הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 38, 2023-06-20 00:00

צביקה פוגל: בוקר טוב, אנחנו מתחילים ברשותכם

צביקה פוגל:  אני רוצה לומר לפני דברי הפתיחה שלי, הדיון הזה דיון חשוב מאוד

צביקה פוגל:  יש פה הרבה מאוד אנשים שהגיעו ואני מאוד שמח על כך

צביקה פוגל:  אנחנו הקצבנו לדיון הזה שעה וחצי

צביקה פוגל:  כדי לקיים אותו באמת בשעה וחצי, ואני תכף אדבר על מה המטרה של הדיון הזה, אם אני אתן לכל אחד פה לדבר רק שלוש דקות, אנחנו לא נגיע לשום מקום

צביקה פוגל:  ולכן אנחנו נברור את הדוברים כדי שבאמת בסופו של דבר גם תצטייר לנו התמונה וגם נקבל איזה מענה, וגם נוכל בעזרת חבריי חברי הכנסת לסכם את הדיון הזה ולהמליץ המלצות שאנחנו אמורים להמליץ

צביקה פוגל:  אז אני מבקש לנצל את הזמן כראוי, כל דובר יקבל שתי דקות לדבר ומי שלא יצליח להביא את הדברים לידי ביטוי בשתי דקות, ניאלץ לשמוע רק חלק מהדברים אז כבר תתכננו איך למצות את שתי הדקות האלו בצורה הראויה ביותר

צביקה פוגל:       אני מניח שכולנו מסכימים ויודעים שהפגנה מהווה בעצם בצורה מאוד גלויה, מימוש של חופש הביטוי וחופש ההתארגנות וזו הדרך של אדם או קבוצה להביע באופן פומבי את דעתה

צביקה פוגל:  לא המצאתי את זה, זה כתוב בכל המקומות שבהן מגדירים את המילה הפגנה או מחאה

צביקה פוגל:  הזכות להפגין גם היא מעוגנת בחוק, יש לה היתרים ויש לה מגבלות

צביקה פוגל:       בערב שבת, ה-2 ביוני 2023 לפני כמעט שלושה שבועות, התקיימה מחאה בסמוך לביתו של ראש הממשלה בקיסריה

צביקה פוגל:  בשל האירועים שהיו סביב המחאה הזאת התכנסנו כאן היום, ומי שיזם את הדיון הזה זה מספר חברי כנסת בהובלת חברת הכנסת אפרת רייטן מרום שתכף תקבל את הזכות לפתוח את הדיון הזה

צביקה פוגל:       אבל מה שחשוב לי באמת בסופו של דבר זה, שכשנצא מפה ב-12:00, יהיו לנו מסקנות והמלצות מאוד ברורות באשר לתקנות, לנהלים, לדרך שבה מכינים שוטרים לאירועים מהסוג הזה, כדי שלא נצטרך להתכנס פה פעם נוספת ולדון באירועים מהסוג הזה

צביקה פוגל:  זאת המטרה של הדיון

צביקה פוגל:       אני חוזר ומזכיר, אנחנו ניאלץ, לצערי, להסתפק בשעה וחצי, כי ב-12:00 אני חייב להיות בדיון אחר לא מספיק חשוב, ועדה משותפת שלי ושל חוקה על נושא הפרוטקשן, לא פחות חשוב

צביקה פוגל:  אז בבקשה חברת הכנסת אפרת רייטן מרום

אפרת רייטן: תודה רבה אדוני היו"ר, תודה רבה על הכינוס של הכנסת, אני רוצה לומר תודה לחברי נאור שירי, מירב בן ארי, שרן השכל, חברי הוועדה לביטחון לאומי שיזמו ביחד את הדיון הזה

אפרת רייטן:  זה אחד הדיונים הקשים הכואבים המעיקים שאני יזמתי בכנסת הזאת בשתי הכנסת שאני כבר מכהנת כאן

אפרת רייטן:       מצד אחד אני בן אדם מאוד מערכתי ורוצה לחבק ולסייע ולשמור, אבל במקרה הזה אי אפשר היה לשתוק, הואיל וכמו שאתה אמרת נכון, לא רק האלימות הקשה, המעצרים, מעצרי השווא, ובכלל הפרה מאוד מאוד ברורה של כללים, נהלים, אחריות, סמכות של המשטרה באותו לילה

אפרת רייטן:  אבל לא רק, ויש פה הרבה אנשים שהגיעו ממחאות אחרות וגם הם ספגו התנהלות לא תקינה בלשון המעטה, של המשטרה כלפיהם, והם צריכים לבוא ולדבר, ולכן אני שמחה שהם הגיעו לכאן מכל מיני מחאות, כל מיני מפגינים, שיבואו ויספרו מה הם חשו

אפרת רייטן:       תראו, בסוף אני מסתכלת גם על הנכבדים שהגיעו מהמשטרה, הגיעו ממח"ש, במסגרת המכתב שלנו אנחנו פנינו שיגיעו גם המפכ"ל, שיגיעו הבכירים ,שיגיע השר, נראה שהם לא הגיעו

אפרת רייטן:  אני חושבת שזה דגל אדום נוסף לפני סדר עדיפויות, לפי חשיבות הדברים

אפרת רייטן:  אתמול ראינו בערב את הניצב, בסוף הערב, כשהיה לו זמן להתראיין, אבל לכנסת ישראל הוא לא הגיע, גם זה דבר שצריך להגיע לפה, לאירוע הזה

אפרת רייטן:  ורק ככה בשניים-שלושה כי יהיו פה הרבה מאוד סיפורים אישיים של המפגינים והמוחים, אבל כשאני הסתכלתי באותו בוקר כשהלכתי לשחרר את גידי שנעצר בלילה מול - - -     אני מבקשת לא להפריע לי גברתי, גם אם דבריי לא מוצאים חן בעיניכם, את יכולה להקשיב לדברים האלה בשקט

שפי פז: בסדר

אפרת רייטן: אני שמחה שאתה פה, גידי, אם תוכל לספר את הדברים

אפרת רייטן:  אבל יש דברים שבעיני, או אני חוויתי אותם כמשהו שאני לא יכולה לעבור לסדר היום, נהלים ברורים של המשטרה, של כל אחד שרק פותח את הנהלים של המשטרה מבין איזה הפרות היו שם

אפרת רייטן:  כמו למשל, הפרה של מסירת הודעה לא לבני המשפחה וגם לא לעורך הדין ,למרות שהייתה שם דרישה וכמובן חובה של השוטרים כי הרי צריכה להימסר הודעה ללא דיחוי, כך כתוב ב- - - של המשטרה, על מקום הימצאו לאדם הקרוב אליו, לעורך הדין וכמובן גם ללא דיחוי הודעה על כל שינוי במקום החזקתו של העצור

אפרת רייטן:       יספרו לכם פה אנשים שהם הועברו ממקום למקום ולא נמסרה הודעה כזו לא לעורך הדין ולא לאדם הקרוב

אפרת רייטן:  כשהגעתי כבר לגידי והוא לא היה בתחנת המשטרה אלא בבית חולים, וזה הוסתר מאביו וזה הוסתר מעורך הדין שלו, פגשתי אותו עם אינפוזיה במיטה, תרשה לי לומר גידי, אזוק בידיו וברגליו

אחמד טיבי: כאילו היה ערבי

אחמד טיבי:  ככה נוהגים בערבים

שפי פז: או שהוא היה מתנחל, או תושב דרום תל אביב

דורן אברהמי: איפה הייתם כשתושבי דרום תל אביב נעצרו ימים ולילות? לא הייתם בשום דבר, במיוחד לא במשטרה הבזויה הזאת

קריאה: אתם של כולם לא? אתם לא מייצגים את כולם?         

צביקה פוגל: אפרת, שניה אני אעצור אותם

אחמד טיבי: אדוני יושב הראש, לא מקובל שאורח ידבר ככה לחברת כנסת

צביקה פוגל: אני מבין את הרצון שלכם לנהל את הדיון, אבל אני אנהל אותו, לא אתם

צביקה פוגל:  אז תירגעי אני אסדר את זה

צביקה פוגל:  אל תחממי עוד קצת

צביקה פוגל:  סליחה

אחמד טיבי: ערבים הם מטרה לשוטרים, מה זה גזענות?     

אפרת רייטן: אני רוצה רק לסיים את דבריי

צביקה פוגל: עוד שניה אפרת

צביקה פוגל:  תוציאו אותו בבקשה

דורן אברהמי: אתם חושבים שתצליחו להשתיק אותנו אתם טועים

דורן אברהמי:  את דרום תל אביב

צביקה פוגל: אני מקווה שזה האיש האחרון שאני נאלץ להוציא מהדיון הזה

צביקה פוגל:  אל תהפכו את הדיון הזה למשהו שאנחנו לא רוצים להגיע אליו בבקשה

צביקה פוגל:  שפי קחי אוויר

שפי פז: בסדר, אני אשתדל

צביקה פוגל: אפרת בבקשה

אפרת רייטן: תודה אני מסיימת

אפרת רייטן:  אני חושבת שהדגל האדום שמתנופף בימים אלה הוא בלתי אפשרי להימנע מלטפל, לתקן, לחדד את כל הנהלים, לחדד עכשיו את ההוראות וההנחיות כי ההפגנות והמחאות לא ייפסקו

אפרת רייטן:  אנחנו יודעים שהם לא ייפסקו

אפרת רייטן:  הם לא ייפסקו נוכח גם הדברים שראש הממשלה והקואליציה אתמול ושלשום

אפרת רייטן:       עליכם, המשטרה, כמו שאמר היו"ר, להיות המשטרה של כל אזרחי מדינת ישראל

אפרת רייטן:  ואנחנו צריכים לחוש, כולנו, כל מי שיושב פה מסביב לשולחן ולא משנה מי הוא ומה הוא ומאיזו דת ומאיזה מגזר, צריכים להרגיש לא מופלים, צריכים להרגיש שאנחנו סומכים על המקצועיות לא על הפוליטיקה של אנשי משטרת ישראל

אפרת רייטן:  וזה הזמן שלכם עכשיו להתחיל להפיק מהר ועדיף היה יום אחד קודם, את הלקחים, את המסקנות, כדי שלא נחוש כמו שאנחנו מרגישים שהמשטרה היא בקריסה

צביקה פוגל: תודה רבה לחברת הכנסת אפרת רייטן מרום ולפני שאנחנו עוברים לעדויות של האנשים שהיו שם, חבר הכנסת נאור שירי ביקשת דקה, קיבלת

צביקה פוגל:  אני רציתי לתת לך שתיים

נאור שירי: תודה רבה, תודה גם על הכינוס של הדיון אני באמת אהיה קצר כי אני חושב שהדברים שלכם הרבה יותר חשובים משלנו

נאור שירי:  אני אמביוולנטי בדיון מכיוון שאני חושב שהמשטרה נמצאת בין השר לסדן ואני אסביר

נאור שירי:  אני חושב שאתם נמצאים באפס כוח אדם, אתם נקרעים בין אלפי משימות ואתם מגיעים למשימה שהיא מראש מתוחה באופן שלא מאפשר לכם לבצע את המשימה ואני אסביר

נאור שירי:       ההפגנות כולם סובלים מאלימות משטרתית והגיע הזמן שנודה בזה, זה אנושי, וצריך להודות בזה, וצריך לטפל בזה, זה ערבים, זה חרדים, זה אוהדים בספורט, שאני אישית כשהייתי ילד חוויתי אלימות משטרתית, זה כולם והגיע הזמן לטפל בזה, והגיע הזמן קודם כל להודות בזה, ופעם שתודו בזה אז יהיה אפשר לטפל בזה

נאור שירי:  זה בעיניי צריך להיות ההמשך של הדיון

נאור שירי:  כי יש אלימות משטרתית, וציין את זה חבר הכנסת טיבי כלפי ערבים וחרדים, אנחנו רואים את זה, ואם זה מכת"זיות שמכוונות בכינון ישיר לאנשים שהולכים ברחוב, ואי אפשר להסתיר את זה, אי אפשר להסתיר את זה

נאור שירי:       ומה שהיה באותו יום שבת שבעקבותיו הונח פה הדיון זה פשוט הזוי

נאור שירי:  הרגשתי באותה שבת שאני במדינה שמסתירה מעצר של ילד מהורים שלו

נאור שירי:  מה הילד עשה? מה הוא עשה? הפגין? מה הוא עשה שהיה צריך להסתיר את זה שהוא בבית חולים ואזוק למיטה שלו? אני מנסה להבין, מה?     

