונה ולא לעשות "כל מי שבאמת מוזמנת ויכולה ורוצה אז היא נכנסת לתפקיד"

מיכל מנקס:  אנחנו צריכים להרים את התפקיד למעלה, לתת לו יוקרה

מיכל מנקס:  לא להפוך אותו לתפקיד שהוא כמו שאנחנו עכשיו, אתם מנסים לשנות את הטייטל, אז אני חושבת שגם השכר וגם ההכשרה ייתנו את הביטוי, אז תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  שירלי - - -     

שלום בן משה: אדוני שלום, אני מוכרח ללכת היום, ברשותך רק כמה מילים

שלום בן משה:  קודם כל אנחנו ראשי הערים

שלום בן משה:  אני יושב ראש ועדת החינוך של השלטון המקומי וראש עיריית ראש העין

שלום בן משה:  הבעיה של פתיחת גני ילדים בחינוך המיוחד ובכלל רובצת קודם כל לפתחו של ראש העיר

שלום בן משה:  ב-00:00 הוא מקבל טלפון "אין סייעת"

שלום בן משה:  הסייעת היא גם כן אימא וגם היא חולה, היא מודיעה שהיא לא יכולה להגיע

שלום בן משה:  לנו אין שליטה על הגננות, בהגדרה

שלום בן משה:  כי הגננות הן באחריות משרד החינוך, וכשגננת מודיעה שהיא לא מגיעה בצורה כזו או אחרת אז מאפשרים סייעת, ואם אין סייעת אז הגן הוא סגור, 30 אימהות ואבות לא הולכים לעבודה

יוסף טייב: אני רוצה שתחדד נקודה

יוסף טייב:  אם גננת לא יכולה להגיע לגן, משרד החינוך מאשר לסייעת להגיע במקומה?      

קריאה: כן, ברור

יוסף טייב: חברים, אני רק רוצה לומר לפרוטוקול

יוסף טייב:  לפני שבוע היה פה דיון, והגורמים במקצוע של משרד החינוך, אם אני לא טועה זה היה אריה מור, אמר שאין דבר כזה, אם גננת לא מגיעה לגן יש רשימת גננות מחליפות שבאה להחליף

יוסף טייב:  אני שמח מאוד שאתה מבהיר לוועדה שברמת השטח הדברים מתנהלים בצורה אחרת, אסף אני אתן לך תכף

שלום בן משה: אז אני אבהיר

שלום בן משה:  קודם כל גן ילדים צריך להיפתח עם גננת ועם סייעת

שלום בן משה:  יש מקרים שבהם לא מגיעה הגננת

שלום בן משה:  אנחנו, מי שאמור לחפש את הגננת בטווח הקרוב זה משרד החינוך, המפקחת

שלום בן משה:  ואם יש גננת אני משלם את זה

שלום בן משה:  כשאין גננת בכלל, החלופה היא שלא יהיה גן בכלל

שלום בן משה:  אנחנו מבקשים ממשרד החינוך אישור, הוא מאשר בחלק מהמקרים להכניס סייעת

שלום בן משה:  זה הדיוק של העניין

יוסף טייב: תודה רבה

כרמלה פורת: כל השנה יש אישור

שלום בן משה: מכיוון שהנושא הזה הוא רציני, הרעיון לעשות עבודה מועדפת שאני בעוונותיי הרבים לא אוהב

שלום בן משה:  הייתי במשרד העבודה והרווחה, ואני הייתי הגוף המקצועי שמאשר עבודה מועדפת, יחד עם ביטוח לאומי

שלום בן משה:  עבודה מועדפת זה פתרון זמני, זה לא נכון

שלום בן משה:  כי בסוף תבוא חיילת משוחררת, כשהיא תרצה לקבל בסוף התקופה של חצי שנה 6,000 שקלים, היא תבוא, תקבל את המענק ותלך הביתה

שלום בן משה:  הפתרון - - -     

סימון דוידסון: ושירות לאומי? שירות לאומי אתם בדקתם את זה?     

שלום בן משה: שירות לאומי זה מעניין אבל צריך לראות מה יהיה אחרי זה, גם זה זמני

שלום בן משה:  לכן הסייעות צריכות להיות חלק מהצוות של הגן ולא באיזה פתרונות

שלום בן משה:  אנחנו לקחנו את העניין הזה כמו שאמרה מיכל, יש לנו תוכנית סדורה שמטפלת בדימוי שלהן, זה חשוב מאוד, באורך החיים של ההישרדות שלהן, בשכר שלהן, בהתקדמות המקצועית שלהן עד כדי כך שסייעת שתישאר ותוכל לצבור עם הזמן גם השכלה כזו או אחרת, תוכל להיות ולקבל גם תואר אקדמאי

שלום בן משה:       אנחנו מסתכלים על הסייעות באופן אחר לגמרי, ואני חושב שזאת המהפכה, מי שרוצה יכול לקרוא בעיון את כל התוכנית, תמיד אפשר לעשות עוד יותר

שלום בן משה:  אנחנו עם משרד האוצר ועם ההסתדרות יד ביד, מעלים את השכר ונותנים גם בונוס מידי פעם בפעם לסייעות כדי שיישארו ואני אומר לכם שהמשבר של המורות ושל הגננות הוא משבר דרמטי

שלום בן משה:      אני אומר לכם, בזה אני אסיים אדוני יושב הראש

שלום בן משה:  אמרתי לפני כמה חודשים, אם מישהו יבדוק כמה גננות נרשמו במאי האחרון וכמה נרשמו לפני זה, התמונה היא אומללה ועגומה

סימון דוידסון: ללימודים אתה מדבר

שלום בן משה: ללימודים ודאי, וגם בקרב מורות

שלום בן משה:  ועכשיו אני אומר לכם, לעניות דעתי אני מייצג פה את ההורים

שלום בן משה:  אחת הסיבות של המשבר זה היחס של הורים לגננות ולמורות

שלום בן משה:  אני לא אמרתי שזה הדבר היחידי

עדי מן: לא, אבל זאת אמירה חמורה

עדי מן:  כאימא אני אומרת, זה יוצר עוד יותר - - -     

שלום בן משה: תרשי לי

שלום בן משה:  אני מכיר את התמונה ברמה הארצית

שלום בן משה:  אני לא אמרתי שזו הסיבה היחידה והעיקרית

שלום בן משה:  לא, אני אומר שאחת הסיבות זה שהורים מתייחסים אל הגננות ואל המורות, וטוב שתהיה ביקורת

שלום בן משה:  אבל אין דרך ארץ לפעמים, וזה משפיע על הרצון שלהן להיות חלק מהעניין

אלה כהן: הן בורחות בגלל התנאים שיש בגן

יוסף טייב: אני אתן, תאמינו לי כולכם רשומים

יוסף טייב:  גם אני חייב להגיד הרבה דברים ואני שותק

יוסף טייב:  שירלי לוי הסתדרות מעו"ף, סקטור חינוך

יוסף טייב:  בבקשה גבירתי

שירלי בן גוזי: תודה

שירלי בן גוזי:  קודם כל אני רוצה לציין שאנחנו בשיאו של סיום משא ומתן של רפורמה של הסייעות

שירלי בן גוזי:  אני חייבת רק לענות לך באמת במשפט קצר, כי מיכל באמת אמרה את הכול ואין יותר ברור מאיך שהיא הציגה את זה

שירלי בן גוזי:  אבל בנושא החינוך המיוחד אנחנו לא התחלנו, ויש כאן גם נציגות של משרד האוצר שיכול לאשר את זה שאנחנו לא התחלנו את הרפורמה עד שלא הייתה הסכמה שהחינוך המיוחד הוא בראש הפירמידה

שירלי בן גוזי:  כי אנחנו יודעים איזו עבודה קשה

שירלי בן גוזי:  אין ספק שכולן עובדות מאוד קשה, חס וחלילה אין אפליה

שירלי בן גוזי:  אבל עדיין החינוך המיוחד הוא קצת מעל כולם

שירלי בן גוזי:  אז גם ברפורמה החדשה, גם השכר וגם התנאים יותר שונים מבעבר

שירלי בן גוזי:      בשנים האחרונות אנו צופים בדאגה הולכת וגוברת במחסור חמור של תומכות חינוך, סייעות בגני ילדים ובתי הספר, בחינוך הרגיל ובעיקר בחינוך המיוחד, הקשה והבינוני

שירלי בן גוזי:  תומכת החינוך נדרשת כיום לידע רב ומאמץ גדול מאשר בעבר, הן בשל הדרישות הפדגוגיות והן בשל אופי העבודה שהשתנה עם השנים

שירלי בן גוזי:  רוב תומכות החינוך לא עברו הכשרה מתאימה לתפקיד החינוכי כפי שהוכשרו הגננות, המורות, והפער בין הדרישות מהן לבין הידע הפדגוגי גדול מאוד, עניין שבעצם פוגע בצוות ובילדים

שירלי בן גוזי:  כלשון הפזמון - זה לא כל כך נעים לראות גן סגור

שירלי בן גוזי:  ואכן אנו נמצאים בעידן בו גני הילדים נסגרים ולא נפתחים חדשים במקומם

שירלי בן גוזי:  לפיכך אנו עדים הן לכוח אדם לא מיומן והן לנטישת התפקיד במקביל, וזאת ללא תוספת של כוח אדם חדש

שירלי בן גוזי:  אחת הסיבות שעליי לציין בפני הוועדה היא הקושי הבלתי נסבל בעבודות תומכת החינוך ולמה הכוונה

