הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 14, 2023-06-20 00:00

לעובדים זרים): צוהריים טובים וחודש מבורך לכולם

לעובדים זרים):  אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת, הוועדה לעובדים זרים עם הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, שתעסוק בקושי במציאת עובדים זרים לסיעוד בפריפריה

לעובדים זרים):  אני מודה לחברי היקר מיכאל ביטון, יושב ראש הוועדה, על שנרתמת להיכנס איתי לנושא הזה ולקיים את הדיון המשותף

לעובדים זרים):  נקדם בברכה את חברתי חברת הכנסת יסמין פרידמן, ברוכה הבאה

לעובדים זרים):       רבותיי, לי אי אפשר לספר סיפורים, אני מכיר את התקנות, כל התקנות ההגבלה הגיאוגרפית של העובדים הזרים בסיעוד

לעובדים זרים):  למי שלא מכיר, התקנות מחלקות את המדינה לשלושה אזורים באופן תיאורטי, כן? וכך לא מאפשרות למעבר של עובדים זרים בין האזורים

לעובדים זרים):  מטרת התקנות היא, באופן תיאורטי שוב, לשמור על העובדים בפריפריה

לעובדים זרים):       אנחנו תכף נבחן מה קורה בפועל

לעובדים זרים):  אני מבקש לברר לעומק את הקושי במציאת מטפלים זרים בפריפריה, אני מבקש לקבל נתונים על היקף התופעה, אני מבקש להבין ממשרדי הממשלה מה נעשה בעניין? ואני דורש לקבל פתרונות, לא תירוצים, פתרונות

לעובדים זרים):       אנחנו נדבר על היוזמה של הוועדה ושל רשות האוכלוסין לגביית זמן מינימלי שהעובד הזר יחויב להישאר בפריפריה המוגדרת לו, בנוסף לאותה מגבלה גיאוגרפית

לעובדים זרים):  בנוסף, חשוב לי שגם למטופלים הקשים, ביניהם המונשמים, כל מי שמגיע למצב שהוא נידון בכלל בוועדה הומניטרית, ימצאו מטפלים

לעובדים זרים):  אז אנחנו נדבר על הסטטוס של התקנות לסיווג מטופלים לפי רמת הקושי

לעובדים זרים):  בוודאי אדוני יושב ראש הוועדה, בכבוד

מיכאל ביטון: תודה ידידי, חבר הכנסת אליהו רביבו, על ההזמנה לעשות ועדה משותפת

מיכאל ביטון:  כך ראוי בכנסת שוועדות יעבדו ביחד על נושאים אמיתיים וכואבים, במיוחד החלשים ביותר, המבוגרים, אנשים עם צרכים מיוחדים שזקוקים לאותם עובדים זרים

מיכאל ביטון:  והנה עוד מקרה שבו הנגב והגליל מופלים לרעה וזמינות העזרה הזאת היא פחותה, ואנחנו צריכים לעבוד על זה ביחד

מיכאל ביטון:       אני נזכר תמיד, אתה יודע, אנחנו בסוף פועלים לפי הבית שבאנו ממנו, שאני ואתה מקדמים את חוק המכר בדיור הציבורי, זה קשור לבית ולשכונה שגדלנו, ולהורים שלנו

מיכאל ביטון:  אז אמא שלי עליה השלום, מסעודה, היא התקשתה למצוא עובדת זרה שתרצה להיצמד אליה, כי היא אהבה להאכיל את האורחים גם כשהיא לא הייתה יכולה לזוז

מיכאל ביטון:  ואף עובדת לא הייתה מוכנה להאכיל את האורחים, היא אמרה לה באתי לטפל בך לא באורחים

מיכאל ביטון:  וככה כל כמה חודשים עזבה אותה מישהי, עד שהגיעה אישה גדולה מהחיים בשם סוסמיתה מנפאל, והיא קראה לה סבתא, סבתא מה את רוצה? אמרה אני כל החיים נתתי אוכל לאנשים ואני לא יכולה לזוז