רועי טוני: גם מה ההורים עשו?     

נאור שירי: עזוב בסדר, וזה לא קשור בשום צורה לדרום תל אביב

נאור שירי:  כל ניסיון לגרור את זה לדיון צדדי לא רלוונטי בכלל, שום קשר

נאור שירי:  ואני שוב אסיים בתודה ואני מקווה שייתן לכם הקהל לבוא לידי ביטוי

צביקה פוגל: מישהו מחבריי חברי הכנסת מרגיש צורך מיוחד לפני שאנחנו שומעים את האנשים, לומר משהו? חבר הכנסת אחמד טיבי בבקשה

צביקה פוגל:  בבקשה אחמד אנחנו חברים, בבקשה קצר

אחמד טיבי: קצר

אחמד טיבי:  א' אני שותף לצורך לזמן את הוועדה אני מברך את חברי הכנסת ואת יושב הראש שקיים את הישיבה

אחמד טיבי:  אני שייך לקבוצה שכל הזמן היא קורבן של אלימות משטרתית

אחמד טיבי:  החברה הערבית, המפגינים הערבים, מפגינים חרדים, אתיופים, ואז אני שומע אתמול בריאיון את סופר, הקצין הזה, שאומר אין שוטרים אלימים

אחמד טיבי:  על דבר כזה מעבירים אדם לבדיקה של פסיכיאטר, לא ממנים אותו מפכ"ל

אחמד טיבי:  אלה משפטים שמישהו אומר כדי לרצות את מי שאמור למנות מפכ"ל

אחמד טיבי:       אם אתה לא מאבחן את הבעיה, כרופא אני אומר, אתה לא יכול לטפל

אחמד טיבי:  כשאתה אומר אין שוטרים אלימים, סימן שכל אלה שהוכו, גם במוצאי שבת, אבל לאורך כל השנים, כאילו לא היו, כאילו לא סבלו ממכות, מכאב, מהשפלות, בעיקר ההשפלות, גם הם, גם המשפחה

אחמד טיבי:       עכשיו, אני רוצה להיות כן ולומר צר לי שאף אחד מאלה שמדברים לאחרונה על האלימות לא דיברו עליה כשהיו ערבים

אחמד טיבי:  ואני רוצה, שאנחנו, הערבים, נגיע לאותו מצב שבו השוטרים מטפלים במחאות כיום

אחמד טיבי:  אני יש לי אספירציות בחיים כנציג ציבור

אחמד טיבי:  אני רוצה שהערבים יטופלו כמו שאתם מטפלים במחאות האלה, או כפי שסופר טיפל בפינוי של עמונה, הוא הגיע ללא אלות, ללא נשק, ואמר זאת הדרך שלי

שפי פז: תגיד אתה נורמלי? אתה יודע מה שהלך בעמונה?     

קריאה: הפינוי השני

שפי פז: אה, הפינוי השני

אחמד טיבי: צדקתי או טעיתי? ולכן תבינו מה שאני אומר, המצב הכרוני הבסיסי, הוא אלימות משטרתית כנגד תת קבוצות של האוכלוסייה, בעיקר ערבים

אחמד טיבי:  בעיקר ערבים, שהאלימות קיימת גם בהפגנות, גם על ידי שוטרים כשתופסים אותם ברחוב, או במעצר, אלימות יתר במעצר, או במגרשי כדורגל

אחמד טיבי:  אגב, תבדקו את היחס לאוהדי סכנין ביחס לאוהדי קבוצות אחרות, על אותו דבר

אחמד טיבי:  ולכן טוב שהדיון הזה, אדוני יושב הראש, מתקיים, אנחנו רוצים לשאוף להגיע לרמה הזאת של היחס של השוטרים

צביקה פוגל: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד כנסת, אני מזכיר, הוא חלומה של כל אמא , הוא רופא

צביקה פוגל:  רק תזכיר לכולם שאתה לא פסיכיאטר

אחמד טיבי: עבדתי שנתיים במחלקה פסיכיאטרית בהדסה בתור

אחמד טיבי:  יש הכשרת מינימום

אחמד טיבי:  בתור סטודנט

צביקה פוגל: עוד מישהו מחברי הכנסת בבקשה?     

גלעד קריב: וכמה שנים בכנסת זה - - - ?     

אחמד טיבי: נכון, אני פה צביקה כבר שנים רבות

צביקה פוגל: ואתה יודע שאני מנצל את זה

צביקה פוגל:  לפני שאני אתן לחברי הכנסת הנוספים לדבר, בואו רק נשמע עדות ראשונה, בסדר? גידי, בבקשה

צביקה פוגל:  גם לך אני מקציב זמן אז תשתדל להיות מאוד ממוקד בסדר? למרות שהעדות שלך חשובה

צביקה פוגל:  קדימה

גידי ברן: שלום לכולם, אני גידי ברן בן 21 ממובילי מחאת הצעירים בצומת כרכור

גידי ברן:  לפני קצת יותר משבועיים במהלך ההפגנה בקיסריה, הותקפתי על ידי משטרת ישראל ונעצרתי כמו מחבל

גידי ברן:  מאותו הלילה אני מסתובב עם מועקה, עובר ממקום למקום ומחפש תשובה, תשובה שתצדיק התנהגות כזאת לאזרח שהגיע להפגין עם תחושת שליחות להגן על עתידו

גידי ברן:       השוטרים עצרו אותי רק כי העברתי את השירה והמורל, לא תקפתי אף אחד, לא הפרתי סדר, הובלתי את המורל

גידי ברן:  סימנו אותי מראש כאילו אני פושע

גידי ברן:  הגיעו אליי מאחורה כשאני עם הגב, הפעילו אלימות בצורה לא פרופורציונלית, אזקו אותי, כיסו לי את העיניים, סחבו אותי כשאני מעולף וזרקו לתוך ניידת כמו שעושים למחבלים

גידי ברן:       התחושה שעטפה אותי כשהבנתי מה קורה זו תחושה שאני באמת לא מאחל לאף אחד כאן להרגיש

גידי ברן:  שבועיים שאני מסתובב ומחפש היגיון או תשובה או משהו שיכול להצדיק את הסיבה שעצרו אותי כמו שעצרו אותי

גידי ברן:  הלילה השחור הזה מבחינתי לא הסתיים רק במעצר אלים, הועברתי שלוש תחנות במהלך הלילה, ללא מענה רפואי למחלה כרונית ממנה אני סובל, בעקבות כך המצב שלי החמיר וחשתי כאבים חזקים

גידי ברן:  למרות שדיווחתי כמה פעמים אף אחד לא התייחס אליי

גידי ברן:  שמונה שעות עד שפינו אותי לבית החולים, אזוק ידיים ורגליים במשך 15 שעות כולל בתוך בית החולים על המיטה ממש כמו אסיר בטחוני

גידי ברן:       ההרגשה שלי הייתה שהעולם מתהפך, האזרחים הפטריוטים נעשו פושעים ואילו הפושעים נעשו שרים

גידי ברן:  הרגשתי שלא רואים אותי כמפגין אלא כעבריין אלים, אחד שמגיע לו לסבול

גידי ברן:  כבר תקופה שאני מחפש תשובה, למה לעזאזל רואים אותי בצורה כזאת עקומה? אז אחרי שבועיים מצאתי תשובה, ולא, לא באשמת השוטרים, למרות הכל, את רובם אני מאוד מעריך, זה בגלל הסתה פרועה ונוראית, חסרת כל היגיון, שחודרת פנימה לתוך משטרת ישראל, מדליקה כאן מלחמת אחים, משסעת אח באחיו

גידי ברן:       לי לא הגיע לעבור דבר כזה, אבל מה הפלא בעצם אם כל היום קוראים לנו עבריינים ואנרכיסטים ולא מפסיקים לשסות? כן, הכתובת הייתה על הקיר, זה היה רק עניין של זמן, הגבולות מתחילים להיטשטש, עבריינים שווה ערך למפגינים

גידי ברן:  אם ההסתה הפרועה לא תפסיק זה רק עניין של זמן שזה יקרה שוב, וזה ילך ויחמיר כי המחאה לא תפסיק, להיפך

גידי ברן:       אני רוצה לנצל את ההזדמנות שלי היום בכנסת במקום הכל כך מיוחד הזה, להעביר את המסר כל פעם כל פעם שתקראו לנו בשמות אנרכיסטים ופושעים זה עוד אגרוף משוטר ועוד טראומה לפטריוט ישראלי בהפגנה

גידי ברן:  להסתה של נבחרי הציבור יש תוצאה שבסוף שאנשים שיושבים כאן משלמים עליה, וזה ממש לא יעצור אותנו שלא תטעו

גידי ברן:       חייבים להביא לציבור ולשוטרים, אנחנו אזרחים שמודאגים מעתידם, לא טרוריסטים

גידי ברן:  יצאתי להפגין עם תחושת שליחות לעתידי, עכשיו במשך כל חיי, במשך כל חיי כשירשמו את השם שלי באינטרנט יראו תמונה שלי כמו מחבל מובל עם עיניים מכוסות בתוך ניידת מעולף, למה? שוטר, חשבת לרגע מה זה יעשה לעתיד שלי?      אני מבקש מכאן, נבחרות ונבחרי הציבור ומשטרת ישראל, שימו לב למה שאתם עושים

גידי ברן:  אנחנו לא עבריינים, אזרחים שומרי חוק שמתים מפחד שישראל תהפוך למדינת חושך משיחית

גידי ברן:  די להסתה, ודי לשנאת חינם

גידי ברן:  השוטרים הם אחים שלנו

שפי פז: זו הסתה עכשיו

אפרת רייטן: את מפריעה, עם כל הכבוד

אפרת רייטן:  ואת לא מנהלת פה את הדיון

אפרת רייטן:  את אורחת ואת צריכה להקשיב לו, כמו שאת לא רוצה שייכנסו לך בדברים

גידי ברן: תפסיקו לשסות אותם נגדנו, אם המטרה שלכם פה בדיקטטורה זה להפחיד אנשים לצאת להפגין זה פשוט לא יעבוד, חבל על הניסיון, ודבר אחרון בבקשה תעצרו את ההפיכה המשטרית, זה הורס לי את העתיד, אני כל כך אוהב את המדינה שלי דמוקרטית, כל כך שובר לי את הלב לחשוב שלא משאירים לי ברירה אלא לגדל בעתיד את ילדיי בארץ אחרת, בארץ בה אני אדם חופשי, בבקשה תתחשבו

גידי ברן:  תודה

צביקה פוגל: גידי, תודה רבה על הכנות, ותודה רבה על הדברים ואני רוצה לומר לכל האחרים

צביקה פוגל:  לא תתנו לי לשמוע את האנשים, אני אפסיק את הדיון הזה, יש לי דברים אחרים ללכת לעשות אחרים לא פחות חשובים