שירלי בן גוזי:       ריבוי ילדים בגן רגיל, 35 ילדים וסייעת אחת, כאשר חלקן עדיין לא גמולים

שירלי בן גוזי:  42 שעות עבודה שבועיות, זאת אומרת 8

שירלי בן גוזי: 5 שעות עבודה עם ילדים כאשר חלק מהשעות הן בכלל ללא גננת

שירלי בן גוזי:  מצאנו פערים עצומים ביחס של אנשי צוות פר גנים

שירלי בן גוזי:  במדינות מפותחות היחס הוא של גננת או סייעת ל-5 ילדים

שירלי בן גוזי:  מה שבישראל היחס הוא 1 ל-35

שירלי בן גוזי:       יו"ר ההסתדרות מר ארנון בר-דוד זיהה את המשבר הארצי עוד כשהחל להתפתח לפני כמה שנים ועשה ככל הנדרש ואף יותר בכדי להביא את הגופים הרלוונטיים לשולחן המשא ומתן

שירלי בן גוזי:  יו"ר ההסתדרות הנחה את עורך הדין גיל ברטל, יו"ר הסתדרות המעו"ף להוביל את המשא ומתן לקראת רפורמה מקיפה

שירלי בן גוזי:  ואכן לאחר מאמצים לא פשוטים אני רוצה לבשר לכם כי אנו נמצאים בימים אלו לקראת החתימה הסופית על ההסכם החדש שנקרא "רפורמת תומכות החינוך"

שירלי בן גוזי:       עליי לציין בפני כל הנוכחים כי ההסתדרות נדרשה להקצות משאבים גדולים לפתרון המצוקה הארצית, וכבר בשלב זה תומכות החינוך רואות תוספת שכר

שירלי בן גוזי:  תוספת המעלה את שכרן בסך של 25% עניין אשר לא קרה באף סקטור אחר

שירלי בן גוזי:       הפחתת שעות העבודה, הפחתה הדרגתית של שעות העבודה השבועיות - היום 42, בשנה הבאה 41 - הצפי ל-39 שעות שבועיות ב-2027

שירלי בן גוזי:       מסלול הכשרה, תומכות החינוך ילמדו לאורך כל שנות עבודתן, יתמקצעו בתפקיד תומכת חינוך

שירלי בן גוזי:  המקצוע וההכשרות יתוגמלו בשכר, כמו שהסבירה מיכל היקרה מהשלטון המקומי

שירלי בן גוזי:       ההמלצה שלנו - טוב תעשה הוועדה אם תמליץ על הפחתה מיידית של שבוע העבודה לסייעות וכן הגדלת יחס צוות לילדים

שירלי בן גוזי:  וזה באמת חשוב

שירלי בן גוזי:  תודה     

יוסף טייב: תודה

יוסף טייב:  אני חושב שזה דברים חשובים

יוסף טייב:  חבר הכנסת סימון דוידסון בבקשה

סימון דוידסון: תודה, אדוני

סימון דוידסון:  חשוב לדעת, שכולם ידעו

סימון דוידסון:  אנחנו מדברים על הדיון הזה, דיון רביעי ב-4 חודשים, נכון? משהו כזה

אסתר דוד: בדיון הראשון זה היה צריך להיסגר לצערי

סימון דוידסון: כולנו מבינים את המשמעות של תומכות הוראה כולנו מבינים מה זה גן סגור

סימון דוידסון:  דיברנו על זה

סימון דוידסון:       בסוף הדיון צריך להגיע עם ידע על המשא ומתן ולדעת לקראת מה אנחנו הולכים

סימון דוידסון:  כשההסתדרות באה ומציגה את הדיון יש לי כמה שאלות בנושאים של השכר, מדרגות שכר ולמידה - מהי ומי משלם עליה?     

שירלי בן גוזי: אני אענה לך שלב, שלב

שירלי בן גוזי:  אני רוצה לענות לך

שירלי בן גוזי:  לגבי פיצוי - - -     

מיכל מנקס: אני לא מצליחה להבין למה מעלים פה עכשיו פרטים מהשיחה

שירלי בן גוזי: בשמחה הייתי מציגה את הרפורמה, באמת אני יכולה רק להתגאות ברפורמה

שירלי בן גוזי:  עבדנו עליה ועמלנו, אני יודעת - - -     

סימון דוידסון: לא הבנתי, אנחנו לא נדע את הפרטים?      

שירלי בן גוזי: אנחנו נדע, התחלתי בכך שאין לנו מה להסתיר, אנחנו גאים

מיכל מנקס: אז חבל שלא קראו לדיון כשדנים ברפורמה ואז היה מגיע גיל ברטל ומציג אותה

סימון דוידסון: אז על מה הדיון? להגיד עוד פעם כמה שקשה? אנחנו מבינים שקשה

סימון דוידסון:  זה דיון רביעי כבר

סימון דוידסון:  פה היה צריך להציג את הפתרון

יוסף טייב: סימון מדובר בדיון מהיר, כן בבקשה

יוסף טייב:  שירלי, ענית לו?      

שירלי בן גוזי: אני אשמח לענות לו, שייתנו לי

שירלי בן גוזי:  אני אמרתי שהשכר של הסייעות עלה משמעותית

שירלי בן גוזי:  השכר ההתחלתי שלהם, של סייעת-אם בגן, אף פעם לא היה 7,200

שירלי בן גוזי:  ואתה צריך להבין שכל ה-7,200 נכלל להפרשה, לפנסיה, הוא שכר קובע פנסיוני

שירלי בן גוזי:  מה שפעם היה 2,300 או 2,400 וכל התוספות, היה להן השלמה לשכר מינימום, תוספת על פי חוק

שירלי בן גוזי:  אין את זה היום

שירלי בן גוזי:       ההכשרה המקצועית שלהם, אני בטח לא אשב ואפר, אבל כמו שמיכל אמרה - - -     

סימון דוידסון: את בעצם אומרת שאתם משנים את הבסיס לחישוב הפנסיה?      

מיכל מנקס: בוודאי

סימון דוידסון: זה אומר שאם עד עכשיו כשהבסיס לחישוב פנסיוני היה נמוך הנשים האלו היו מסיימות את עבודתן הן נזרקות לעוני

סימון דוידסון:  הצעד הזה הוא צעד חברתי חשוב

סימון דוידסון:       << קריאה >> קריאה: << קריאה >>        כן, אבל לציין שזה ל-100% משרה

סימון דוידסון: לא הבנתי למה זו בעיה

סימון דוידסון:  הן לא מגיעות ל-100%?      

קריאה: כי אם יש לי צהרון והצהרון שייך לחברה פרטית - אני עובדת בעבודה נוספת ולא מגיע ל-100% אני מגיע רק ל-83%

קריאה:  83% מ-7,200 זה 5,976, שזה ברוטו 5

קריאה: 3, איך אפשר ללכת ככה לסופר?      

שירלי בן גוזי: רוב תומכות החינוך עובדות 100% משרה

שירלי בן גוזי:  תאמינו לי ששולחים לנו תלושי שכר, ואני עושה בדיקה כמו שצריך ורובן 100% משרה

עדי מן: מה הנתונים? כמה סייעות עובדות במשרה מלאה וכמה עובדות ב-50% אחוז מה הנתונים?      

מיכל מנקס: כשעושים משא ומתן עושים אותו על 100% משרה

מיכל מנקס:  אדם סביר, אם מותר לומר את זה עובד 100% משרה

סימון דוידסון: לא, אסור לומר את המילה הזאת

כרמלה פורת: אדם סביר עובד 100% משרה עם הפסקה

כרמלה פורת:  לנו אין הפסקה בגן

סימון דוידסון: מיכל אני מסכים אתך, ב-100% אבל את יודעת כמה דיונים עשינו בזה, וכמה אנחנו All in בנושא הזה

סימון דוידסון:  מן הראוי שנעשה פה דיון על כל הפרטים שהולכים להיסגר פה, כדי לעזור

סימון דוידסון:  אנחנו לא באים להפריע

סימון דוידסון:  אולי יצטרכו את העזרה שלנו? אולי יצטרכו את העזרה של היו"ר מול אני לא יודע,     

יוסף טייב: תאמין לי שאני מעורב עד העצם בהסכם הזה

יוסף טייב:  אני רוצה לומר חברים, באמת בעקבות נתונים שעלו פה

יוסף טייב:  אני מעורב בחתימה על ההסכם אני רוצה להודות באמת גם להסתדרות גם לארנון גם לגירברטל גם לחיה דהן ולגורמים בשטח גם הסייעות שותפות – תומכות החינוך

יוסף טייב:  ואני ער לכך שישנם חילוקי דעות עדיין ואני גם ער לכך שאנחנו לא נצליח לפתור את כלל הבעיות אבל הבעיות - אני שם אותן על השולחן במשא ומתן

יוסף טייב:  מאחורי הקלעים דיברתי מספר פעמים עם ארנון, נפגשתי עם גיר ברטל, הוא הגיע אליי ללשכה, אנחנו מנהלים את הסיפור הזה באמת בצורה אינטנסיבית

יוסף טייב:  חיה דהן מלווה מבחינתי בהסתדרות, שירלי, באמת אתם כולם מעורבים פה בשלטון המקומי באמת כדי להביא להסכם הטוב ביותר

יוסף טייב:  תמיד יהיו חילוקי דעות לא נצליח שכולם בסוף יהיו מרוצים אבל אני כן רוצה לומר כשהתחלתי את המושב שמנו את זה על נושא הסדר היום של הוועדה מדובר בדיון רביעי ואם זה לא ייפתר יהיה גם דיון חמישי, אנחנו לא הולכים לשום מקום - - -     