מיכאל ביטון:  אמרה לה אין בעיה אני מכינה כל יום סיר ל-15 אנשים, מי שבא שיאכל

מיכאל ביטון:  אמרה לה עד תישארי איתי עד 120

מיכאל ביטון:  ובאמת סוסמיתה הייתה איתה עד 120

מיכאל ביטון:       אז כשיש עובדת זרה, היא ממש בת משפחה

מיכאל ביטון:  זה ממש חסד של אמת

מיכאל ביטון:  מה שאנחנו לא מסוגלים לעשות כילדים, כבנים ובנות של אדם מבוגר, עובד זר עושה ועושה את זה, רובם עושים את זה, במסירות ובהוגנות ובעדינות

מיכאל ביטון:  אז השליחות שלנו היא לקדם את הנושא, ואני איתך בכל העניין הזה, מה שצריך

לעובדים זרים): אני ממש מודה לך, חברי

לעובדים זרים):  יש השגחה פרטית עליונה ראשונה

לעובדים זרים):  הדיון הזה היום מתקיים לא באולם הדיונים הקבוע שלנו

לעובדים זרים):  דווקא יצא באולם נגב

לעובדים זרים):  וזה לא מקרי

לעובדים זרים):  ברוכה הבאה, ברוך הבא, ידידי נקש

לעובדים זרים):  טוב, אז את סוזי נכון? אז את נרשמת ועוד מעט תקבלי רשות דיבור

לעובדים זרים):  אני ברשותך, יש לי כמה שאלות לנציגי המשרדים שאמונים על הטיפול ואחרי זה אנחנו נשמע גם אתכם, בסדר?     

סוזי אלבז: תודה

לעובדים זרים): טוב, אז הייתם רוצים לתת איזושהי סקירה

לעובדים זרים):  אני מבין שיש לכם מצגת גם?     

ענבל משש: כן

לעובדים זרים): אז אנחנו נתחיל איתה?     

ענבל משש: כן, נשמח

לעובדים זרים): אני מודה לכם

ענבל משש: אז קודם כל תודה על זימון הדיון המאוד חשוב

ענבל משש:  כבת גאה לפריפריה, כן גם אני נולדתי בפריפריה אז אני מאוד מאוד שמחה על קיום הדיון

לעובדים זרים): תמקדי אותנו מאיפה בפריפריה?     

ענבל משש: בפריפריה הדרומית, באשקלון

ענבל משש:  אני לא אגיד כמה שנים אבל זה כל חיי

ענבל משש:  אז אני בהחלט מברכת על הדיון

מיכאל ביטון: אבל בין הפריפריה, השם משש זה גדולי רבני מרוקו

מיכאל ביטון:  יש לך קשר למשפחה הזאת?     

לעובדים זרים): היא רוכבת, מה שנקרא, על זכות אבות אבותיו של בעלה

מיכאל ביטון: יש לך קשר למשפחת משש? אבל הוא ממשפחת משש?     

לעובדים זרים): משש, נכון, למרות שהם עדיין כותבים

מיכאל ביטון: רבה של ירושלים ורבה של חיפה

מיכאל ביטון:  רבי שלום בירושלים ויוסף בחיפה

מיכאל ביטון:  הם אנשי מופת שהדגישו את החסד

לעובדים זרים): צריך לדייק, מסס

מיכאל ביטון: נכון, תלוי, בצרפתית כותבים את זה מסס

מיכאל ביטון:  הם הדגישו את הצדקה והחסד, שושלת מדהימה

ענבל משש: תודה רבה, אז אני אגיד באמת שכפי שגם אדוני יושב הראש ואדוני יושב הראש ציינו, יש אזורים שהם הרבה יותר אטרקטיביים מהפריפריה ולכן באמת תוקנות התקנות כדי לחלק את הארץ לשלושה מרכזים

ענבל משש:  אנחנו נעשה איזשהו סקירה קצרה שתתייחס רגע גם לנתונים וגם לאזורים, כדי לעשות איזשהו יישור קו, ואחר כך נתייחס כמובן לקשיים ולהצעות לפתרון כפי שאדוני ביקש

ענבל משש:  אז משה יציג כרגע את הנתונים, משה נקש מנהל אגף בכיר סיעוד ומנהל עובדים זרים

משה נקש: (הצגת מצגת)     טוב, יש פה כמה נתוני מפתח בענף הסיעוד

משה נקש:  קודם כל הנתון הראשון מצד ימין, אז 20% מבעלי ההיתרים, 20% מהאנשים שיש להם היתרים אצלנו הם מהפריפריה, לפי ההגדרות שלנו של הפריפריה של שלושה אזורים

קריאה: אנשים עם צרכים מיוחדים?     