שפי פז: את העדות כן

אפרת רייטן: את לא מחליטה, יש כאן יו"ר הוא מחליט, את לא תחליטי מה אנשים יגידו פה

אפרת רייטן:  עם כל הכבוד, אנחנו עוד לא במדינה הפאשיסטית שאת רוצה שתהיה פה

צביקה פוגל: שפי, את רוצה שאני אקשיב לך? אני אתן לך את הזמן

צביקה פוגל:  תקשיבי לאחרים

צביקה פוגל:  כך נהוג בדיונים אצלי

צביקה פוגל:  אני מבקש לשמור על המתכונת הזאת, תודה רבה

צביקה פוגל:  מישהו מחברי הכנסת? בבקשה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

צביקה פוגל:  בבקשה לקצר

עאידה תומא סלימאן: אני אנסה

צביקה פוגל: בבקשה כדי שאני לא אצטרך לעצור

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן:  אני רוצה להתחיל בזה להגיד לך גידי אין לך במה להתבייש בתמונה שתתפרסם כל פעם בגוגל, יש לך הרבה מה להתגאות דווקא שם - - - להתגאות בו בכל החיים

עאידה תומא סלימאן:  כמי שהייתה הרבה פעמים גם כן קורבן לאלימות של המשטרה, אני אומרת לך, יש לך במה להתגאות

עאידה תומא סלימאן:  אני מודה לאל - - - את הדיון, אני חייבת להגיד שהדיון הזה היה מחייב כבר הרבה זמן

עאידה תומא סלימאן:       ואם אנחנו מדברים על אלימות של המשטרה, אני יכולה גם כן לתת עדות, אני יכולה לתת עדות על גופי ועל עצמי ב-2011 כאשר שברו לי עצמות, ורק מה שהציל אותי מתחת לרגליים של השוטרים היה שמישהו צעק אתם מרביצים לראש מערכת בעיתון, עורכת ראשית, ורק ככה השוטרים - - - אז בואו, ואני מבטיחה לכם לא הייתי אלימה ולא עשיתי כלום באות ויום

עאידה תומא סלימאן:       העניין של האלימות של המשטרה זה הריבון זה מה שקורה בדרך כלל ובמיוחד נגד אוכלוסיות מסומנות כבר למשטרה

עאידה תומא סלימאן:  המשטרה, מדברים עכשיו שרוצים להכניס פוליטיקה למשטרה? המשטרה נגועה בפוליטיקה כבר הרבה זמן, ואי אפשר להחביא את זה

עאידה תומא סלימאן:       אני אומרת שזה ריבון כי אפילו כשמסתכלים על הדרך, - - - עשה מחקר על הנושא, הוא לא הצליח אפילו לקלוט מידע שאפשר ממנו ללמוד כמה מקרים היו? איפה הם היו? מי הקורבן העיקרי במקרים של אלימות ושל שימוש בלתי סביר בכוח של המשטרה? למה? כי אין להם דרך לתעד את זה

עאידה תומא סלימאן:  אם אין דרך לתעד את זה בצורה הנכונה, נכון, שאפשר לרשום את זה תוך כדי דיווח על המקרה, מלבד השוטר שהוא רושם, אם לא בא לו הוא לא רושם ואף אחד לא עוקב אחריו ואף אחד לא בודק אותו

עאידה תומא סלימאן:       יותר מזה, נבדק השוטר והייתה נגדו תלונה, מה קורה? בדיוק מה שהייתה בעבר התלונה שלי למח"ש, נסגרה מחוסר ראיות

עאידה תומא סלימאן:  ובואו נבדוק, כמה תיקים באמת מגישים? אני רוצה להגיד, יש מדיניות של שימוש מופרז בכוח

עאידה תומא סלימאן:  אין מישהו שמבקר

עאידה תומא סלימאן:  נכון, שדווקא רוח המפקד המחלחלת בתקופה האחרונה של השר בעצמו, זה לא במקרה אמר מה שאמר מפקד מחוז חיפה, לכו תבדקו את השימוש בכוח בהפגנות של חיפה בשבועות האחרונים, ההתנפלות המאסיבית ברגע שרואים דגל

עאידה תומא סלימאן:  הבן אדם עשה את התפקיד ולכן עכשיו הוא יקבל פרס ויקודם כנראה

עאידה תומא סלימאן:       אז בואו נהיה כנים, אם יש משהו שצריך לשנות לא רק את ההוראות, אלא גם כן - - - אלא גם כן התפיסה הכללית של השוטרים בלסמן אויבים מלכתחילה

עאידה תומא סלימאן:  שוטרים יוצאים להפגנה נגד ערבים בצורה אחרת לגמרי מאשר יוצאים להפגנה אחרת

עאידה תומא סלימאן:       אני רק רוצה להגיד משפט אחד, רק בשבוע שעבר התברר ששוטר התנכל בצעיר ערבי והגישו נגדו כתבי אישום שהוא השתמש בכוח נגד השוטרים ליד תמרה, בצומת, ומה שהציל אותו שהייתה שם מצלמה של אחת החנויות שצילמה ותיעדה את כל האירוע, והוא זוכה בהכל

עאידה תומא סלימאן:  הבן אדם הזה גם כן נעצר, הושפל, הכו אותו, ובסוף התברר שהכל היה התנפלות של השוטר

עאידה תומא סלימאן:  כנראה גם חלק מהשוטרים צריך לבדוק אותם, לא רק על עמדות - - - אלא על שפיות דעת

צביקה פוגל: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן על הדברים החשובים האלה

צביקה פוגל:  יש לנו פה עוד מישהו שהיה בהפגנה ונפגע?     

אילן שלגי: אני, שלום

אילן שלגי:  אז אני אלון ואני הייתי באמת סוג של הקדימון במעצרים בקיסריה

אילן שלגי:  אני הגעתי לשם בערב, האירוע היה מתואם עם המשטרה, אני מדגיש

אילן שלגי:  בשעה הראשונה הייתה הפגנה רגילה במקום הרגיל

אילן שלגי:  קהל של משפחות ואנשים רגילים לחלוטין, שוטר אחד ממשטרת ישראל מחדרה

אילן שלגי:  זה הכל

אילן שלגי:       באיזשהו שלב התחילה מהומה בלב ההפגנה, אני התקרבתי כדי לראות מה הסיפור, חשבתי אולי פצוע אולי לא יודע מה, ואז החזקתי ביד אחד פלאפון, ביד אחד דגל, הדגל נפל לי, התכופפתי להרים את הדגל, בגלל הצפיפות לא הצלחתי להרים אותו כי אנשים דרכו, אני מתרומם, עומד מלפניי שוטר עם הגב, מסתובב אליי 90 מעלות ומכניס לי מרפק בתוך הפרצוף, יס"מניק

אילן שלגי:  ככה נראיתי לפני שבועיים וחצי, לא כמו שאני נראה עכשיו, עם סיכוי טוב לאבד ראייה בעין אחת

אילן שלגי:  זזתי הצידה לצד של השוטרים, ירד לי הרבה דם הרבה זמן, כשקצת התחלתי להתאושש ולספוג וכו' ניגשתי לשוטר ביקשתי את שמו, הם היו ללא תגים, הוא סירב, הלכתי הצידה

אילן שלגי:  יותר מאוחר עוד פעם ניגשתי אליו, בזמן הזה מפקד האירוע, אותו שוטר שהיה מלכתחילה עמד לידי ולידו, שמע שהוא מסרב אמר לי אני אתן לך את השם

אילן שלגי:  אוקיי, זזתי הצידה, חיכיתי

אילן שלגי:       באיזשהו שלב הגיע מפקד משטרת חדרה עם עוד שוטרים ואני, שהייתי חצי מעולף בצד על הדשא, רואה שפתאום מתחילה איזו מהומה וכפי הנראה הבנתי בדיעבד זה היו שלושת המעצרים הראשונים

אילן שלגי:  המפקד של האירוע, לפני שמפקד המשטרה הגיע, נעלם לי

אילן שלגי:  אני ניגשתי למגן דוד, קיבלתי טיפול וכו'

אילן שלגי:  יום שני אני מופיע בתחנה, במשרדו, אומר לו הבטחת לי את השם של הבן אדם שתקף אותי, חבלה חמורה

אילן שלגי:  אומר לי אני לא מכיר אותו

אילן שלגי:  שימו לב, שוטר שעומד באירוע, מפקד על האירוע, יש לו בסך הכל 4-5 אנשים שאני בכלל לא שמתי לב שהגיעו, אגב הם היו לבושים בצורה שאני יכול לחשוב שעבריין תקף אותי

אילן שלגי:  מכנסיים שחורים, חולצת טי שחורה וזהו

אילן שלגי:  בלי כלום, לא תג שם

אילן שלגי:       אז גם הוא לא נתן לי את השם שלו, וגם יותר מאוחר ניגשנו, לא משנה את הפרטים, ליועצת המשפטית של התחנה וגם היא לא נתנה את השם שלו

אילן שלגי:  אגב, זה השוטר, חי כהן, שוטר יס"מ מתחבא שבועיים

אילן שלגי:  לא תקין

אילן שלגי:  על פי חוק הוא צריך לתת לי את שמו

אילן שלגי:  אני לא האשמתי אותו, לא כלום, ביקשתי את שמו

אילן שלגי:       אז זה מה שאני רוצה בגדול להגיד

אילן שלגי:  אני חושב שהיינו באירוע של מאפס ל-100 ללא סיבה, באמת ללא סיבה, וגם אם הייתה איזה קצה של סיבה, ניגשים לאחד המארגנים או לאנשים, יש את מה שכתב קראדי המפכ"ל לשעבר איך עוצרים בן אדם

אילן שלגי:  לא עברנו שלב אחד במעצר הזה, בדבר הזה, לא ביקשו, לא פנו, לא הפעילו קודם איזה כוח סיום

אילן שלגי:  אני חושב שיש לנו בעיה, אני דווקא לא רוצה עכשיו לאפיין אותה, אני חושב שזו בעיה שלכם, ואני מצפה ממכם, כאזרח, שתעשו משהו בדבר

צביקה פוגל: תודה רבה על דבריך החשובים אלון

סימון דוידסון: אתה יודע כמה בעיות יש לנו פה? אנחנו חיים בבניין של בעיות

אפרת רייטן: אבל הוא צודק, באמת אנחנו צריכים לתת לזה פתרון, בין היתר

צביקה פוגל: חבר הכנסת דוידסון באת לבדוק את היכולת שלי לספוג?     