אורנה ברביבאי: חבל, ספטמבר לא מחכה לדיונים אתה יודע

יוסף טייב: אני יודע, לפחות מבחינתי אין פגרה, אם יצטרכו נעשה דיונים בפגרה, אז אני אומר בימים הקרובים אני מקווה, בשבועות הקרובים ודאי, ייחתם ההסכם, אנחנו נשתדל שזה יהיה על הצד הטוב ביותר אנחנו לוקחים בחשבון גם את ההערות של הגננות והסייעות בשטח, כאמור מעורבים פה שלטון מקומי, משרד האוצר, הסתדרות המורים מעו"ף, ועדת החינוך

יוסף טייב:  ואמרתי - אנחנו ננסה עם הסייעות עצמן לעשות הכול כדי שההסכם יהיה על הצד הטוב ביותר

יוסף טייב:  זה נכון שנלקח לטובת המשא ומתן משרה מלאה

יוסף טייב:  אני מודע לכך שלא כולן נמצאות במשרה מלאה ולכן אני כן אבקש במסקנות שתביאו לוועדה בכמה אחוזים של עובדות במשרה מלאה אכן מדובר וכמה לא עובדות במשרה מלאה ולפי זה אנחנו נוכל לדעת במשא ומתן על  מה להתעקש וכיצד

יוסף טייב:  סימון אתה רוצה לסכם את הדברים שלך? נאור? בבקשה

נאור שירי: אני רוצה להודות גם לוועדה, גם לחברת הכנסת אורנה ברביבאי על הדיון

נאור שירי:  זהו אכן דיון רביעי אך היו דיונים נוספים בנוגע לחינוך בלתי פורמלי

נאור שירי:  יש נטייה למדינה להסתכל על התלמיד כאילו בשעה 14:00 בצוהריים כולם עוזבים את העטים והילדים מנהלים את עצמם עד השעה 17:00

נאור שירי:  אז אני רק פה להזכיר שזה לא כך

נאור שירי:  זה חלק מהבעיה

נאור שירי:       כמו בדיונים הקודמים שלי בנושא זה, אני רוצה להיות זה שבא ושם את הזרקור על המהות של הבעיה בעיניי

נאור שירי:  המהות של הבעיה היא לא הסכם כזה או אחר ואף לא השכר או אחוז המשרה

נאור שירי:  כל אלה אינם אלא חלק מהבעיה

נאור שירי:  הבעיה העיקרית זה הממשלה

נאור שירי:  ולא רק הממשלה הנוכחית - ב-20-10 שנה האחרונות ממשלות ישראל פשוט לא מתייחסות לנושא החינוך

נאור שירי:  הן לא מסתכלות על הילד כעל מי שצריך לחנך אותו

נאור שירי:  הן מסתכלות עליו משעה 07:00 בבוקר עד 17:00, הן מסתכלות על כך שכאשר צריך שכר אז שמים שכר, צריך לעשות איזו תפירה וקונסטרוקציה בין הצהרונים לזה אז שמים את זה צריך להוריד קצת את מחירי הצהרונים כי אז הייתה קצת עוולה ציבורית אז בוא נוריד את מחירי הצהרונים

נאור שירי:  מה זה משנה מה זה ואמר לנשות צוות? מה זה משנה מה זה אומר על הרשויות המקומיות? מה זה משנה כיצד זה משפיע על הילדים בגן? אבל בוא נטפל בזה ככה ואנחנו מתנהלים כפלסטר אחרי פלסטר אחרי פלסטר כולם, כולם

נאור שירי:  אנחנו עדים למיליארדי שקלים שעוברים כמו כלום מהיום למחר

נאור שירי:  100 מיליון שקל

נאור שירי:  מתי שמעתם ש-100 מיליון שקל מגיע אליכם כך, מהיום למחר? למה? בגלל איזה פקשוש של טעות חישוב, כאילו טעות החישוב של השכר - שהן לא מגיעות ל-100 אחוז כי אף אחד לא מתייחס לזה

נאור שירי:  כולם יודעים את זה

נאור שירי:  כולם יודעים שהן 83 אחוז כי הן לא יכולות להגיע ל-100 אחוז כי המדינה מגבילה אותן בזה אבל אף אחד לא התייחס לזה

נאור שירי:       מדוע שלא להפקיד שר על הגיל הרך, שיתכלל מערכת, יבנה מערכת שלמה, של מצב חירום לאומי? מה יותר חשוב מהילדים שלנו? מה יותר חשוב מהילדים שלנו? שר שיתכלל את כל משרדי הממשלה האמורים – רווחה, חינוך, כלכלה, תעסוקה, שייקח ויתכלל ויגיד 'אני בונה תוכנית לגיל הרך במדינת ישראל'

נאור שירי:  אנשי החינוך ונשות החינוך נקרעים, המעמד שלהם נשחק, 10, 15 דיונים ואף אחד לא מסתכל  עליהן - מה הן צריכות? לא רק כסף, גם כיצד פונים אליהן, כיצד מדברים אליהן, מה שקורה בקבוצות הווטסאפ

נאור שירי:  זה המהות של לקחת מישהו ולהגיד 'זה התפקיד שלך, קח ותבנה או תבני ותעשה את העבודה כמו שצריך'

נאור שירי:  אבל במקום זה אנחנו רואים שרים למשימות לאומיות, שרים למורשת, שר להסברה, שר ללא תיק במשרד החינוך שלא עוסק בזה בכלל, שר לירושלים, שר לדת, שר לשיתוף פעולה אזורי, שר במשרד הרווחה נוסף, שר נוסף במשרד המשפטים

נאור שירי:  שרים כמו חול ולנו אין מה לאכול כבר

נאור שירי:  כי אנחנו דיון אחרי דיון אחרי דיון כבר ואתה באמת עושה הרבה דיונים הבעיה בדיונים ששום דבר לא משתנה

נאור שירי:       זאת אינה ביקורת עליכם

נאור שירי:  זאת ביקורת למישהו שיבוא ויגיד 'עד כאן'

נאור שירי:  החינוך של הילדים שלנו עד כאן

נאור שירי:  מה הבעיה לעשות את זה? מה יותר חשוב? אני לא מבין

נאור שירי:  אני שם את הילדה שלי בגן, מה יותר חשוב ממי שישמור לה על החיים? מה יותר חשוב מזה אני מנסה להבין מה?         

כרמלה פורת: בשביל זה יש שר חינוך

נאור שירי: איזה שר חינוך איזה? שר חינוך

נאור שירי:  זה לא משנה בכלל

נאור שירי:  זה לא העניין זה או נקודתי, זה ככה, צריך לשים את זה או לעשות את זה ברשות מיוחדת שתפתור את זה אבל שתיקח הכול מכולם, שאף אחד שלא יהיה שום דבר מפוברק בשום מקום אחר

יוסף טייב: אני רק רוצה להזכיר לך שבהסכמים הקואליציוניים מופיע שאמור להיפתח מנהלת לגיל הרך ממשרד החינוך

נאור שירי: אני יודע

נאור שירי:  אתה יודע איפה? זה מופיע גם בהסכמים הקואליציוניים ושאלתי את זה באוצר, שאלתי את זה בתקציב ואף אחד לא אמר

נאור שירי:  זה בהסכם שלך, של ש"ס, נכון?     

יוסף טייב: אני יודע ולכן אני אומר לך שאני יושב על זה ובעזרת השם זה יקרה

נאור שירי: אבל באיזו יעילות

יוסף טייב: אני מסכים אתך

נאור שירי: לא, אני יודע שאתה תסכים איתי זאת, זאת המציאות

יוסף טייב: לא אני לא מסכים אתך על הכול

יוסף טייב:      << דובר_המשך >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר_המשך >>      	לא על הכול

יוסף טייב:  פעם רביעית זה מראה על יעילות, באיזו יעילות אתם מעבירים את הכספים לאברכים

יוסף טייב:  באיזו יעילות מופתית אתם מעבירים את המהפכה המשטרית, באיזו יעילות מופתית העברתם את חוק טבריה

יוסף טייב:  כשאתם רוצים זה קורה תוך יומיים

יוסף טייב:  אתם מעבירים חוק על ארנונה תוך שעה סיימנו את החוק, הוא בקריאה ראשונה

יוסף טייב:  פה אנחנו יכולים לעשות שנים דיונים לא תוציא שקל מהאוצר

יוסף טייב: תודה רבה

כרמלה פורת: אני לא מכירה את שם הבחור אבל אני רוצה להיות חברה שלך

כרמלה פורת:  אני עובדת 30 שנה

כרמלה פורת:  הגעתי לעבודה הזאת כשהמצב היה ממש מחפיר

כרמלה פורת:  מאז שארנון נכנס לתפקיד אני חייבת להגיד שיש שינוי משמעותי והכרה במקצוע

כרמלה פורת:  נכון, יותר קשה, יהיה לו קשה וגם לכולם קשה

כרמלה פורת:  אבל אין מה לעשות, אנחנו אט-אט נגיע לזה

כרמלה פורת:  בנוגע ל-83 אחוז, משנת 2021 אף אחת לא תקבל 100 אחוז

כרמלה פורת:  אין יותר 100 אחוז

כרמלה פורת:  אז על איזו משכורת מדובר? היא תקבל 5,000 שקל אם זה נטו, כמה היא תקבל? מי תבוא? בנוגע לסייעות הרפואיות - הן עובדות 6 ימים בשבוע, ואתה רוצה שאני אעבוד עד 17:00? מ-07:30 עד 17:00? מתי אני אלך להפסקה? הרי בגן אין הפסקה אתם יודעים את זה כן?      