משה נקש: כל בעלי ההיתרים שמתגוררים בפריפריה

משה נקש:  גם ילדים נכים, גם נכים צעירים וגם קשישים

קריאה: כמה מההיתרים האלה בשימוש וכמה - - - ?     

משה נקש: תכף נגיע לזה

לעובדים זרים): בואו נעשה סדר, יש לי סבלנות רבה, ואני בצמא מבקש לשמוע את מה שיש לכם לומר

לעובדים זרים):  תקפידו לעשות את זה כל אחד ברשות הדיבור שהוא יקבל

לעובדים זרים):  ושוב פעם, תזכרו את הדברים, כשמישהו מבקש לומר משהו אבל הדובר שלפניו כבר אמר אותו, שידלג הלאה, לא לחזור על אותן שאלות, הזמן שלנו מוקצב כפי שאתם מכירים את תקנון הכנסת

לעובדים זרים):  בבקשה

משה נקש: אוקיי, היום יש בישראל 75,373 עובדים זרים בענף הסיעוד, כל הסטטוסים

ענבל משש: כולל חוקי ולא חוקי

משה נקש: כן

משה נקש:  אני פשוט במסגרת הנתונים אני עונה על שאלות שהוועדה ויושב ראש הוועדה ביקשו מאיתנו להציג, אם תרצו דברים נוספים אז חלק יש חלק נשלים, מה שצריך

משה נקש:  91 לשכות פרטיות עובדות בתחום הסיעוד

משה נקש:  שאלתם על הפיזור שלהם אז הן מפוזרות ברחבי הארץ

משה נקש:  יש כמה לשכות עם כמה סניפים אז בפועל יש מעל 100 סניפים של לשכות פרטיות בכל רחבי הארץ

משה נקש:  בעלי היתרים, 78,875 אנשים מחזיקים היתר להעסקת עובד זר, ו-89% הם מעל גיל הפרישה, אנשים קשישים בעלי היתרים

משה נקש:       קצת על הפילוחים הגיאוגרפיים של בעלי ההיתרים ושל העובדים

משה נקש:  כמו שניתן לראות, יש לנו באזור תל אביב יש לנו 22,233 אני לא אעבור על כל הנתונים, אפשר לראות אותם, אבל אני אתן את המשמעות של הנתונים

משה נקש:  כמו שניתן לראות פה מתוך ההיתרים בכל אחד מהאזורים אנחנו די במימוש היתרים פחות או יותר בכל האזורים אותו דבר, זאת אומרת הנתונים לא מחריגים לרעה או לטובה אזור אחד לעומת אחרים

משה נקש:  בסדר? יש עובדים פעילים באזור תל אביב, 72% במרכז, ו70% בפריפריה והחלוקה מבין, אמרנו שיש 20% מהפריפריה, אז 52% מבעלי ההיתרים הם במרכז, ו-28% מבעלי ההיתרים הם באזור תל אביב

משה נקש:      קצת כדי להבין מה הם האזורים האלה ומה התקנות קובעות? אז מדינת ישראל חולקה לשלושה אזורים, כמו שאתם רואים פה באדום זה אזור תל אביב, תל אביב רבתי, הצהוב זה אזור המרכז כולל את חיפה וירושלים, והירוק זה נקרא הפריפריה, מחוזות צפון דרום ויהודה ושומרון

משה נקש:  אלו שלושה אזורים

משה נקש:  עכשיו, התקנות היום קובעות שמי שמגיע לעבוד באזור פריפריה יכול להישאר לעבוד רק באזור פריפריה, למעט החרגה שתכף אני אסביר אותה

לעובדים זרים): שהיא, אתה מתכון, לפטירה, או מעבר לבית אבות?     