סימון דוידסון: הגעתי, אפשר להתחיל

צביקה פוגל: תודה רבה לאלון על הדברים החשובים שלו והכנים, בהחלט טוב שנתנו לך לדבר

צביקה פוגל:  חבר הכנסת יוראי להב הרצנו בבקשה

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אני אהיה קצר, באמת לאפשר לכם לדבר

יוראי להב-הרצנו:  שמעתי את העדות שלך גידי ואני מוכרח לומר שעם כל מילה שלך זה כאילו אני מקבל בעיטה בבטן אני חושב שהתמונות מההפגנה או ההפגנה שלך שם היא לא אות קין אלא אות גבורה, אתה גיבור, ומה שעשית הוא מה שמצופה מכל צעיר במדינת ישראל זה לצאת ולהפגין על עתידו בעד העקרונות והערכים שהוא מאמין בהם

יוראי להב-הרצנו:  ולכן אתה לא צריך להתבייש, אתה צריך להיות גאה במה שעשית ולהמשיך בכל הכוח

יוראי להב-הרצנו:       למשטרה, אני רוצה לומר על רקע הדברים החמורים של ניצב סופר שאולי באו לידי ביטוי באותה שבת

יוראי להב-הרצנו:  הפגנה היא לא מטרד, היא נשמת אפה של הדמוקרטיה הישראלית, ואני אומר את זה מתוך הערכה רבה לעבודה של השוטרים והשוטרות, מתוך נקודת מוצא שיש לנו משטרה אחת ואנחנו צריכים לחזק אותה ולראות איך מטייבים את הפעילות שלה

יוראי להב-הרצנו:       יחד עם זאת, באותה נשימה, המראות שנראו בהפגנה באותו יום שבת מחייבים בדק בית רציני

יוראי להב-הרצנו:  לא יכול להיות שאלימות כזאת קשה, שהתנהלות כזו של שוטרים ושוטרות תיראה

יוראי להב-הרצנו:  ואני אומר שוב, אני יודע את המורכבות שאתם ניצבים בה עכשיו למול, לעיתים, הנחיות של השר ושל ראש הממשלה שסותרות את הוראות החוק, ולכן אני מבקש ממכם בכל לשון של בקשה, שכשאתם מזהים ומזהות סתירה בין ההנחיות של הדרג המדיני שכרגע נמצאים שם עבריינים ובריונים, לבין הוראות החוק שמחייבות את השמירה ההדוקה על חופש ההפגנה, להיצמד להוראות החוק ולקיים את הוראות החוק, כי אתם אמורים ליישם את ההוראות של החוק ולא של הדרג המדיני

יוראי להב-הרצנו:       לפיכך, אני רוצה צביקה, להודות לך על קיום הדיון הזה, ולומר שאנחנו צריכים לוודא שכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל יוכלו להמשיך להפגין בעד הערכים שהם מאמינים בהם, כך צריך לנהוג במדינה דמוקרטית, ועל כך אתם אמונים, וחשוב לוודא שזה יישמר

צביקה פוגל: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו על דבריו החשובים

צביקה פוגל:  אתה אחד המפגינים?     

רועי טוני: אני מלשכת עורכי הדין, העורך דין שעצרו אותו

צביקה פוגל: אני קורא מה שכתוב

צביקה פוגל:  אני רוצה אנשים שהיו שם לפני עורכי הדין

צביקה פוגל:  אתה היית שם?     

רועי טוני: לא היו, אני הייתי הראשון שם

רועי טוני:  לא היה מפגין אחד כשאני הגעתי

צביקה פוגל: אוקיי אז רק ניתן לו ואחרי זה אתה

צביקה פוגל:  בבקשה, איך השם? כן בבקשה

לירון סמואלס: תודה אני לירון סמואלס, נעצרתי בחדרה

לירון סמואלס:  נעצרתי על כלום, שום דבר

לירון סמואלס:  אני עמדתי בצד, הקשבתי להנחיות של המשטרה

לירון סמואלס:  הייתי רוצה להגיד שהייתי כמו גידי ועצרו אותי כי הייתי המנהיג של אותו רגע כי הלהבתי את הקהל

לירון סמואלס:  לא, אני הייתי בדרך החוצה כבר, לעבור, כשגילינו שהעבירו את כולם, שיחקו איתנו מחבואים, הייתי בדרך לתחנה אחרת

לירון סמואלס:  בדרך החוצה ראיתי כמה פרובוקטורים שהמשטרה הרחיקה אחד מהם קודם שהוא חזר עם חברים, הסתרתי את כל סממני המפגין שיש לי, כי אני יודע שזה נראה בידי השוטרים שם כפושע, ובאתי בעדינות להגיד להם שהגיעו פרובוקטורים שאת חלקם הם הרחיקו כבר, נכנסו לתוך הקהל לעשות בעיות

לירון סמואלס:       הדפו אותי בצורה כזאת אלימה, הרגשתי שאני במשחק פוטבול שם, ואני מנסה להסביר להם שוב ושוב, פעמיים דחפו אותי, בפעם השלישית הצלחתי להגיד להם למה באתי ואומרים לי, שוטר אומר לי, מה אתה רוצה? רציתם דמוקרטיה, גם להם מותר להיות פה

לירון סמואלס:       ואז הפשע הנורא שלי היה שבעזרת המגפון ביקשתי מהמפגינים שהיו שם להיות רגע בשקט והתחלתי לספר להם מה קר הפה הרגע בלי להעליב שוטרים, בלי שום דבר, לא פרובוקציות, לספר בצורה הכי עניינית שאני באתי לדווח על פרובוקטורים למשטרה, וחטפתי אלימות

לירון סמואלס:  באותו רגע התחילו לדחוף אנשים בקהל, אחר כך הגיע השוטר שבדיעבד, לא האמנתי כשאמרו לי את זה, אבל גיליתי שהוא מפקד משטרת חדרה, זוהר מוסלאוי, הגיע, ניסה לתפוס אותי, חנק אותי ככה

לירון סמואלס:  אמר לשוטר אחר לתפוס אותי מהמגפון, מאחורה, רואים סרטון יש מספיק סרטונים

לירון סמואלס:  אחר כך אני מסכים עם מה שגידי אמר, שהוא אמר עצרו אותנו כמו מחבלים

לירון סמואלס:  כשאני הייתי בצבא לא עצרנו מחבלים ככה

שפי פז: כמו בשכונת התקווה

צביקה פוגל: חבריי היקרים אני גבר ממוצע שמסוגל לשמוע רק דובר אחד כל פעם

אחמד טיבי: שפי, איך את לא ברשימת הליכוד השנה?     

שפי פז: כי אני בחיים לא אהיה בשום רשימת ליכוד או כל רשימה אחרת

שפי פז:  אולי אני אכנס לרשימה שלך

לירון סמואלס: קפצו עליי שם לפחות שישה שוטרים כאילו אני מינימום עכשיו פצצה מתקתקת באמצע תחנה

לירון סמואלס:  הפילו אותי תוך כדי, על הראש, משכו אותי, רואים בסרטון שאני ככה, אני קצת מסתיר אני מחזיק את הרצועה של המגפון

לירון סמואלס:  גם כשהייתי על הרצפה השוטרים שם לא הפעילו את הראש ואמרו נתפוס אותו מהידיים, בכתפיים, הרימו אותי מהרצועה וגררו אותי

לירון סמואלס:  וכמו שמשה אמר כמו חיה, לא לא כמו חיה

לירון סמואלס:  כי בן אדם שהיה מצולם גורר חיה מרצועה על הרצפה ועושה את הנזק שעשו לי, היה מסיים בכלא, הוא היה מושעה באותו לילה ממקום העבודה שלו, היו עושים לו שיימינג בכל הרשתות החברתיות, הוא היה מקבל הרבה יותר רייטינג ממה שהמקרה הבזוי עם האוטובוס והחרדי קיבל אתמול

לירון סמואלס:       ובמקום זה, ועוד אחרי שהייתי בוועדה פה בכנסת שסיפרתי על מה שקרה ואמרתי לשוטרים שהיו פה ולמח"ש שאני מוכן להתערב אם מגישים תלונה נגד מישהו שעושה משהו במקום העבודה, באותו יום הוא מושעה עד שמבררים מה קרה

לירון סמואלס:  ואני מוכן להתערב שאם אני הולך עכשיו לתחנת חדרה זוהר מוסלאוי שם

לירון סמואלס:  וכן, בהפגנה הקרובה שהייתה אחר כך בחדרה, אני הולך ומי עומד שם מולי כאילו לא עשה כלום? כאילו לא זרק אותי על הרצפה? גררו אותי לתוך התחנה באלימות, הפילו אותי על הראש, המשיכו להרביץ לי בטעות בתוך התחנה, להרים אותי ולהפיל אותי שוב כשאמרתי שאני לא יכול לעמוד, לכופף לי את הכתף להגיד תראו עכשיו הוא עומד

לירון סמואלס:       כשאחד השוטרים הבין שיש פה בעיה ואמר שצריך לפנות אותי, זוהר מוסלאוי הגיע בזמן שארבעה שוטרים מרימים אותי כמו סוג של בן אדם הפעם, ואומר לי מול השוטרים יא בן זונה, מה אתה עושה הצגות? ואומר לשוטרים תראו איך הוא מפסיק את ההצגה הזאת כשכבר לא רואים אותו בחוץ

לירון סמואלס:  והשוטרים ממשיכים כאפה פה כאפה שם, קצת קללות קצת גינויים עד ששוטר אומר תגררו אותו מאחורי ניידת שלא יראו אותו

לירון סמואלס:       משפט סיום, אני הגעתי לבית חולים על מה שקרה שם, לא הודיעו לאף אחד, אחד לא דיבר איתי

לירון סמואלס:  אחרי כמה שעות מישהי פתאום מגיעה ושואלת אם אני רוצה שיפנו לקרוב משפחה? לא שוטר, לא אף אחד, אמא של רדמן שבמקרה היה מאושפז שם לידי

לירון סמואלס:  עצרו אותי שם על שום דבר, לא הגיוני שבן אדם יוצא להפגין הפגנה חוקית לגמרי, חוזר הביתה אחרי לילה בבית חולים עם סימנים, עד היום יש לי אותם, אני סוגר את העיניים בלילה, אני שומע את הרעש שם של השוטרים

לירון סמואלס:  חלק מהלילות יש לי חלומות של משטרה רודפת אחריי, ועל מה? הבנות שלי רואות שוטרים ברחוב בנות ארבע ושבע וישר קופצות הצידה לחבק אותי ולהתרחק מהשוטרים

צביקה פוגל: תודה רבה על הדברים האלה, לא כיף לשמוע אותם אני חייב לומר

לירון סמואלס: שניה, משפט אחרון

צביקה פוגל: המשפט האחרון שלך היה מאוד ארוך

לירון סמואלס: אני מבין את המצב של המשטרה, כמו שאמרו, יש פה משטרה אחת וצריך לחזק אותה, לא על ידי תמיכה בשוטרים האלימים, אבל עד שאפשר לחזק אותה אני מבקש להקפיד להרחיק את המשטרה כמה שיותר, שיהיו שם במינימום ההכרחי, כל האלימות שהייתה שם בחדרה לא הייתה קורית אם המשטרה לא הייתה עושה את מה שהיא עשתה שם

לירון סמואלס:  שוטר אחד מספיק, אנחנו לא אלימים

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  חבר הכנסת גלעד קריב ואחריו רועי

צביקה פוגל:  בבקשה

גלעד קריב: בוקר טוב אדוני יושב הראש, היוזמים של הדיון, לכם חבריי וחברותיי אנשי ונשות המחאה

גלעד קריב:  תראו, טוב שהדיון הזה מתקיים כי הכנסת צריכה לתת את דעתה לאלימות המשטרתית, אבל צריך לומר ביושר שהאלימות המשטרתית היא חלק מרצף של אלימות ובריונות שלצערנו, ולבושה הגדולה שלנו, חלק מאותו הרצף נובע מכאן, מהבניין

גלעד קריב:  כי כשאתמול, חברי כנסת איימו מפורשות על מנהלת בית ספר מצטיינת שהם ירדפו אותה, ושהם יבואו אליה לכפר הנוער ויפוצצו מחנה קיץ, וכשבוועדת החוקה מתארח באופן קבוע המוביל של קמפיין שמאלנים בוגדים

שפי פז: יושב פה באן אדם שקורא - - -     

צביקה פוגל: שפי אני אוציא אותך, את לא חברת כנסת והוא מדבר עכשיו, תכבדי את חבר הכנסת

צביקה פוגל:  תוציאו אותה בבקשה החוצה

צביקה פוגל:  אני אעשה את זה

צביקה פוגל:  אז שבי בשקט פעם אחרונה

גלעד קריב: וכאשר לבניין הזה מוזמנים פעילים של מפלגת השלטון שתועדו מרביצים למפגינים במהלך השנתיים האחרונות, אז אין מה להתפלא שהאווירה הזאת, והתרבות האלימה הזאת מחלחלת גם לתוך המשטרה, ואז גם אין מה להתפלא שניצב במשטרה ישראל, מפקדם של חלק מהיושבים כאן, לא מתבייש לומר בריאיון שמבחינתו עצם קיומם של הפגנות במשך שמונה חודשים זה דבר לא לגיטימי