נאור שירי: וחס וחלילה שהורה יראה אותך יושבת

כרמלה פורת: איזה לשבת? מי יושב? על מה אתה מדבר? אתם מדברים על לימודים, באמת אני בעד לימודים, למדתי הרבה גמול א', ב', סייעות, מטפלות, מה שאתם רוצים

כרמלה פורת:  אבל חבר'ה, אתם יודעים שכשגננת לומדת היא לומדת לא על חשבון היום החופשי שלה? היא מקבלת יום

כרמלה פורת:  אנחנו נשב ללמוד על חשבון היום החופשי שלנו

כרמלה פורת:  אנחנו פתחנו מגמה של גננות באשדוד

כרמלה פורת:  אתם יודעים כמה הגיעו? במקום 40 הגיעו 11

כרמלה פורת:  למה? כי זה על חשבון היום החופשי שלהן

כרמלה פורת:  לא פתחנו את המגמה

מיכל מנקס: זאת אחת הבעיות אבל אל תשכחי שגננת למדה לתואר ראשון על חשבון זמנה, כספה - - -     

כרמלה פורת: אני גם רוצה ללמוד לתואר ראשון

קריאה: יש הרבה תומכות לחיוך אפילו עם תואר שני ותעודת הוראה

כרמלה פורת: עכשיו עוד דבר

כרמלה פורת:  בחופשה השנתית אנחנו מקבלות 22 ימי חופשה בחודש אוגוסט

כרמלה פורת:  אתם רוצים לדעת מה המחירים של בתי מלון, של נופשים, של בריכה או של פארק מים באוגוסט? אני לא יכולה לקחת בין פסח לפורים חופש

כרמלה פורת:  לא, אין כזה דבר

כרמלה פורת:  אם מצאת דיל אתה לא יכול לצאת

כרמלה פורת:  אין סייעות

כרמלה פורת:  אתן צריכות לפתוח את הגן

כרמלה פורת:  ב-07:30

כרמלה פורת:  פעם הייתי פותחת ב-07:30 היו מגיעים שני ילדים

כרמלה פורת:  היום מגיעים 30 ילדים

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  מנחם גולדין בבקשה

מנחם בגין: שלום, אני מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות

מנחם בגין:  אני רוצה להעלות בפני הוועדה את הסוגיה שאנחנו מתעסקים בה הרבה בשנים האחרונות - המעבר של תלמידים עם מוגבלויות ממה שנקרא 'שילוב' למסגרות החינוך המיוחד

מנחם בגין:  ואני אסביר את זה בשני אופנים

מנחם בגין:  קודם כל הערך

מנחם בגין:  מובן שתלמידים עם מוגבלויות הם תלמידים לכל דבר ועניין וצריכים להיות במערכת החינוך הכללית

מנחם בגין:  אבל מעבר לזה צריך להבין - אני אתן דוגמה מספרית - שמונה תלמידים על רצף האוטיזם שיכולים להיות משולבים  בארבעה גנים לא תהיה להם סייעת, לא יהיה שילוב פותחים להם גן תקשורת ששם יש עוד גננת שתי גננות לצורך העניין - - -     

אסתר דוד: לא

אסתר דוד:  אחת

אסתר דוד:  אני בגן תקשורת

מנחם בגין: רגע, יש תקן

מנחם בגין:  עוד גננת ועוד

מנחם בגין:  כל היבט השילוב בסייעות נמצא ברמת שכר הכי נמוכה

מנחם בגין:  הן מכונות 'צמודות תלמיד'

מנחם בגין:  כאילו הן צמודות רק לתלמיד אחד

מנחם בגין:  אבל אנחנו יודעים שיש גם סייעות בשילוב שעובדות עם יותר מתלמיד אחד

מנחם בגין:  בבתי הספר על פי חוזר מנכ"ל יכולה להיות גם מה שנקרא 'סייעת כיתתית'

מנחם בגין:  צריך לומר שבמדרג בין הסייעות – ותכף אגיד עוד משהו גם על סייעות הרווחה כי גם שם יש עניין - הן נמצאות למטה, זאת אומרת אין שום תמריץ, ודאי שלא כלכלי, להיות מה שנקרא סייעת בשילוב

מנחם בגין:       אני לא אוהב לעשות את הדיפרנציאציה כי יש מוגבלויות מאוד מורכבות גם בשילוב והתמודדות מכל מיני היבטים בחיים - בשילוב במערכת החינוך הכללית - תומכות חינוך עובדות קשה מאוד

מנחם בגין:  אבל אני מדבר על השילוב, לפעמים להיות הגורם היחידי במקרה שיש איזה ביטוי התנהגותי או ביטי מיני שנופל על זה, המשמעות היא קודם כל ערכית, אבל אני שם פה על השולחן - אם סייעות השילוב תהיינה ברמת השכר הנמוך ביותר, המשמעות של זה - במיוחד במצב הנוכחי כפי שהזכרנו כאן בוועדה - שאין מורים ואין מטפלים בנושא של הכשרה לחינוך מיוחד, הפתח היחידי הוא ללכת אל החינוך המיוחד

מנחם בגין:  ללכת אל החינוך המיוחד מעבר לפגיעה בערך זה אומר מכפלות של מסגרות

מנחם בגין:  כיו אי אפשר לחיות - - -      

קריאה: גם בחינוך המיוחד אין צוותים

מנחם בגין: אי-אפשר למשוך את החבל משני קצותיו

מנחם בגין:  לייצר מנגנון שמייצר עוד ועוד מסגרות ואחר כך גם להגיד שיש מחסור בכוח אדם

מנחם בגין:  זה מה שאני רוצה להגיד אני חושב שהנושא הזה של השילוב וסייעות השילוב דורש מענה וצריך לראות איך לא מייצרים את ההפרדה הזאת ואת המדרג הזה שהפתרון היחיד הוא ללכת לחינוך המיוחד, גם לסייעות וגם לתלמידים

מנחם בגין:       מדברים על ערך משמעותי בגן, בתור נציבות, זה הילדים

מנחם בגין:  צריך לזכור את זה

מנחם בגין:  ובואו נתכנת בשביל לחשוב איך בסוף שמים אותם בפוקוס תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  דנית ברביבאי מנכ"לית פורום מסגרות החינוך לגיל הרך בבקשה

דנית ברביבאי: תודה רבה לח"כ אורנה ברביבאי על יוזמת הדיון הזה

דנית ברביבאי:  תודה רבה לך אדוני יו"ר הוועדה

דנית ברביבאי:       לא אחזור על שנאמר פה אבל יש לי קצת דז'ה וו

דנית ברביבאי:  אני פה משנת 2015-16 בוועדה הזו

דנית ברביבאי:  אנחנו מוצאים את עצמנו חוזרים על אותו תקליט של מחסור-מחסור-מחסור בכל מקצועות החינוך והטיפול

דנית ברביבאי:  אני פה גם בכובע של מנכ"ל פורום מסגרות החינוך לגיל הרך בישראל

דנית ברביבאי:  גם שם יש לנו מחסור אקוטי במטפלות

דנית ברביבאי:  כך שמקצועות החינוך-טיפול דורשים המון-המון לקיחת אחריות, ממשלתית בעיקר

דנית ברביבאי:  לראות איך דואגים לכלל התחומים הללו

דנית ברביבאי:       בהקשר של הגדרת התפקיד כפרופסיה

דנית ברביבאי:  זה הדבר המתבקש ביותר

דנית ברביבאי:  ככל שאנחנו פוגשים בקושי הזה ובמחסור הזה, אנחנו יודעים שזה לא נובע רק מתנאי שכר

דנית ברביבאי:  נכון שתנאי שכר ותנאי העסקה אלה דברים קריטיים וחשובים

דנית ברביבאי:  אבל כך גם המיתוג של התפקיד

דנית ברביבאי:  'סייעת', קוראים לזה היום 'תומכות חינוכיות', אבל זה לא משהו שהוא מוגדר ורווח כי סייעת היא לא באמת רק מסייעת

דנית ברביבאי:  היא קוראת סיפור לילדים, היא שם, יד ימינה של הגננת לכל דבר ועניין

דנית ברביבאי:  אז קודם כל ההגדרה של התפקיד כפרופסיה

דנית ברביבאי:       דבר נוסף - נכון שאין פה פתרונות קסם ונכון שבנות השירות הלאומי זה פתרונות זמניים אבל ככל שייכנסו כאלה לגן זה גם לתגבר את צוות כוח אדם שקיים

דנית ברביבאי:  כי בסופו של דבר ברגע שיש מחסור של תומכת חינוכית שלא מגיעה לעבודה אז לפחות יש עוד גיבוי, יש עוד זוג עיניים שרואה את הילדים הללו

דנית ברביבאי:       לצד כל זה דיברנו על הקמת רשות לגיל הרך

דנית ברביבאי:  אני יודעת שהם נכנסו להסכמים הקואליציוניים, ברשות לגיל הרך שתתכלל את כלל הגילים מגיל לידה עד גיל שש

דנית ברביבאי:  זה מתבקש כי שם באמת אפשר לתת מענה, לא רק למחסור הזה אלא לתכלל את כל הנושאים שקשורים בגיל הרך