משה נקש: כן, ההחרגה היא שברגע שהתמדת עם המטופל הסיעודי שלך עד פטירתו או עד שהוא עבר באופן קבוע למוסד סיעודי, אתה יכול לעבור לכל אזור אחר

משה נקש:  הרציונל של זה היה לעודד את העובדים הזרים להתמיד עם המטופל ולא לעזוב אותו לפני

משה נקש:  כלומר להתמיד איתו ממש עד יומו האחרון

לעובדים זרים): ומה הסיבה שאותו רציונל לא בא ואומר שעובד שהגיע לאזור מסוים שם הוא מסיים את האשרה שלו?     

משה נקש: ככה התחילו התקנות במקור

משה נקש:  היו המון פניות בנושא הזה, גם ממטופלים, לפעמים אפילו בקרבה משפחתית לאלו שגרים בפריפריה, שגרים באזור מרכז, אשר את אותם עובדים, ובכלל היה לנו רצון למצוא את הפתרון או את המענה של איך אנחנו דואגים להתמדה

משה נקש:  של איך אנחנו מתמרצים?      כל פעם אנחנו מדברים פה על איזונים ועל לתמרץ את העובדים הזרים כדי שיעשו את העבודה כמה שיותר טוב, והתמרוץ שלנו היה לתת להם את הבונוס הזה אחרי שהם מתמידים עד הפטירה

משה נקש:  בסדר? עובד שמגיע לאזור מרכז יכול לעבוד במרכז ויכול לעבוד גם בפריפריה, אותו דבר מתל אביב יכול לעבוד בכל אזור בארץ

משה נקש:       יש על שולחנו תיקונים שאנחנו מציעים לעשות בתקנות האלה

משה נקש:  שני הדברים העיקרים זה לקבוע בעצם סוגי מטופלים בענף הסיעוד

משה נקש:  לקחנו את כל המטופלים הסיעודיים מכל שכבות הגיל, זאת אומרת גם ילדים נכים, גם נכים צעירים וגם נכים מעל גיל הפרישה, ובחרנו את הקטגוריות הכי קשות בכל אחת מהאוכלוסיות האלה, והכללנו את כולם באוכלוסיית המטופלים, קראנו להם מורכבים

משה נקש:       אז יהיו לנו בעצם שני סוגי מטופלים, מטופלים מורכבים ויתר המטופלים, וזה מתווסף על ההגבלה הגיאוגרפית, זאת אומרת אם למעשה יש היום אזור פריפריה, אז בתוך אזור הפריפריה יהיו שני סוגים, פריפריה מורכבים ופריפריה לא מורכבים

משה נקש:  גם שם, אגב, הרציונל הוא אותו דבר, אם מישהו מגיע למטופל שהוא לא מורכב ורוצה לעבור למטופל מורכב אנחנו נעודד וזה בסדר, הפוך אי אפשר

משה נקש:      והנושא השני שאנחנו רוצים לתקן בתקנות האלה זה הסיפור של שלוש שנים

משה נקש:  זאת אומרת שהמטופל, כמו שבדיוק אדוני יושב הראש אמר, לא ברגע שנפטר לו המטופל ישר מקבל שחרור מהאזור ויכול לעבוד בכל הארץ, אלא הוא יקבל את השחרור אם לפחות 36 חודשים

משה נקש:  זאת אומרת אם הוא התמיד אצל מטופל ועבד אצלו בשביל הדוגמה שנה וחצי, הכי קל לכולנו להבין, אחרי שנה וחצי המטופל נפטר הוא נשאר באזור הפריפריה, עבר למטופל הבא, עבד אצלו מעל שנה וחצי והמטופל נפטר, הוא יכול לעבור לכל אזור גיאוגרפי אחר

שריי גבאי נוריאל: בדיוק חזרנו קצת אחורה

משה נקש: אם מקודם הלכנו שני צעדים קדימה, אז עכשיו אנחנו סוג של טנגו חוזרים צעד אחד אחורה, לאזן את הדברים קצת יותר

לעובדים זרים): אנחנו מדברים על עדכון תקנות 3 א', נכון?     