גלעד קריב:  וכשמפקד המחוז, ניצב, אומר שהפגנות רק בגלל שהן מתמשכות שמונה חודשים הן לא לגיטימיות, אז מה הפלא שפקודיו מתנהגים בדרך שראינו?      עכשיו אדוני, ובזה אני מסיים, אני במשך כמעט שנה וחצי הייתי יושב ראש ועדת החוקה, דנו שם כמעט בכל שבוע בעניינים שנוגעים למשטרה ישראל, והפעם היחידה במשך שנה וחצי שהמפכ"ל טרח לבוא אליי לוועדה זה כשדנו בהצעת החוק של חברת הכנסת לשעבר גבי לסקי, על ביטול על העבירה של העלבת עובד ציבור, שהיום תכלס מיושמת קר במקרים שסונטים בשוטרים

גלעד קריב:  זאת הפעם היחידה שהמפכ"ל טרח להגיע אליי לוועדה

גלעד קריב:       ולמה אני אומר את זה? כי יש לי הרבה הערכה לסגן ניצב עמר, ולרב פקד בן משה, ולעורכת הדין קליינשטיין, אבל לעובדה שלדיון הזה לא התייצב היועץ המשפטי של המשטרה, ודובר המשטרה, ואין כאן אף ניצב חבר המטה הארצי, ואנחנו צריכים שאתם, ויש לי הרבה כבוד אליכם, אבל לא אתם הקצינים שמעצבים את מדיניות המשטרה, זאת העדות הכי טובה לזלזול של הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל בחסות סדר היום של השר המופקר לטענות שנשמעות כאן

גלעד קריב:       והדיון הזה הוא חשוב אבל הוא דיון שמשכנע את המשוכנעים, ואני מבקש להעביר באמצעותכם, אבל בעיקר באמצעותך אדוני יושב הראש, לצמרת של מפקדת המשטרה שזאת בושה וחרפה שלדיון הזה מתייצב הדרג הזה, הפיקודי של משטרת ישראל, ואני מבקש ממך לקיים דיון חוזר שבו הוועדה תזמין את היועץ המשפטי של המשטרה, את דובר המשטרה ואת נציג המטה הארצי, מפכ"ל או סמפכ"ל לדיון הזה, כי זה לא לכבד, לא את חברי הכנסת ולא את ציבור האזרחים שבסופו של דבר אתם אמורים לשרת

אחמד טיבי: אבל הערה, אתה יודע מי קובע איזה שוטרים יגיעו, איזה דרג?     

גלעד קריב: אני יודע

אחמד טיבי: חנמאל

יצחק קרויזר: לא ראיתי אותך בכזה להט על המעצר של - - - גלעד

אפרת רייטן: תקשיב באמת זו הזיה

אפרת רייטן:  זה פשוט הזיה

אפרת רייטן:  במקום לחבר עכשיו, במקום לאחד כוחות אתם כל הזמן שואלים איפה הייתם איפה הייתם? באמת זה הדבר הכי ילדותי והכי מיותר

אפרת רייטן:  לא חבל? יש לך הזדמנות לאחד כוחות, לעשות ביחד, לנסות לתקן

אפרת רייטן:  במקום זה לנצל את הדיון הזה ולשאול איפה הייתם? למה לא עשיתם? למה לא ייצגתם? זה כל כך ילדותי ומיותר וכל כך באמת אידיוטי, סליחה שאני אומרת את זה, שזה לא אמור להיות התפקיד שלך

אפרת רייטן:       הנה יושבת פה גבי, יושב פה אחמד, יושבים פה חברי כנסת שבמשך שנים עושים פה הכל כדי להילחם בזה, ואתם סבבה לכם, מרביצים עכשיו למפגינים שלכם אז בואו נהיה פה בשקט

אפרת רייטן:  זה עוול, זה איוולת, זה פשוט אידיוטי, אין לי מילה אחרת 

יצחק קרויזר: כדי לייצר פרובוקציה - - - כנגד מפגיני ימין, תעשו את שיעורי הבית שלכם - - -     

אפרת רייטן: אתם מעודדים אלימות, זה מה שאתם עושים

יצחק קרויזר: נכון

אפרת רייטן: ואתה נציג המפלגה שמעודדת אלימות

אפרת רייטן:  לא רק מעודדים, גורמים לאלימות

אפרת רייטן:  תראה לי עוד אנשים כמו שיושבים פה שנשבר להם האף, כמו שיושב פה שהאוזן שלו נקרעה, שאנשים נגררו פה על הרצפה

אפרת רייטן:  תגידו, אתם בסבבה עם זה? לא הבנתי מה הטענה שלכם, אתם סבבה עם זה? תגיד את האמת

אפרת רייטן:  תגיד אני מגנה את זה, תגיד האלימות הזאת היא פסולה

אפרת רייטן:  במקום זה אתם מקשקשים

אפרת רייטן:  תגידו אנחנו מגנים את האלימות

אפרת רייטן:  תגידו

אפרת רייטן:  אבל אתם פחדנים

יצחק קרויזר: אם את היית מגיעה בניקיון אמיתי, בלדאוג לזכויות - - - לזכויות של מפגינים - - - כדי לנצל במות

קריאה: את גינית אלימת פעם נגד מפגינים?     

אפרת רייטן: אני מגנה כל אלימות

קריאה: איפה הייתם? איפה גינית?     

אפרת רייטן: איפה הייתם בהתנתקות? איפה הייתם ב-1948? איפה הייתם ב-1967? איפה הייתם?     

צביקה פוגל: כשחברי כנסת מתווכחים, אתם רואים שאני משתדל לעשות את זה בעדינות האפשרית כדי לגרום להם להתנהל כמו שצריך, כי כולנו פה הזמנו אתכם בשביל לשמוע אתכם

צביקה פוגל:  לעיתים אנחנו שוכחים שאנחנו הגענו לכאן כדי לשמוע אתכם ואנחנו טורחים להשמיע את עצמנו

צביקה פוגל:  אז בואו רגע נעצור את כל ההתלהמות הזו, אין לה שום מקום כרגע, לכולנו יש דעות ועמדות ואנחנו פה כדי לשמוע אתכם, ואני מזכיר, אנחנו פה כדי שבסופו של דבר נוכל לבוא לגורמים המבצעים ולהגיד להם איך נכון להתנהל בפעם הבאה

צביקה פוגל:  עורך דין רועי בבקשה

צביקה פוגל:  אני מזכיר לך יש לך שתי דקות

צביקה פוגל:  תנצל את זה     

רועי טוני: שתי דקות זה מלא זמן

רועי טוני:  שלום, אני פונה לנציגים של המשטרה

רועי טוני:  קודם כל אני באמת חושב שהשוטרים הם אחים ואנחנו בתקופה שאנחנו צריכים לחזק את המשטרה

רועי טוני:  אני עורך דין רועי טוני ממשרד רויזר טוני, חברת הכנסת אפרת רייטן הזמינה אותי לקטר של ההייטק לפני שבועיים-שלושה-חודש

רועי טוני:       ב-13 ביוני נפל דבר בישראל, אני הגעתי לכנס

רועי טוני:  אני רוצה רגע לעמוד, עם הבגדים האלה כמו שנכנסתי היום לכנסת

רועי טוני:  הגעתי בשביל להיכנס ולראות משקיעים שאני עובד איתם

רועי טוני:  כשהגעתי בכניסה, ועכשיו המצב מחולק ללפני המעצר, המעצר עצמו, ובעצם ההשפלה שאני עברתי שהיא לא קשורה לערך המעצר

רועי טוני:  אני מגיע להיכנס, אגב מגיע שוטר שמזהה אותי ואומר לי טוני אתה לא נכנס, אתה לא נכנס טוני

רועי טוני:  אני אומר לו בן, כפרה עליך, אני עובד 18 שנים במקצוע הזה תן לי להיכנס זאת העבודה שלי

רועי טוני:  אגב אני אומר את זה כי זה מצולם בצורה מאוד נעימה, כי אנחנו מכירים

קריאה: זה בן גולדברג?     

רועי טוני: אדם מאוד נעים

רועי טוני:  קוראים למפקחת על הכנס, בן, מה הדרגה שלו? הוא תת רפ"ק

רועי טוני:  בן, אני רואה אותו בחוסר אונים, מבקש את הרשימות, אז הוא נהיה סלקטור ואז מביאים את האחראים על הכנס והוא אומר לה שאני מאחים לנשק, והיא אומרת לו אין בעיה שייכנס

רועי טוני:       כמה דקות אחרי זה אני מוצא את עצמי על הרצפה כפות באזיקים לעיני הלקוחות שלי, אני רוצה רגע בשתי מילים להסביר כי פה גם נחצה קו חוקי כעורכי דין, ויש פה בחדר עוד עורכי דין

רועי טוני:  אתה יודע מה? גם אחרי שנעצרתי והייתי כבר אזוק על הרצפה אז הוא היה חייב להגיד כמה הוא לא אוהב עורכי דין וכמה אני לא מבין במשפטים, ואז הוא הכניס אותי לניידת

רועי טוני:  הדמעות שלי התחילו פשוט, אתה יודע מה אני לא רוצה להגיד כדי שלא יתחיל גם פה

רועי טוני:       בדרך לתחנת לב תל אביב אני שומע על רצח ועל אונס ועל דברים שהם בכלל לא העולם שלי, אני בכלל לא מתעסק בפלילי, אין לי שום זיקה לפלילי ואם הייתי רוצה להיות פלילי הייתי פלילי

רועי טוני:  בתחנה עומדים שבעה שוטרים לידי, אתם יודעים מה? אולי חמישה אולי ארבעה, ומסבירים לי איך להוריד את השרוכים וכמה אני לא מבין במשפטים, והחוויה היא חוויה נוראית

רועי טוני:  לוקחים לך את צלם האנוש כשאתה נעצר מבלי שיש צורך

רועי טוני:       אחרי זה מתנהגים אליך כמו איזו חבילת בשר, מעבירים אותך לאן שהם רוצים, אין לך שום אפשרות להגיד לך מה שאתה רוצה

רועי טוני:  זה אני מדבר כעצור, כעורך דין העברנו, תכף אני אכנס לזה

רועי טוני:  אנחנו יושבים שם בתחנה אזוק בידיים, אני יושב שם אזוק בידיים וברגליים בלי שיש לי שרוכים, הברזייה בתחנה לא עובדת

סימון דוידסון: קרויזר תקשיב זה בישראל לא בצפון קוריאה, במדינת ישראל ולא בצפון קוריאה, אני מאוד מקווה שאתה שומע את הדברים האלה

יצחק קרויזר: השאלה אם אתם, סימון, מגיעים לדיון הזה אמיתי כדי לטפל בבעיה של אלימות משטרתית כלפי מפגינים ולדאוג למפגינים גם לחרדים, גם למפגינים ערבים, גם בקפלן וגם בשומרון, האם זה הדיון או שהדיון הוא פופוליסטי?     

קריאה: אבל זה לא הדיון

אפרת רייטן: אז קדימה תיזום דיון, למה לא יזמת?     