דנית ברביבאי:       דבר נוסף - צמצום התפוסה

דנית ברביבאי:  כמי שהייתה לפני כעשור גננת בגן ילדים, גננת, סייעת וסייעת נוספת על 34 ילדים – כאשר בתוך ה-34 ילדים הללו כל אחד עם הצרכים הייחודיים לו - מאוד מאתגר, מאוד בלתי אפשרי ולא ניתן להגיע לכל ילד וילד

דנית ברביבאי:  ועל כן הקטנת התפוסה, זה הדבר הבא שצריך לעלות על סדר היום

דנית ברביבאי:  הקטנת התפוסה והגדלת התקינה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אלה כהן, ארגון ההורים "כולנו משפחה", בבקשה גברתי

אלה כהן: טוב, אני ממש ממשיכה את דברייך

אלה כהן:  אני אגיע גם לדברים של אורנה בסוף

אלה כהן:  אבל בהקשר לנושא הסכם השכר - יש פתרון

אלה כהן:  הפתרון הוא לקצר את שבוע העבודה של הסייעות

אלה כהן:  לא בפעימות של עוד חמש שנים אלא במיידי

אלה כהן:  אני עובדת סוציאלית, שבוע העבודה שלנו הוא 39 שעות ויש לנו עוד שעות שמוגדרות שעות עבודה מהבית

אלה כהן:  על אחת כמה וכמה כשסייעות צריכות לחזור הביתה, להכין מערכים, להכין יצירה ולהתארגן סביב הדבר הזה - אז במיידי אני מציעה ואני חושבת שמשרד האוצר חלק מהעניין הזה ומכניס כל מיני מוקשים להסכם שכר

אלה כהן:  אבל העניין של ה-39 שעות חייב לקרות בהסכם הזה כשבהמשך כמובן זה יהיה 35 שעות ואז דברים ייראו אחרת

אלה כהן:  יש פה משבר ובשביל לפתור אותו במיידי זהו המענה הראשוני

כרמלה פורת: זה גם ייתן תקווה

אלה כהן: עוד משהו, לסייעות אין איגוד מקצועי

אלה כהן:  הן מאוגדות בתוך הסתדרות המעו"ף

אלה כהן:  הסתדרות המעו"ף זה גוף ענק שמאגד בעצם את כל עובדי הרשויות

אלה כהן:  אבל אם יש לנו פה 35,000 נשות חינוך - - -     

קריאה: 	55

אלה כהן: סליחה, 55,000 נשות חינוך, הן צריכות איגוד משלהן, הן צריכות שיהיה להן את היו"ר שלהן שיילחם, תחת כמובן ההסתדרות אבל זאת נקודה מהותית

אלה כהן:  עכשיו, בתוך ההסכמים - כמובן משרד האוצר מעולה בזה - יש שימור שכר

אלה כהן:  איך אתם מגיעים למצב שבהסכם כזה - לפחות לפי הסכם הביניים – כמעט בכל סעיף יש שימור שכר? זה רק מראה כמה ההסכם הזה לא מביא שום בשורה וזה רק יגרום לבריחה של סייעות

אלה כהן:  ואין לי מושג כאימא איך יפתחו את שנת הלימודים הקרובה

אלה כהן:       ואני אגיד עוד – הצפיפות ותנאי העבודה

אלה כהן:  הסיפור פה הסייעות - כשמגיעות סטודנטיות ומגיעות כל מיני בנות שירות הן לא נשארות הן בורחות

אלה כהן:  מי יכולה לעבוד בתנאים של 35 ילדים עם גננת אחת וסייעת אחת? ולפעמים יש שילוב של ילדים, כשחוק השילוב נכנס לתמונה זה מבורך אבל להכניס אותם ואת כולם לתוך סיר הלחץ הזה, זה מתכון להרס וזאת אחת הסיבות שהחינוך במשבר כאוטי

אלה כהן:  ואף אחד לא מוכן לפתור את הבעיה המהותית

אלה כהן:  ברגע שהבעיה הזאת תיפתר תהיה לנו בשורה למערכת החינוך הציבורית כי אז יהיו לנו נשות חינוך שיכולות להתמודד, יבואו בכיף בשמחה ירגישו שהן נותנות מענה אמתי וחינוך אמתי לילדים שלנו

אלה כהן:       זה הפתרון

אלה כהן:  במיוחד כשמשרד החינוך עכשיו החליט עוד לצופף את המעונות ובואו נראה

אלה כהן:  משרד החינוך טוב בניסויים בילדים

אלה כהן:  בואו נדחוס כמה שיותר ילדים, ואני אומרת את זה על המעונות על הגיל הרך עד גיל 3 מגיל לידה ועד גיל 6 בואו נדחוס אותם את כל הילדים נסגור את הדלת, אה רגע נכנסי גם כמה נשות חינוך שתיים שלוש נשות חינוך נסגור את הדלת נסגור את העיניים נסגור את האף ונראה מה קורה - - -     

מזל מסה: לא נשות חינוך אנשים עם דופק

יניב בר אור: סליחה, אני לא בא להגן על משרד החינוך, אבל זה לא משרד החינוך מצופף זה תקנות שנקבעו במשרד העבודה והרווחה

אלה כהן: אבל משרד החינוך החליט עכשיו להמשיך עם התקנות האלה כשיש את תקנות חוק הפיקוח

יניב בר אור: זאת הוראת שעה כי יש בעיה במסגרות

יניב בר אור:  אין מסגרות

אלה כהן: כי יש לכם אינטרס להכניס כמה שיותר ילדים

יוסף טייב: הנקודה הובהרה, תודה רבה

יוסף טייב:  נציגת ההורים, בבקשה

יוסף טייב:  רק שמך

עדי מן: עדי מן אני בעבר יו"ר הנהגת הורי הגנים הארצי מ-2013 עד 2018 ישבתי פה בשולחן הזה יחד עם מיכל מנקס אהובתי, יחד עם עוד הרבה נציגים שיושבים סביב השולחן

עדי מן:  אנחנו פה שנים ממושכות שום דבר לא משתנה

עדי מן:  לא שר לענייני הגיל הרך ולא שום דבר

עדי מן:  השרים מתחלפים הממשלות מתחלפות

עדי מן:  משהו פה לא עובד

עדי מן:  אורנה, פתחת בזה שאת באה ממשאבי אנוש, איך משמרים כוח אדם בתוך המערכת הזאת?      

אורנה ברביבאי: קודם כול מכירים בחשיבות שלו

עדי מן: הבעיה היא לא שהיום אנחנו מתעוררים אחרי שנים של חוסר יחס, של סייעות שהן שקופות לחלוטין, שאף אחד בכלל לא מתייחס אליהן

עדי מן:  פתאום אחרי שנים שזה מה שקורה אנחנו מתעוררים ולא מבינים למה הן לא מגיעות לעבודה

עדי מן:  למה הסייעות עוזבות את העבודה שלהן? לא

עדי מן:  צריך לדבר על איך משמרים את כוח האדם המדהים הזה בתוך המערכת

עדי מן:  זה דבר ראשון

עדי מן:       התייחסתי לענייני השר לגיל הרך פחות

עדי מן:  זה פחות הכיוון שלנו

עדי מן:  צריך להתייחס לכוח האדם שקיים כרגע בתוך המערכת ולתת לו את כל הגיבוי שהוא צריך

עדי מן:  לתת להן חופשות, לתת להן הטבות, בתוך הרשויות המקומיות, אגב, לתת להן הטבות בתוך הרשויות המקומיות

עדי מן:  שירגישו שהן ראויות לזה, שירגישו שמעריכים אותן, שירגישו שרואים אותן

עדי מן:       אני אימא לילד נכה שמחלים מסרטן ויש לו סייעת צמודה

עדי מן:  אתה יודע לכמה סייעות צמודות ההורים משלימים את המשכורת באופן פרטי ולא חוקי כי הן לא מוכנות לבוא לעבודה? מי מוצא את הסייעות הצמודות האלה? הרשויות המקומיות? ההורים

עדי מן:  האימהות עובדות כל יולי-אוגוסט ברשתות החברתיות כדי למצוא סייעת - שאגב אנחנו גם לא מכירות אותה בכלל - אבל היא תבוא והיא תעבוד עם הילד שלנו בבית הספר ואנחנו מוצאות את כוח האדם הזה

עדי מן:       אז צריך לפתור את הבעיה הזאת מהשורש

עדי מן:  צריך לעבוד על שימור כוח אדם, וצריך לעבוד על איך אנחנו מייצרים את ההערכה הזאת שיבואו עם מוטיבציה לתפקיד הזה, שיבואו וירצו להישאר בו

יוסף טייב: תודה

יוסף טייב:  הדר את רוצה להתייחס לנושא של שימור השכר או נקודות אחרות שרשמת לעצמך?     

גלעד ווירגין: אני אתייחס לשימור השכר, גלעד, אגף שכר

גלעד ווירגין:  מה שלומך

גלעד ווירגין:  נעים מאוד מכל החברים

גלעד ווירגין:       בנוגע לשימור השכר

גלעד ווירגין:  כרגע ההסכם שנחתם הוא הסכם ביניים

גלעד ווירגין:  שולמה פעימה ראשונה, ועכשיו אנחנו דנים בשאיפה לחתום בעוד חודש על ההסכם הגדול, שכולל את הכול

גלעד ווירגין:  בסימולציות שלנו אף עובדת לא אמורה לקבל שימור שכר, בוא נשים את זה על השולחן, אף אחת לא אמורה

גלעד ווירגין:  ההסתדרות, כנושא ונותן מאוד קשוח, וכל הכבוד להם על זה שאפו - - -     

אלה כהן: טוב כי אתם בונקר

גלעד ווירגין: בסופו של יום הדרישה שלהם זה שאף עובדת לא תיפגע ולכן חשוב להם להכניס את הסעיפים האלה

גלעד ווירגין:  יכול להיות שיש עובדות דור א' עם כל מיני תוספות מקומיות שיש ואותן עובדות יקבלו שימור שכר

גלעד ווירגין:  הסעיף הזה הוא לחלוטין בשביל שאף אחת לא תיפגע

אלה כהן: נכון, אבל לכתחילה הסעיפים שקדמו לשימור שכר הם סעיפים שפוגעים בסייעות

אלה כהן:  לכן נאלצתם להיכנס לשימור שכר

אלה כהן:  זו הטענה שלי, לכן ההסכם הזה הוא לא בדיוק כזו בשורה

גלעד ווירגין: אז אענה לך

גלעד ווירגין:  זה כן מקדם את השכר באזור ה-25 אחוז בממוצע, כאשר יש סייעות - במיוחד חינוך מיוחד - שהקידום שלהן בשכר הוא משמעותית יותר גבוה

גלעד ווירגין:  שימור השכר הוא סעיף טכני ואם השכר שולם כדין וכרגיל אף סייעת לא אמורה לראות שימור שכר

גלעד ווירגין:  כנראה שהיו כל מיני תוספות מקומיות ודברים כאלה – אותן סייעות יקבלו – אף סייעת לא נפגעת בשכר

יוסף טייב: גלעד בפרק הזמן הזה שבין הפעימה הראשונה והשנייה, יש סייעות שהשכר שלהן אכן נפגע

יוסף טייב:  הן יקבלו את השימור שכר רטרואקטיבי או לא?     

גלעד ווירגין: כן, הן יקבלו רטרואקטיבית, כן הן יקבלו מאפריל, בתקופה הזאת הן יקבלו שימור שכר כדי שהן לא ייפגעו

אורנה ברביבאי: אני שואלת אותך כנציג האוצר - אני לא מדברת על ההסכם כי אני לא רוצה להיכנס לסעיפים הספציפיים - אבל בסך הכול האם אתה חושב שאחרי שההסכם ימומש, הוא ייתן מענה לבעיה ברמה הלאומית? כשהוגדר פה מצב חירום? כי אם לא, לפחות תהיה הגון להגיד 'גם אחרי מימוש ההסכם הבעיה של הסייעות לא תיפתר, היא הרבה יותר גדולה ומשמעותית', ומה האוצר כמי שמסתכל נגיד על סדרי עדיפויות ברמה הלאומית, איזה תיעדוף הוא יוצר לתת פתרון לסייעות, כמי שנוגעות בכל ילד ברחבי ישראל?     

שירלי בן גוזי: אני הייתי רוצה לענות לך

שירלי בן גוזי:  אנחנו היינו פחות אוו יותר בהסכם מול האוצר ומול השלטון המקומי ואני יכולה להגיד לך ש בעיית השכר כן פותרת מעל 50 אחוז, אמרתי 'מעל'

שירלי בן גוזי:  למשל אשדוד, אני גרה באשדוד, באתי מאשדוד, עבדתי כחשבת-שכר במחלקת משכורות והגעתי להסתדרות המעו"ף

שירלי בן גוזי:  לפני הרפורמה החדשה כאשר הייתה דרישה של תומכת חינוך היו מגישים 12, 10 עובדות

שירלי בן גוזי:  לא להיט

שירלי בן גוזי:  רק מהשמועה, כשעדיין לא נחתמה הרפורמה החדשה, כשהן קיבלו רק את שלב א' בשכר אפריל, אני יכולה להגיד לך שלפני בערך שבועיים הגישו בערך 124 תומכות חינוך

אורנה ברביבאי: אבל אני שאלתי את האוצר בכוונה ולא אותך

אורנה ברביבאי:  משום שאני חושבת שיש תפקיד לאוצר ברמה הלאומית לזהות חסמים כלכליים ביכולת של עידוד הורים ליציאה לעבודה, בדרך כלל הורים צעירים, ולשאול אותך מהזווית הכלכלית נטו, האם אתם לוקחים בחשבון שגם אחרי מימוש ההסכם לא תפתרו את הבעיה בפער משמעותי של סייעות אל מול ההיקף הנדרש בכל רחבי הארץ? והאם אתם חושבים שהמענה הזה - שיכול להיות מקובל על מי שנושא ונותן אתכם כי תמיד הוא בהשוואה למצב הרע שהיה קודם ומה שהוא יכול להיות עוד יותר טוב - האם אתם כאוצר, שני הנציגים שכאן - חושבים שהבעיה תיפתר? כהורים אני שואלת וכמי שעובד ושולח את הילד לגן ורוצה לא לראות גן סגור רק כי הבעיה לא נפתרה למרות הסכם השכר

גלעד ווירגין: יש מחסור כללי של עובדים במשק

גלעד ווירגין:  צריך לזכור רגע את הנתון הזה

גלעד ווירגין:  בנוגע לתומכות החינוך - ההסכם משנה מהיסוד את כל תפיסת העולם בהעסקה של תומכות החינוך

גלעד ווירגין:  לפני ההסכם הן היו עובדות מנהליות ברשות המקומית

גלעד ווירגין:  לא היה הבדל בשכרן, היה להן קצת תופסת אבל בתפיסה הן היו כמו אבות בית מזכירות או כל עובד אחר ברשות המקומית

גלעד ווירגין:  ההסכם הזה מוציא אותן מהדירוג המנהלי, נותן להן אופק הכשרה גורם למוטיבציה לעשות הכשרה להפוך את זה לפרופסיה ובעצם לבוא ולהפוך את המקצוע הזה כמו שמיכל אמרה בעצם פרופסיה של תומכות חינוך עם הכשרות וכל הסכם שעתיד להיחתם הוא בעצם בונה את התשתית הזאת והאמונה שלנו שבאמת היא תעשה שינוי משמעותי

גלעד ווירגין:  עכשיו כמו שאף אחד לא חוזה עתידות, אני מאמין באמת שההסכם הזה יעשה שינוי

גלעד ווירגין:  אני לא יודע בסופו של יום להגיד בפועל מה יקרה אבל אני באמת חושב שההסכם הזה משמעותי וישנה

גלעד ווירגין:  אני יודע שיש הרבה ביקורת על ההסכם, בסופו של יום הוא הסכם יקר, יש לו עלות ויש לנו מגבלת תקציב

אורנה ברביבאי: מה העלות של ההסכם?     

גלעד ווירגין: מיליארד 350

אורנה ברביבאי: מודל של כמה שנים המיליארד?     

גלעד ווירגין: זאת תוספת לשנה

אורנה ברביבאי: האם אתם מבינים שהתוספת כפי שנקבעה, משמעותה שלא נפתרה הבעיה? וכמה תידרשו לשלם יותר מהמיליארד כדי שתוכלו לייצר מענה מקצועי? אני מדברת על זה גם מהזווית הכלכלית וגם מהזווית האנושית

אורנה ברביבאי:       הבעיה כפי שמוצגת פה וכפי שאני מתרשמת בדיון הזה, סליחה היו"ר, היא בעיניי סוג של פתרון חלקי שלא נותן מענה מלא, אנחנו נמצא את זה בספטמבר השנה ו אם לא תטפלו בזה מיד נמצא את זה גם בשנים הבאות

אורנה ברביבאי:  וכשיבואו לגן סגור ולא יצאו לשוק העבודה, שזה צריך לעניין אותך לא פחות בהקשר של תרומת אחוז אבטלה ותרומה למשק וכולי, מה המשמעות של זה? אתם לא רואים את הבעיה בגודלה, והצמצום של זה לאיזה רפרנס של שיפור במדרגה במקום להסתכל על הבעיה באופן הוליסטי - מה עושים עם הילדים ומה עושים עם ההורים ואיך פותרים את זה - בעיניי פתרון חלקי

יוסף טייב: הדיון היה אמור להיגמר ב-13:00 אני גולש קצת אבל בבקשה בקצרה

אלירן אליה: קוראים לי אלירן אליה, אני סגן ראש עיריית אור יהודה

אלירן אליה:  הייתי מורה הרבה מאוד שנים, היום אני ממונה על כל החינוך הבלתי פורמלי, גם החינוך לגיל הרך, אבל לא גני הילדים

אלירן אליה:       אני לא רוצה להוסיף על מה שאמרו פה, אני כן רוצה לחזק

אלירן אליה:  כשבאתי לפה חשבתי שזה דיון חירום, אני מבין שזה דיון רביעי

אלירן אליה:  אני לא ידעתי ואתה אומר שאם נצטרך יהיה דיון חמישי ושישי

אלירן אליה:  אין לזה מקום, שתבינו את המצוקה

אלירן אליה:  המצוקה היא קיצונית ברמה הארצית

אלירן אליה:  אני אתן את הדוגמה של אור יהודה ואני מדבר על המעונות כי זה הכול ביחד בסופו של דבר

אלירן אליה:       התקינה שלנו באור יהודה היא 462 מקומות

אלירן אליה:  ברישום האחרון נרשמו 1073 ילדים

אלירן אליה:  מאות המשפחות שלא הצליחו להיכנס למעונות של התמ"ת לא יכולות לרשום את הילדים כי אין להם כסף ללכת למעונות פרטיים