יצחק קרויזר: לא ראיתי שאת

אפרת רייטן: יכולת להצטרף גם ליוזמה שלנו

אפרת רייטן:  למה לא יזמת? מאוד טוב בלדבר גם אתם, קל לכם לדבר

אפרת רייטן:  בואו, תיזמו, קדימה, במקום לקשקש למה אתם לא עוזרים לזה ולמה לא עוזרים לזה? איזה שטויות באמת

יצחק קרויזר: - - - כשהדרישה הראשונה שלו מהמשטרה היא אכיפה שוויונית ולשמוע כאן וזה לא משנה אם הוא מפגין בקפלן או במאה שערים - -     

אפרת רייטן: בואו, תטפלו בבעיות, תפסיקו להאשים אחרים, תטפלו בבעיות, יש להם את המנדט

אפרת רייטן:  זכיתם בבחירות, תטפלו בבעיות ותפסיק לעצום את העיניים כל הזמן

יצחק קרויזר: לשמוע שאזרח אחד מממש את הזכות הדמוקרטית שלו וחוזר הביתה עם סימני אלימות, זה לא תקין

אפרת רייטן: אז קדימה, תטפלו בבעיות טוב שבאת

יצחק קרויזר: אבל לכן אני חוזר, אם הדיון הזה הוא לנצל כלי פרלמנטרי לפופוליזם או אמיתי?     

אפרת רייטן: אז אתה לא מבין איך הכנסת עובדת אם ככה, אם אתה קורא לזה ניצול פרלמנטרי אתה לא מבין מה התפקיד שלך בעולם כנסת ישראל

יצחק קרויזר: את אמרת ניצול, אני שאלתי

אפרת רייטן: הזיה

רועי טוני: אני ממש רוצה לסיים

צביקה פוגל: אני לא מתכוון להתחיל לחנך חברי כנסת, באמת שלא, זה גדול עליי, מה גם שאני אחד הצעירים שיש כאן מבחינת זמן הכנסת

צביקה פוגל:  אז סימון, אני מבין את הלהט שלך, באמת שאני מבין אותו, בואו נשמע את האנשים שהזמנו

צביקה פוגל:  כל פעם שנחמם אחד את השני זה לא ייגמר טוב

צביקה פוגל:  בואו נעצור את זה עורך דין רועי בבקשה, ואחרי זה חברת הכנסת מירב כהן

רועי טוני: כשאני יושב שם במעצר, עצרו עוד מפגין, אני לא הייתי מפגין, אני הגעתי שעה קודם בשביל שאני אצליח לדבר עם הלקוחות שלי, והמפגין ההוא שהוא לא נמצא פה, לדעתי עבר התקף פסיכוטי קשה, קשה, ברמה, שאין לי הסמכה רפואית, אבל אני קמתי לסורגים של בית המעצר, אני פשוט לא מאמין שאני אומר את זה, וצעקתי לשוטרים תביאו אותו אליי אני ארגיע אותו

רועי טוני:  אני חושב שבתחנת משטרה גם צריך להיות מישהו שצריך לטפל בדברים האלה

רועי טוני:  כי מה שהם אמרו לו זה שאם הוא לא יעשה מה שהם אומרים לו, אז הם ינהגו באלימות יותר קשה

רועי טוני:  וכשאני יצאתי, אני רגע מתחבר לדבר הזה ואני ממש לקראת סיום

רועי טוני:      אני לא רוצה להגיד את השם שלו, התקף שלי יצא הלב אליו, וגם אני לא הייתי משהו באותו רגע

רועי טוני:  עכשיו כשאני יוצא החוצה אני רוצה להגיד שזו השפלה לא נורמלית, בטח עם הפרסונה כשאתה מגיע

רועי טוני:  היה לי מאוד קשה לצאת מהבית ביום למחרת, הייתי חייב לצרת מהבית כי בסוף יש אנשים מחכים לי, אם מחפשים עכשיו באינטרנט אז רואים עורך דין רועי טוני עצור

רועי טוני:  מה אני עושה עם זה? אם אתה, אדוני יושב הראש, רוצה לקחת עורך דין, וזה הדבר הראשון שקופץ לך?     

צביקה פוגל: אני רק נחקרתי שש ורבע שעות ואני הולך עם הכתם הזה, תאמין לי אני מבין על מה אתה מדבר

רועי טוני: יש פה את אושרת נציגת הסנגוריה, אני לא רוצה להיכנס

רועי טוני:  רציתי להביא את האינפוט שלי כעורך דין שלקחו ממנו את הטלפון, ופגעו לי בזכות הפרטיות וגם ללקוחות שלי

רועי טוני:  לצורך העניין אני פה נציג לשכת עורכי הדין, תן לה לדבר על העניין החוקי

צביקה פוגל: לא, אתה לא תיתן

צביקה פוגל:  תודה רבה לך עורך דין רועי

רועי טוני: תהיו אחים ותהיו חזקים, וזאת התקופה שלנו

צביקה פוגל: תודה רבה, נקודת המבט שלך מאוד חשובה לנו לדיון הזה, וטוב שנתנו לך לדבר

צביקה פוגל:  חברת הכנסת מירב כהן בבקשה

צביקה פוגל:  שפי, תהיי רגועה את הבאה בתור

צביקה פוגל:  ויש לך שתי דקות בדיוק, ולעשות את זה בבקשה בנימוס

מירב כהן: בפתח הדיון אמרתי לעצמי לרגע יש פה מחנה משותף, יש פה אנשים שמרגישים שנעשה להם עוול מכל הקשת הפוליטית, אם זה מדרום תל אביב, ואם זה המוחים נגד ההפיכה המשטרית, ואם זה ערבים

מירב כהן:  ובאמת כל אחד פה עם הכאב שלו, ואולי נצא מפה עם איזו אמירה סולידרית שאסור לפגוע בחופש הביטוי ובחופש המחאה לא משנה מאיפה אתה בא

מירב כהן:  והדיון התקדם, וקרה היפך הגמור, במקום לבוא ולומר כולנו פה ביחד, גם אם הדעות שלנו שונות אבל זכותו של כל אדם בישראל למחות, קרה היפך הגמור

מירב כהן:  איפה הייתם? למה לא הייתם פה? מי אתם? למה אתם חושבים שאתם יותר טובים? במקום שרגע נחשוב שמדינת ישראל, גם אם אנחנו חושבים אחרת, מותר להפגין ולא יכול להיות שבן אדם יחווה כזו חוויה קיצונית שכל מה שהוא עשה זה לצאת למחות

מירב כהן:       אז קודם כל אני פה כדי להגן על מפגינים לא משנה מה דעתם הפוליטית, גם אם הם מדרום העיר, גם אם הם ערבים, וגם אם הם מקפלן, וגם אם אני לא נמצאת לצידך שם בהפגנה זה לא אומר שאני רוצה שיאזקו אותך ויפרקו אותך במכות רק כי עמדת על איזו מדרכה והפגנת

מירב כהן:  אוקיי? אז חבל שאנחנו לא לומדים פה סולידריות אחד לשני, כי האלימות הזו היא לא לגיטימית לא משנה מה דעתך הפוליטית

מירב כהן:       אני כבר שוחחתי עם אנשים שנפגעו, אבל באמת הדיון הזה הופך את הבטן

מירב כהן:  הפעם הראשונה שהבנתי שמשהו פה נחצה זה שזרקו רימון, שירדו באיילון וזרקו רימון לתוך קהל של אנשים סתם ככה רנדומלית

אפרת רייטן: יושב כאן אדם שנפגע מהרימון

מירב כהן: אני זוכרת זה היה בצהריי היום

אפרת רייטן: הם יושבים פה, הנה הם, יושבים כאן הנפגעים

מירב כהן: אמא עם ילדים קטנים שבאה עמדה על המדרכה, זרקו עליה רימון

מירב כהן:       חבר הכנסת קרויזר, זה שאתה קורא לזה דיון פופוליסטי, זה לא בסדר, זה לא פופוליסטי, זה כאב של אנשים

אפרת רייטן: אני גם שואלת, מה אתה עושה פה?     

מירב כהן: זה שהבן אדם מובל עם פלנלית על העיניים, שמכסים לו את העיניים לניידת משטרה זו הזיה, זה סיפור הזיה ולצערי אני כל שבוע שומעת עוד ועוד מקרים כאלה

מירב כהן:  עכשיו רגע, למה אנחנו יודעים שבסוף זה מעצרי שווא? איך אנחנו יודעים את זה? כי נכון ל-6 ביוני 541 עצורים ואפס כתבי אישום

מירב כהן:  זאת אומרת עוצרים אנשים כשאין אפילו שום חשד אמיתי למשהו רציני שיכול להתגלגל לכתב אישום

מירב כהן:  מה, אתם מפרקים ככה בן אדם על כלום? אין אפילו שום בסיס לזה שהוא עשה משהו פלילי? משהו לא תקין? זה מלמד, אם מאות אנשים נעצרים ואפס כתבי אישום

שפי פז: אפס כתבי אישום

צביקה פוגל: שפי את רוצה לצאת? אז תשבי בשקט

מירב כהן: אני רוצה לתת את הזמן לאנשים, אבל בסוף בסוף יש לנו באמת משטרה אחת, ואני גם רוצה להגיד תודה למשטרה

מירב כהן:  כי באופן אישי הרבה מאוד פעמים הגנו גם עליי מלחטוף מכות, מאנשים דלוקים שהגיעו להפגנות במטרה ללכת מכות ואם לא היו שם שוטרים גם אני הייתי חוטפת מכות, והם הגנו עליי בגופם לא פעם אחת

מירב כהן:  לא רק עליי, על הרבה מאוד אנשים שאנשים עם מצלמות דלוקות שעושות לייבים ובא להם עכשיו לפרק מישהו ברחוב כי הם שטופי זעם ושנאה

מירב כהן:  באמת הרבה מאוד פעמים שוטרים הגנו עליי ועל חבריי ואני מודה להם ומעריכה אותם על זה, ואני יודעת שהעבודה שלהם יכולה להיות באמת באמת כפויית טובה

מירב כהן:       אבל משהו יצא מאיזון

מירב כהן:  מקרים שאנחנו שומעים פה הם מקרים קיצוניים ביותר, מחייבים בדק בית בהול

מירב כהן:  זה באמת כל הדיון הזה, הבטן שלי מתהפכת, ויש תחושה קשה מאוד שבמרוץ הזה עכשיו למפכ"לות כל אחד רוצה לעשות אבו-עלי, בואו תראו, אני הכי כאסח, תבחרו בי כי זה מה שהשר הזה רוצה

מירב כהן:  וזה תהליך מסוכן , זה תהלי מסוכן מאוד, ואני רוצה לדעת שלא משנה איזה מפכ"ל נבחר, הוא מייצג אותי, הוא שומר עליי, יש לנו משטרה אחת

צביקה פוגל: מירב בואו ניתן לאנשים לדבר

צביקה פוגל:  מירב משפט אחרון בבקשה

מירב כהן: ואני רק אסיים בזה שכשמביאים חוקים שיותר ויותר הופכים את המשטרה לפוליטית, שמי שיכול להוריד הנחיות לשטח זה דרג פוליטי, זאת התוצאה

מירב כהן:  אתה כבר לא מאמין שמה שקרה בשטח הוא תוצאה של תהליך מידתי, מקצועי, ושוויוני

מירב כהן:  הכל נהפך להיות פוליטי וזו סכנה גדולה מאוד

צביקה פוגל: תודה רבה, דברים חשובים מאוד של חברת הכנסת מירב כהן

צביקה פוגל:  אנחנו נשמע שתי דקות את שפי אחרת אני עוצר אותך, ומיד אחרי זה ברשותכם, בואו ניתן גם למשטרה לדבר

צביקה פוגל:  אמרתי לכם מראש, יש פה מלא אנשים, אתם רוצים כולכם לדבר ולא לשמוע את המשטרה, בבקשה

צביקה פוגל:  אני לא ככה מנהל את הדיונים, אני רוצה לשמוע את המשטרה, ואני מבטיח לכם דבר אחד