אלירן אליה:  הדבר גורם לפגיעה חד משמעית באוכלוסיות החלשות

אלירן אליה:       אנחנו חתמנו ב-2017 על הסכם-גג, בנינו יחידות-דיור, אכלסנו שכונה חדשה - 'בית ופארק' - 2500 משפחות

אלירן אליה:  יש לי מעון

אלירן אליה:  העירייה התחייבה בנתה מעון, שש כיתות

אלירן אליה:  אנחנו לא יכולים לפתוח אותו

אלירן אליה:  יש לי מעון אני לא יכול לפתוח אותו

אלירן אליה:  יש בעיה אמתית, קיצונית ואין מקום לדיון חמישי ושישי, המדינה צריכה לתת את המענה הזה וגם אנחנו באור-יהודה נכנסנו תחת האלונקה והעלינו שכר לעובדות של המעונות בשנה האחרונה, העלינו שכר לעובדות של הצהרונים

אלירן אליה:  אומנם זה פתר רק חלקית

אלירן אליה:  המדינה חייבת להיכנס לתוך הדבר הזה ולתת מענה, ועכשיו

אלירן אליה:  אין מקום לעוד זמן

יוסף טייב: אני רק רוצה לומר שהתוכנית של משרד החינוך היא גם להוסיף את הבינוי של מעונות נוספים כדי לפתור חלק מהבעיה

יוסף טייב:  יש פה בעיה הוליסטית

אלירן אליה: אבל אין כוח אדם

אלירן אליה:  יש לי כיתות אני לא יכול לפתוח אותן

אלירן אליה:  יש לי 700 אימהות שלא יכולות ללכת לעבוד

יוסף טייב: ההסכם שאמור להיחתם אמור לתת-- הוא חלק מהטיפול בבעיה זה טיפול הוליסטי שצריך לעשות, חלק מהטיפול הוא הסיפור של ההסכם, חלק מהטיפול הוא בינוי נוסף ולכן אנחנו צריכים - - -     << קריאה >> קריאה: << קריאה >>        הבינוי לא יפתור את הבעיה של כוח האדם

יוסף טייב: אני אומר יש כאן בעיה ולכן - - -     

אלירן אליה: צריכה להיות סינרגיה אי אפשר לבנות בלי, אנחנו צריכים את הסייעות אנחנו צריכים את תומכות החינוך

יוסף טייב: יפה ולכן אנחנו מסתכלים על זה גם פה בוועדה כלל חברי הכנסת לבעיה הזאת כבעיה הוליסטית ואנחנו דוחפים בכל הכיוונים - בבינוי, בשיפור השכר, בהכשרת הסייעות, בהתייחסות לתומכות החינוך - ואני לא רוצה לקרוא לזה סייעות באמת אני חושב שראוי שיקראו להן תומכות חינוך ברמה הוליסטית ויתייחסו אליהן ולמקצוע שלהן כמקצוע חשוב וזה התפקיד שלנו פה בוועדה

יוסף טייב:  תודה רבה אדוני

יוסף טייב:  כן בבקשה גברתי

רחל צברי: קוראים לי רחל אני ממטה המאבק של תומכות החינוך, עם תפוצה של 10,000 סייעות שיש לנו בקבוצה

רחל צברי:       אני רוצה להצטרף למה שאלה אמרה

רחל צברי:  חיזוק הסקטור זה אומר שלא בעוד חמש שנים יקוצר שבוע העבודה

רחל צברי:  מחר יקוצר, לתת לנו יעד המשך

רחל צברי:  יש לי תמונה רחבה

רחל צברי:  אני לא אגיד שאם המדינה לא יכולה לעמוד עכשיו ב-35 אז 35

רחל צברי:  אבל תנו לנו יעד המשכי

רחל צברי:  לא עוד חמש שנים 39

רחל צברי:  מחר 39

רחל צברי:  עם יעד המשכי

רחל צברי:  אמרת דרג חינוכי ולא דרג מנהלי? דרג מנהלי הוא דרג שעובד לפי שעות

רחל צברי:  42 שעות

רחל צברי:  דרג חינוכי עובד לפי המוסד החינוכי

רחל צברי:       אני רוצה להתייחס למה שמנחם אמר

רחל צברי:  אני מייצגת פה את תומכות הגנים אבל אני גם משלבת

רחל צברי:  ומאז שנכנסתי לעבודה קוצצתי ב-52 שעות בחודש

רחל צברי:  הגעתי לפת-לחם - 3,700 שקל ברוטו

רחל צברי:  האם הסייעת החדשה אחרי הסכם השכר תרוויח יותר? לא

רחל צברי:  היא תרוויח פחות

רחל צברי:  איך נותנים להסכם כזה לעבור? סייעת משלבת חדשה שתיכנס אחרי ההסכם תרוויח פחות, הילדים המשולבים יישארו הפקר

רחל צברי:  כי כשלא סוגרים להם את הגן ורק ילד שנשאר בבית אז הם הפקר

רחל צברי:       לי יש ילדה עם מוגבלות, אני יודעת מה זה כשילד נשאר בבית

רחל צברי:  זה פשוט הפקרת הילדים, הפקרת הסייעות

רחל צברי:  לנו לא משלמים על חופשות בכלל

רחל צברי:  אתם מתוקצבים 12 חודשים כולל פורים, אבל לא, אני לא אקבל את השכר הזה

רחל צברי:  למה? למה? אתם מסלקים את הנשים מהסקטור הזה

רחל צברי:  וכשאין משלבת תומכות החינוך בגן הופכות להיות המשלבות

רחל צברי:  אין עוד איש צוות כי הילד הזה באמת צריך תמיכה צמודה, אתם מעמיסים על הצוותים ככה

סימון דוידסון: בגלל זה שאלתי אתכם אם יש נציגות שלהן

סימון דוידסון:  כי בלי לשמוע אותן אנחנו לא נדע שום דבר

סימון דוידסון:  לא ייתכן שלא ישמעו אותן

רחל צברי: יש לי תלושי שכר פה, בוועדה, בתיק

רחל צברי:  יש לי תלושי שכר

מזל מסה: אני גם חלק מהמטה למאבק לתומכות בחינוך ואני רוצה להגיד עוד דבר

מזל מסה:  אני סייעת שהרימה ידיים

מזל מסה:  התפטרתי אחרי 18 שנה כי לא הייתי מוכנה לסבול את היחס, את זה שההסתדרות אומרת משהו והשלטון המקומי אומר משהו אחר

מזל מסה:  18 שנה מתוכן גם בגני הילדים, גם בגן תקשורת וגם בבית ספר לבעיות התנהגות קשות

מזל מסה:  אנחנו מגדלים ילדים עם בעיות רגשיות מאוד-מאוד חמורות

מזל מסה:  כי יש עומס ואף אחד בכלל לא מתעניין מה הם מרגישים

מזל מסה:  ילד שאימא שלו הולכת צריך אותי לחיבוק

מזל מסה:  הוא לא צריך חייל משוחרר - שאת עצמו הוא לא מכיל - שיכיל אותו רגשית

מזל מסה:  הוא רוצה את אימא שלו

מזל מסה:  אני בתחילת השנה בגנים הייתי עם 5 ילדים עליי, לחבק ולהכיל ולאהוב

מזל מסה:  לימדתי ילד תקשורת לדבר ולבקש אוכל

מזל מסה:  ילדי תקשורת זה ילדים שצריכים את הדבר, הם צריכים סייעות ממוקצעות

מזל מסה:       למדתי הכול על בשרי ואני התאמתי

מזל מסה:  מה היה קורה אם הייתה מגיעה סייעת לא מתאימה? כשמגיע ילד ומתפשט בגן כי הוא פתאום לא יכול להכיל את הבגדים עליו? והוא מתפשט

מזל מסה:  מה עושים עם זה? אני למדתי מה לעשות עם זה, למדתי ללמד ילד אובדני לבקש עזרה

מזל מסה:  אתם לא מבינים בכלל מה אנחנו עושים במערכת הזאת

מזל מסה:  אף אחד לא מבין מה אופן העבודה הזאת

מזל מסה:  זה לא מעניין אף אחד

מזל מסה:  מי שמשלם את המחיר זה הילדים, לא אף חייל משוחרר יכול לעמוד בזה, לא אף בת שירות

מזל מסה:  כי באמת הם היו במסיבה ערב לפני, לא בא להם לבוא, הם לא יבואו

מזל מסה:  ואז מה יהיה עם הילדים? מה יהיה?     

רחל צברי: ישב לך ראובן בוועדה לפני שלושה שבועות זרק את נשמתו על קיצור מסגרות התקשורת, אנחנו רוצות לעבוד שם אבל תנו לנו לעבוד שם כמו שצריך כשהמסגרת הולמת את השעות שלנו

מזל מסה: ומעבר לזה כשאמרתי שאני מתפטרת - ואני קיבלתי תעודת הערכה על מה שעשיתי כסייעת – 'רק תשלחי את המייל וזהו', אף אחד לא נלחם עליי

מזל מסה:  למה שיילחמו על אשת חינוך טובה? ואני אשת חינוך

מזל מסה:  לא פחות מזה

מזל מסה:  וכולם פה צריכים להתייחס אליי כאל אשת חינוך

מזל מסה:  ו-39 שעות זה כבר היום, עכשיו, במיידי

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  בני פרץ בבקשה

בני פרץ: כבודו, באמת אני רוצה רק הערה לח"כ המכובד נאור

בני פרץ:  אל תשכח שגם הייתם שנה וחצי ואת הרעיונות שהעלית עכשיו אפשר היה להתחיל גם בכנסת הקודמת

אורנה ברביבאי: אבל למה זה עניין פוליטי? למה סייעות זה עניין פוליטי?      

יוסף טייב: בני, תתייחס לגופו של עניין בבקשה

בני פרץ: לגופו של עניין, כבודו, אם לא יתחילו לקחת את כל נושא הסייעות, גם עוד שנה ועוד שנה ועוד מספר שנים - לא יהיו סייעות שירצו לבוא לעבוד

בני פרץ:  צריך להעביר חוק לאומי, בשירות לאומי

בני פרץ:  לא תגיד שחסר והיא הלכה לבלות ולא באה יום למוחרת

בני פרץ:  לא

בני פרץ:  חוק לאומי שיתחילו לבוא כשהן חיילות או מתנדבות בשירות לאומי

בני פרץ:  לתת להן לבוא לגנים כשהן עושות שירות לאומי בכל מקום

בני פרץ:  כך נתחיל לבנות סייעות באמת ועם שכר צודק

בני פרץ:  כי אני מכיר סייעות שפנו אליי והצטרכתי לפנות לראש העיר כדי שיסדר להן את העניין

בני פרץ:  מצד אחד היא סייעת בגן מצד שני היא רצה בגן השני להיות במה שאנחנו קוראים צהרון

בני פרץ:  להשלים את העבודה

בני פרץ:  קרתה לה תאונה ונפלה בענייני עבודה

בני פרץ:  אז כיוון שהנפילה שלה הייתה בצהרון היא הסתבכה עם עיריית ירושלים

בני פרץ:  חודשים לא נתנו לה כדי שתוכל לתת לביטוח לאומי

בני פרץ:  הצטרכתי להתערב ואני רואה את הדבר הזה ואת הבעיה הזאת

בני פרץ:  ואני אומר דבר אחד, צהרון היא חייבת להיות כל היום באותו גן

בני פרץ:  וחייבת להיות להם גם עזרה, בפרט שצירפו להם ילדים שהם לא רגילים

בני פרץ:  זאת גם עבודה שהיא מאוד קשה וצריך לתת להם שעות כמו גננת  

כרמלה פורת: אין לנו בכלל הכרת מקצוע - - -     

יוסף טייב: כרמלה את היית כבר בזמן דיבור

כרמלה פורת: שכחתי להגיד שאין לנו בכלל הכרת מקצוע

יוסף טייב: בני משפט לסיכום

בני פרץ: לא צריך לראות את הנושא הזה כנושא פוליטי

בני פרץ:  צריך לראות את העובד ולראות את האוצר והבעיה פה היא כל הזמן כספית וכספית

בני פרץ:  די לכסף

בני פרץ:  בלי כסף

בני פרץ:  במקום שילכו לכיסים של הבכירים במדינה אז בוא תביא אותם תוריד אותם לאזרח הקטן

בני פרץ:  כי כשאתה צריך באוצר לדאוג לך לכיס שלך אין בעיה, אבל כשצריך לדאוג לחנך את הילדים שלנו, הנכדים שלנו, הנינים שלנו - אז יש בעיה

בני פרץ:  שם אסור לתת להם את הזכויות

יוסף טייב: בני, תודה

יוסף טייב:  אחרון הדוברים - יניב בר אור - בבקשה בקצרה

יניב בר אור: תודה

יניב בר אור:  אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו

יניב בר אור:  אני רוצה להתייחס דווקא לנושא של כוח העזר במעונות

יניב בר אור:  אנחנו במחסור של כוח אדם גם במעונות - - -     

אורנה ברביבאי: מי אתה רק?     

יניב בר אור: יניב בר אור, מנכ"ל התאחדות מעונות היום הפרטיים בישראל

יניב בר אור:       אנחנו הגשנו כמה רעיונות וחלק מהדוברים כאן דיברו על זה ופסלו את הדברים על הסף

יניב בר אור:  אני רוצה להזכיר שלפני שסייעת הייתה סייעת או מטפלת הייתה מטפלת והיום קוראים לה מש"י, היא הייתה חיילת ולפני זה היא הייתה תלמידת י"א-י"ב שעשתה שירות של בני נוער, מחויבות אישית

יניב בר אור:  אז במחויבות אישית הם יכולים לשאת נשק וללכת ולעזור במשטרה, והם יכולים גם להיות כוח עזר במעונות ולעזור במעונות - - -     

עדי מן: חלק יכולים וחלק לא

יניב בר אור: חלק בוודאי

יניב בר אור:  לא כולם מתקבלים גם למד"א

יניב בר אור:  שוב, לא במקום סייעות

יניב בר אור:  אלא ככוח-עזר בגנים ובמעונות

יניב בר אור:  יש גם שנת שירות לפני צבא, יש שירות לאומי, מורות-חיילות, שח"מ - שירות חובה משטרתי, יש דבר כזה שמתגייסים ישירות למשטרה

יניב בר אור:  למה אי אפשר להתגייס ישירות למערכת החינוך? עבודה מועדפת אחרי צבא

יניב בר אור:  אנחנו צריכים לפגוש את האנשים האלה כשהם עדיין צעירים ולהראות להם מהי מערכת החינוך ולקוות שבסופו של דבר הם ירצו להישאר במערכת החינוך

יניב בר אור:  כי אחרת הסעיף הבא זה להתחיל לפתוח עבודה של עובדים זרים ולייבא עובדים זרים כי אין ברירה

יניב בר אור:       אנשים היום פותחים את האינטרנט ותוך שלושה חודשים הם עושים קורס  UI ו-UX ומרוויחים פי שתיים-שלוש מזה

יניב בר אור:  אז אם אנחנו ממשיכים להישאר על אותה רמת שכר של בין 5,000 ל-7,000 שקל לסייעת או מטפלת במעונות יום, אז אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאם במשך כל כך הרבה שנים אמרנו לאנשים ללכת וללמוד 5 יחידות מתמטיקה וללכת ולעשות תואר ראשון באיזשהו מקצוע שמכניס כסף - היום כבר לא צריך את זה

יניב בר אור:       היום בשלושה חודשים קורס UX ו-UI היא מרוויחה פי שתיים-שלוש

יניב בר אור:  אז אם אנחנו רוצים להשאיר את נשות החינוך ולגייס עוד כוח אדם צעיר כדי שיהיה בחינוך, אנחנו צריכים גם לתת שכר הולם וגם לדאוג שיהיו יותר אנשים שייחשפו למקצוע החינוך

יניב בר אור:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

דנית ברביבאי:  אפשר להוסיף שאלה קטנה? במקום שתהיה הסללה למערכת החינוך רק לנשים, אולי לפתוח את החשיבה גם למסייעים? יש, אבל במשורה

דנית ברביבאי:  בדרך כלל זה 'בואי הצטרפי אלינו למערך הסיוע'

דנית ברביבאי:  קריאה לנשים להצטרף למערך הסיוע או ללימודי חינוך

דנית ברביבאי:  אני חושבת שצריך לפתוח את זה - גם בתפיסה שלנו - כי גם גברים יכולים לתרום מאוד למערכת החינוך

דנית ברביבאי:  זו מערכת חינוך של כולם, שיש בה בנים וגם בנות והגברים יכולים להיות מודל מצוין

דנית ברביבאי:  תודה רבה

קונסטנטין שוויביש: אני מאוד מצטער שעל נושא החינוך על מנת לקבל זכות דיבור צריך לצעוק זה נורא ואיום

קונסטנטין שוויביש:  כך נראה החינוך שלנו

קונסטנטין שוויביש:  כאשר לקבל זכות דיבור צריך לצעוק

קונסטנטין שוויביש:  מי שצועק מקבל זכות דיבור

יוסף טייב: סליחה, אדוני, לא מי שצעק, מי שנרשם קיבל זכות דיבור

קונסטנטין שוויביש: 	אני נרשמתי

יוסף טייב: מי שנרשם מדבר

יוסף טייב:  יש עוד הרבה אנשים שנרשמו ולא עלה בידם לדבר

יוסף טייב:       טוב תודה רבה

יוסף טייב:  הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים

יוסף טייב:  חינוך ילדי ישראל בראש מעיינה של הוועדה

יוסף טייב:  יש לחנך את הילדים ולתת להם את החינוך הראוי להם

יוסף טייב:  יש לספק תומכות חינוך ראויות לילדים הזקוקים להן

יוסף טייב:       הוועדה מביעה דאגה נוכח המחסור בסייעות בגני הילדים לשנת הלימודים תשפ"ד העומדת בפתח

יוסף טייב:  הוועדה מברכת על המשא ומתן המתנהל בימים אלה עם הסייעות

יוסף טייב:       כדי שיגיעו אנשים ראויים ההסכם חייב לכלול שיפור בשכר, הכשרה לפני כניסה לעבודה והשתלמות, קיצור שעות עבודה שבועיות והוועדה תברך על כל שיפור נוסף שיימצא לנכון

יוסף טייב:       הוועדה מודה לכל הגורמים המשתתפים במשא ומתן

יוסף טייב:  הוועדה מציעה שפרחי-הוראה שרוצים לעבוד בגני ילדים יוכלו לקיים את ההשתלמות שלהם כסייעות בגני ילדים

יוסף טייב:       הוועדה מציעה שמקצוע תומכת חינוך יהיה מקצוע מועדף ליוצאי הצבא

יוסף טייב:       תודה רבה אני נועל את הדיון