קריאה: אני רוצה לדבר אדוני, לא ייתכן שפרובוקציות ייקחו את הזמן שלי של הדיבור

צביקה פוגל: אל תפריעו לי עכשיו, היא הגיע לפה בדיוק כמוך, ואני מבטיח לך דבר אחד, אנחנו נקיים דיון נוסף על העניין הזה, כי הוא מספיק חשוב כדי שנקיים עליו דיון, ואני מקבל גם את ההמלצה של גלעד שיש פה מקודם, ואנחנו נבקש מבכירי המשטרה להגיע לדיון הבא, אנחנו נעשה לזה דיון המשך

צביקה פוגל:  אבל בואו נצא מפה עם איזשהם מסקנות ולכן כדאי שגם נשמע את המשטרה

צביקה פוגל:  שפי בבקשה שתי דקות

אפרת רייטן: רק אדוני היו"ר, שניה סליחה, אני רק מבקשת שלפני שהמשטרה תגיב, אני הייתי שמחה אם ניתן לעורכות הדין שהיו בלילה, שראו את הדברים שצריך לתקן מבחינת המשטרה

אפרת רייטן:  הדברים הנקודתיים

צביקה פוגל: אפרת את מבינה את לוח הזמנים בדיוק כמוני, תסתכלי על השעון ותביני שאם אני נותן להם, אין משטרה

צביקה פוגל:  כי אתם גם תרצו לסכם

אפרת רייטן: אני לא ארצה לסכם

צביקה פוגל: יש פה עוד חברי כנסת שכן ירצו

אפרת רייטן: אני חושב שיש דברים אם אנחנו רוצים להיות עניינים ואופרטיביים

צביקה פוגל: שפי, בשתי דקות בבקשה

שפי פז: אז קודם כל אני הגעתי לפה לדיון על אלימות משטרתית, ומצאתי את עצמי לדיון שברובו לפחות, הסתה, ואני מסכימה עם כולם שאין רגע ברור

שפי פז:  אני באתי לדיון על אלימות משטרתית, אנחנו חווינו אלימות משטרתית לפני שכל הפריווילגים האלה נפגשו עם שוטר ברחוב

שפי פז:  אוקיי? אנחנו לא באים סתם ואנחנו לא באים לדבר על זה

אפרת רייטן: פריבילגים זה לא הסתה כן? זה עובדתי

שפי פז: כשקוראים לנו פאשיסטים מותר לי לקרוא לכם פריווילגים

שפי פז:  לא אמרתי אנרכיסטים אמרתי פריוילגים

נעמה לזימי: שמעת? אנחנו פריוילגיות יקרה

נעמה לזימי:  לא, כי שפי פז היא לא פריוילגית

שפי פז: את לא פריווילגית

נעמה לזימי: לכי לפי דפי הקמפיין, אזרחים סוג א'

שפי פז: הם לוקחים לי זמן

שפי פז:  עכשיו אני אגיד לכם משהו, אנחנו תל אביבים ואנחנו ראינו מה הולך בכל השבועות-חודשים הראשונים של ההפגנות, אנחנו ראינו את ההודעות באיילון, אנחנו ראינו את המפגינים מרימים מחסומי הלחץ וזורקים על משטרה, אנחנו רואים את המשטרה של עמי אשד בורחת מפניהם כמו שפנים

שפי פז:       המשחק הזה פה של אנשים תמימים ולא עשו שום דבר רע אף פעם וכולה עמדו על המדרכה וקטפו אותם, בולשיט אחד גדול

שפי פז:  עכשיו, אנחנו חווינו את זה, חווינו את רימוני ההלם והפרשים, בשכונת התקווה כשעושים הפגנה לא בא עמי אשד לחבק אותנו

קריאה: מי זה אנחנו?     

שפי פז: אתם כולכם

צביקה פוגל: תתייחסי לאירוע שלך, לא בשמות גנאי 

צביקה פוגל:  שפי יש לך עוד חצי דקה

שפי פז: הם לוקחים לי את הזמן

שפי פז:  תפסיקו לקחת לי את הזמן

אפרת רייטן: המכתב שאנחנו יזמנו החכים הוא מאוד מאוד ברור על הנושא של הדיון פשוט, את קראת אותו?     

שפי פז: זה לא מעניין אותי, אתם לא תדברו על אלימות משטרתית כלפי המחאה הספציפית הזאת בלי לציין את העובדה שאלימות משטרתית קיימת

שפי פז:  את יכולה לתת לי לדבר כבר?     

אפרת רייטן: את רוצה להשתמש באלימות לא משטרתית? אני רואה שיותר קל לך באלימות

שפי פז: סבבה נגמור, אני אמשיך להפריע

צביקה פוגל: אני אוציא אותך, חבל

אפרת רייטן: את רוצה שהוא יוציא אותך?     

צביקה פוגל: אפרת, בואו נגמור את הסאגה הזאת

צביקה פוגל:  כן בבקשה שפי, שפי אל תתייחסי אליהם

שפי פז: ברור שהיו מעצרים בהפגנות, משום שלא מצייתים להנחיות שוטרים, עוצרים, זה מובן מאליו, גם אותנו עוצרים בכל הפגנה

שפי פז:  נכון, אנחנו סופגים אלימות משטרתי, כמו שהוא אמר, האוכלוסייה הערבית סובלת, החרדית סובלת

שפי פז:  אני לא מדברת פה עכשיו לחבר'ה בשומרון שכל יציאה שלהם מהבית לכביש למחות נגד רצח הם מקבלים מכות רצח

שפי פז:       המשפחה של אהוביה סנדק לא פה, חבל, הם אפילו לא רוצים להיכנס לפה הם לא בוטחים כנראה בכנסת

צביקה פוגל: שפי משפט סיום בבקשה

שפי פז: בקיצור, אני רוצה להגיד משהו על אלימות משטרתית בסוף, יש אלימות משטרתית, יש שוטרים אלימים

שפי פז:  לא כל מה שמספרים לכם פה ככה יפה ומצלמים יפה זה בדיוק מה שקרה, אוקיי? אני ראיתי גם מעצרים שהיו צודקים, לא צריך להרביץ, לא צריך להכות, אבל אין ברירה

אפרת רייטן: אז את תגידי אותו דבר גם על המעצרים שלכם?     

שפי פז: כן, אני לפעמים חוטפת מכות, ואני אגיד לך את האמת? יש מעצרים שמגיעים לי

שפי פז:  מה אני אעשה

צביקה פוגל: אפרת, אני רוצה לנסוע עוד פעם לאוסטרליה, אני מחפש ממלא מקום, את רוצה להחליף אותי?     

אפרת רייטן: ברור שאני רוצה, אתה יודע את זה

צביקה פוגל: חברים, יש פה כל כך הרבה אנשים שרוצים לדבר והזמן שלנו עוד 20 דקות תם

צביקה פוגל:  בואו נשמע את המשטרה ואם יהיה זמן אחרי זה נשמע גם אתכם

צביקה פוגל:  סגן ניצב אבי עמר, בבקשה

אבי עמר: בוקר טוב אדוני יושב הראש, חודש טוב לכולם

אבי עמר:  א' אני שמח שכל חברי הכנסת חושבים שצריכים לחזק את המשטרה, זה בעיניי מצוין, ותודה על הברכות והתודות של שאר חברי הכנסת

אבי עמר:  הדיון הזה הוא חשוב מאוד אדוני יושב הראש

אבי עמר:  נמצאת פה חברת הכנסת נעמה שהיה דיון בראשותה לפני כשבועיים, באותו פרמטר

אבי עמר:       אנחנו סיימנו 24 שבועות של מחאות בגין הרפורמה המשפטית

אבי עמר:  בסופו של דבר, אנחנו מדברים למעלה מ-500 מחאות בגזרת מחוז חוף

אבי עמר:  אני שמח שציינו את מפקד המחוז, מפקד שהוא עתיר זכויות בכל הנושא של ביטחון המדינה, ואם רוצים לדייק בראיון שהוא נתן, זה א' לא היה אתמול, אבל אם רוצים לדייק בריאיון שהוא נתן הוא ביקש לאזן בין הזכויות של בעלי המחאה, הוא ביקש לאזן בין הזכויות של אותם תושבים ושל אותם משתמשי הדרך

אבי עמר:       במועד עצמו של המחאה בקיסריה ב-2 ביוני, לא יודע מי נתן את הפרטים, שום מחאה לא תואמה עם המשטרה, בניגוד למתווה שהוציא הממ"ז שנה וחצי לפני כן לגבי מחאות, בהתאם להנחיות של היועץ המשפטי לממשלה בנושא בתי אישים, הוסבר פעם ראשונה, שניה, שלישית, רביעית, עשירית, תוך כדי זה שמשתמשים בצופרים שלא באישור שום אולם שמחות כזה או אחר, זה הכל מתועד, אני לא יכול להתווכח על תחושות, ברורות לי התחושות וברור לי האנשים, אבל אני מדבר כרגע על העובדות

אבי עמר:       באירוע הזה נעצרו בסך הכל ארבעה אנשים, ארבעת האנשים האלו הובאו לחקירה בתחנת חדרה

אבי עמר:  ציינה חברת הכנסת אפרת לגבי הנושא במהות הדיון האם אנחנו מעבירים עצורים ממקום למקום? לא בהיחבא ולא בשום פרקטיקה אחרת

אבי עמר:  אנחנו מדברים על יום שישי, כשהאירוע הזה נגמר לקראת 04:00 וקצת לפנות בוקר

אבי עמר:  בתחנת חדרה נמצא חוקר אחד, בפרקטיקה אנחנו מגיעים עם 17 עצורים סך הכל באותו אירוע

אבי עמר:  באירוע הראשון בקיסריה יש סך הכל ארבעה שמובאים לתחנת חדרה

אושרת כהן רותם: שלושה

אושרת כהן רותם:  עורכות הדין נמצאות כאן

אבי עמר: אני שמח

אושרת כהן רותם: אני יכולה לתת לך את הפרטים המאוד מדויקים לגבי אותו ערב

אבי עמר: אני אדייק יותר

אושרת כהן רותם: אני אשמח גם לקבל תשובות לגבי ההפרות שהיו שם

אבי עמר: אני אשמח

צביקה פוגל: חברותיי עורכות הדין אם יהיה עוד זמן אני אתן לכן לדבר, אם לא, אני אזמין אתכן לדיון הבא, תהיו רגועות, בואו נשמע את המשטרה בבקשה

צביקה פוגל:  בבקשה סגן ניצב עמר

אבי עמר: כדי שנמשיך לדייק בעובדות, לאחר שהן לא נשמעו, ואנחנו מדברים פה כולם פה עורכי דין, רובם, על כל הנושא של התקהלות אסורה, סעיפים 151 לא נפרוט את זה פה כי זה לא הדיון המהותי

אבי עמר:       בסופו של דבר, כשמגיעים כמות כזאת גדולה של עצירים שאמורים לפגוש חוקר שאנחנו מחויבים, וכפי שציין מפקד המחוז גם אתמול בריאיון, שאנחנו מחויבים לחוק, לא להנחיות כאלה ולא להנחיות אחרות, החוק תופס לגבי כולנו בטח לנו כמשטרה

אבי עמר:  המהות של בג"ץ תנאי מחיה ידוע לכולם, נהיר לכולם

אבי עמר:  הרעיון שאנחנו רוצים לאפשר את זכויות העציר כמו שאנחנו רוצים לאפשר את זכויות המפגינים

אבי עמר:  לציין את זה שהם יקטפו אנשים רק ממדרכה, לא מדויק בלשון המעטה

אורית שליו: עובדתית זה מה שקרה

קריאה: אפשר רק שאלה? למה לקחו לתחנות אחרות שהן לא חדרה?     

צביקה פוגל: אני נתתי לך להיכנס לא בשביל לשמוע אותך עכשיו

צביקה פוגל:  נתתי לך להיכנס מכיוון שאני מכבד את הרצון שלך להיות פה, אז תכבד את הדיון הזה עכשיו, קדימה

אבי עמר: עובדתית חסמו את הכניסה לתחנת המשטרה, לתחנת חדרה

אבי עמר:  לא נראה לי שמישהו מהיושבים פה חושבים שזה מעשה ראוי

קריאה: וזה ראוי להוציא עורכת דין מהתחנה?     

צביקה פוגל: אתם רוצים שאני אפסיק את הדיון פה ואני אלך? אין בעיה, יהיה לי גם זמן לשתות קפה לפני הדיון הבא

צביקה פוגל:  שבו בשקט, בואו נקשיב

צביקה פוגל:  אנחנו לא חייבים להסכים, אנחנו לא חייבים להאמין, אנחנו חייבים לשמוע, להקשיה

צביקה פוגל:  בסופו של דבר אני גם חייב לקבל החלטות, אז תנו לי להקשיב, תודה

צביקה פוגל:  בבקשה תנסה גם להתייחס ברשותך, אבי עמר, לאלימות שטוענים שהופגנה, גרירה, זריקה על הרצפה, לתוך משאית או ניידת

גבי לסקי: אם יורשה לי כבוד יושב הראש לדייק

צביקה פוגל: לא יורשה לי

גבי לסקי: שלושה מפגינים הגיעו לבית חולים

צביקה פוגל: לא יורשה לך

צביקה פוגל:  אומנם השלט חברת כנסת מופיע שם, אבל את לא

צביקה פוגל:  אז לא יורשה

נעמה לזימי: יו"ר הוועדה, שפי פז זורקת עבירות מאוד פרובוקטיביות תוך כדי, זה חלק ממה שמדליק פה את הדיון

נעמה לזימי:  אתה יו"ר הוועדה לא היא יו"ר הוועדה

משה שמיר: ולה נתת לדבר, ואותי שהזמנת לא נתת לי לדבר ואתה המשכת לדבר למרות שהיא לקחה 30 דקות מהדיון הזה

צביקה פוגל: אם אתה מתעקש אני אוציא אותך

משה שמיר: למה אתה מאיים עליי? אני מדבר בנימוס

נעמה לזימי: תתביישי, פאשיסטית

צביקה פוגל: אני לא מאיים עליך ,אני פשוט אוציא אותך, שב בשקט תן לי לשמוע את סגן ניצב אבי עמר

משה שמיר: למה אתה 30 דקות נותן לה לדבר ולא מוציא אותה? מוציא אחרים ולא אותה?     

נעמה לזימי: היא זורקת פה הערות פרובוקטיביות

משה שמיר: בכוונה הכנסת פרובוקציה לדיון?     

צביקה פוגל: בכוונה הכנסתי פרובוקציה? מזל שאני מכבד אותך

צביקה פוגל:  כן בבקשה סגן ניצב אבי עמר

צביקה פוגל:  שפי עוד מילה את בחוץ

נעמה לזימי: היא זורקת הערות מעליבות תוך כדי

אחמד טיבי: אגב, בניגוד אליכם, אני מאוד אוהב ששפי וטלי גוטליב מדברות

אחמד טיבי:  תמשיכו לדבר

שלי טל מירון: יש טענות הרי מאוד מאוד ספציפיות של האזיקים, שלא אמרו לעורכי הדין, שלא אמרו למשפחה

נעמה לזימי: של האשפוז בבתי חולים

שלי טל מירון: יש כל כך הרבה טענות מהותיות

צביקה פוגל: סגן ניצב אבי עמר בבקשה

אבי עמר: אדוני יושב הראש, בהתאם לחוק, כל התלונות שנמסרו גם בחקירות הועברו כמו שנדרש בחוק

אבי עמר:  כל התיקים הועברו למח"ש גם על ידינו, בנוסף לתלונות של האנשים שהביעו פה את העמדה שלהם

אבי עמר:  כל התיקים האלה נמצאים כרגע בבדיקה, אז אני לא יכול להתייחס פרטנית למהות כזו או אחרת של שוטר כזה או שוטר אחר

אפרת רייטן: עקרונית, אל תיכנס לפרטים

אפרת רייטן:  עקרונית מותר לא להגיד לעורכת דין איפה נמצא? או שזו חובה בכלל של השוטר לומר?     

אבי עמר: חברת הכנסת אפרת אני אגיד שוב

אבי עמר:  בעקרונית, משטרת ישראל הפעילה סמכות לאחר שהובהר לכולם שמדובר בהתקהלות אסורה, לאחר שהובהר שהיא הפגנה לא חוקית, לאחר שניתן להם זמן סביר להתפזר ולעלות, לאחר שבמהלך האירוע, רק בתחנת חדרה עשרות טלפונים על כמות הרעש שאנחנו מקבלים באותו זמן נתון, כשאנחנו מדברים על יום שישי עד שעה 04:30

אפרת רייטן: זה מצדיק אבל שבירת אף? זה מצדיק את הגרירה שלו?     

אבי עמר: אני לא מתייחס לאופן גרירה כזה או אחר

גלעד קריב: אדוני יושב הראש אני חייב רק שאלת הבהרה

גלעד קריב:  מה הקשר לעובדה שהתיקים במח"ש? לעובדה שנציג המשטרה לא מוכן לענות כאן על שאלות של חברי כנסת, מה? זה שיבוש חקירה של מח"ש שאתה תתייחס לשאלות שלנו על הפעלת פרקטיקות לא ראויות כלפי מפגינים? מה הקשר? כל פעם שאתם נדרשים, מישהו מכם במשטרה, לתת תשובה על אלימות שוטרים, אתם מסתתרים מאחורי האמירה זה בבדיקת מח"ש

גלעד קריב:       כי הרי תמיד כשיש אלימות נגד שוטרים אז מגישים תלונה למח"ש

גלעד קריב:  אז אף פעם אי אפשר לקבל מנציגי משטרת ישראל תשובה לשאלה של חברי כנסת למה לעזאזל אני רוצה לשאול אותך, היה אצלכם תחקיר מבצעי אחרי שראיתם את התמונות של מפקד משטרת חדרה גורר מפגין ברצועה של מגפון? הממ"ז קרא לאותו מפקד תחנה ועשה תחקיר? מה הקשר למח"ש?     

אבי עמר: אז אני אענה אדוני

גלעד קריב: אתם פשוט לא רוצים לענות לחברי כנסת שמאמתים אתכם עם עובדות

גלעד קריב:  והעובדות הללו מרוחות על המסכים בתמונות שצולמו

גלעד קריב:  אני רוצה לשאול אותך שאלה פשוטה

גלעד קריב:  היה תחקיר מבצעי שבו הממ"ז בדק את הסרטים הללו ושאל למה הופעלה האלימות הזאת?     

אפרת רייטן: בוא נשמע

אפרת רייטן:  האם יש לכם תשובות? כי באמת אני חושבת שיש לכם זמן עשר דקות אבל לתת תשובות אמיתיות

אחמד טיבי: תנו לו לענות, שאלתם שאלות נכונות, שיענה

צביקה פוגל: נעמה יש לך משהו דחוף?     

נעמה לזימי: אני רציתי רק לומר שהדבר הכי טוב לעשות בדיון כזה זה לפתוח בהקרנה של חלק מהסרטונים

נעמה לזימי:  באמת, אין פה מקום לפעמים לוויכוח כשרואים את החנק בצוואר והכל, ואז כל השאלות מתכווננות אחרי מראית העין

נעמה לזימי:  כי לפעמים אנחנו שוכחים מה ראינו לפני שבועיים ועד כמה זה היה מדויק וברור

אפרת רייטן: בוא נשמע תשובות

נעמה לזימי: אפשר אפילו להקרין אחרי שתענה, את הסרטונים, אני בטוחה שבשנייה אנחנו עושים את זה פה

נעמה לזימי:  לבחור שלושה זה מספיק

נעמה לזימי:  לא יקראו להם פריווילגים, לא יקראו להם מפונקים ולא יאשימו אותם

צביקה פוגל: תוציאו בבקשה את שפי, תודה

צביקה פוגל:  בואו, לא נשאר לנו עוד הרבה זמן, בבקשה

אבי עמר: לגבי העניין האם אני מייצג או לא מייצג? כן, אני כן מייצג את - - - לגמרי

צביקה פוגל: ברור שאתה מייצג

אבי עמר: העניין של לגבי תחקיר מבצעי כזה או אחר, אנחנו מפיקים לקחים בכל סוף שבוע

אבי עמר:  אני אומר את זה בפעם ה-24, ועובדתית מתוך מאות מחאות כאלה ואחרות, וכפי שציינו אתמול עם הריאיון של הממ"ז ששודר, רואים את האזרחים באים ואומרים תודה למשטרת ישראל

אפרת רייטן: אנחנו גם עכשיו אומרים תודה, זה לא קשור

אבי עמר: תודה

אבי עמר:  ושוב אני מודה על זה

אפרת רייטן: האם מותר היה לאזוק אותו במיטה? מותר לעשות את זה? האם היית מאשר כזה דבר ידיים רגליים במיטה בבית חולים? האם מותר להסתיר מאבא שלו ומעורכת הדין שלו איפה הוא נמצא?     

נעמה לזימי: האם מותר לא לדווח שקטין נעצר, להורים שלו? שנעצר קטין באלימות להורים שלו? יש פה את שחר מור שנפגע מרימון הלם של מאיר סויסה יכול מאוד להיות

משה שמיר: מאיר סוויסה, לא רק שלא ננזף, או עבר תחקור ממ"ז, הוא קיבל תעודת הצטיינות

משה שמיר:  ואני מבטיח להם שהוא יהיה המפכ"ל הבא הבא

נעמה לזימי: לא אל תבטיח, צריך למנוע את זה

משה שמיר: זו התרבות של המשטרה, זו התרבות של החברה הישראלית

משה שמיר:  אבל הנה הוא קיבל מחיאות כפיים, הוא קיבל תעודת הצטיינות, והוא סלל את דרכו למפכ"לות

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הוועדה בדו"ח של מבקר המשטרה, אברהם אדן מ-1992 הוא ניתח אלימות משטרתית, הוא ניתח את תופעת האלימות של שוטרים והוא גילה על תופעה שנקראת תסמין השוטר המצטיין שזה כששוטר נחשד באלימות קשה כלפי ציבור, מה שעושים כמנגנון זה לייצר לו הצטיינות שמכשירה, או יותר נכון, מלבינה את פעולתו

נעמה לזימי:  תסמין השוטר המצטיין

נעמה לזימי:  30 שנים אחר כך דבר לא השתנה, יש לומר

נעמה לזימי:  מאיר סוויסה הוא החותמת של התסמין הזה של המציאות הזו, חד משמעית

צביקה פוגל: חבריי היקרים, אני מבין את הרצון של כולכם לדבר, באמת שאני מבין

צביקה פוגל:  כשאתם רוצים לדבר איתי על תרבות תסתכלו למה שקורה פה, אוקיי? אני מנסה לתת לכם לדבר, אני מנסה ללמוד מהנתונים שלכם

צביקה פוגל:  אתם מתפרצים אחד לדברים של השני, חברי הכנסת, האורחים, כולכם, אנשים נהדרים

צביקה פוגל:  אני רוצה להגיד לכם משהו אישי כי אני מסיים בזה

צביקה פוגל:  בכל שבת יש הפגנה מול הבית שלי, בכל שבת

צביקה פוגל:  אני מכבד אותם, חלקם אנשים שאני מכיר

צביקה פוגל:  הנכדים שלי היו אצלי ביום שבת האחרונה, אף אחד מכם לא היה רוצה שהנכדים שלו ישמעו את מה שהם שמעו

צביקה פוגל:  אז כשמדברים על תרבות זה זולג לכל הכיוונים

צביקה פוגל:  תודה רבה, בזה סיימנו את הדיון