שריי גבאי נוריאל: לא, חוק הכניסה לישראל ועדה הומניטרית תיקון 32 קבע שאנחנו צריכים להתקין כאלה תקנות תוך 90 ימים

שריי גבאי נוריאל:  מאז נוכח ההתפרקויות של הממשלה וכו' לא הצלחנו להעביר אותם

שריי גבאי נוריאל:  כרגע יש נוסח שממתין לאישור שר הפנים ואנחנו נרוץ עם זה קדימה

לעובדים זרים): כן, אבל כשאנחנו מחריגים את זה להומניטרי, אתם חילקתם את זה לשתי קטגוריות וזה מדהים

שריי גבאי נוריאל: זה לא קשור להומניטרי, אלו תקנות הכניסה לישראל

משה נקש: מהסיבה הפשוטה שהוא מגיע להומניטרי אחרי שהמטופל האחרון נפטר, כי זה מה שאומר תנאי הסף בחוק לעובד ההומניטרי, אז התקנות הגיאוגרפיים לא חלות שם

שריי גבאי נוריאל: אדוני התכוון באיזה סעיף בתקנות? זה סעיף 3 א' בתקנות

שריי גבאי נוריאל:  אנחנו מתקנים שם עוד כמה סעיפים אבל זה הסעיף העיקרי

מיכאל ביטון: אז תנו לי להבין, אתם הולכים לתקן כדי לתעדף את הפריפריה ולחזק אותה? את זה אני מבין

משה נקש: זאת הייתה מלכתחילה המטרה של התקנות

לעובדים זרים): פריפריה ומטופלים מורכבים יותר

לעובדים זרים):  וכשיש בפריפריה מטופלים מורכבים יותר, הם יהיו עוד פלח, עוד שכבה

מיכאל ביטון: אז כרגע לפני התיקונים האלה, מה הפערים במספרים להבנתכם? זה נותן מענה לבעיה, אז הבעיה הזאת היא מדידה? יש לכם ניטור של הפער בין המצוי לרצוי?     

משה נקש: אז אני תכף אראה את זה

משה נקש:  אני רק אגיד לפני זה, שמלכתחילה עוד לפני שהותקנו התקנות לראשונה הן הותקנו בגלל הבעיה הזאת

משה נקש:  זאת אומרת אנחנו קיבלנו ברשות המון המון פניות של מטופלים מהפריפריה שאמרו העובד הזר לא רוצה לעבוד אצלי, הוא רוצה בתל אביב

משה נקש:  לכן בכלל הותקנו התקנות האלו מלכתחילה, ולכן נקבעה המגבלה שדיברתי עליה קודם, עכשיו אנחנו טיפה מחמירים את ההגבלה על העובדים, נקרא לזה כה

משה נקש:       שוב, בהמשך לשאלה שנשאלנו מהוועדה

משה נקש:  אז בעלי היתרים בחלוקה לקבוצות גיל ואזור גיאוגרפי, ניתן לראות למטה את קבוצות הגיל של המטופלים, 0-18, 19-גיל הפרישה, גיל הפרישה ומעלה

משה נקש:  והאחוז בעצם אומר כמה בעלי היתרים יש בכל אחד מהאזורים ובכל אחד מקבוצות הגיל

מיכאל ביטון: אתה לא כותב כאן אבל אתה אומר שהצבעים האלה מתארים צפון דרום מרכז?     

משה נקש: כן

מיכאל ביטון: האדום זה הדרום והירוק זה הצפון?     

משה נקש: האדם זה תל אביב, הצהוב זה מרכז, והירוק זה פריפריה

מיכאל ביטון: אז הפריפריה ירוקה, אז אני התבלבלתי

מיכאל ביטון:  אז עוד פעם תגיד את הצבעים?     

משה נקש: זה אזור תל אביב, זה אזור המרכז, וזה אזור הפריפריה

מיכאל ביטון: אה, תל אביב ומרכז מובחנים ביניהם?     

משה נקש: כן, אמרתי קודם במפה, תל אביב זה תל אביב רבתי, בני ברק וכל אזור הערים הקרובות לתל אביב, מרכז זה קצת יותר רחב מזה, פתח תקווה ואפילו חיפה וירושלים, וצפון דרום יהודה ושומרון זה אזור שלוש, אזור פריפריה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי כן

לעובדים זרים): אשקלון לדוגמה?     

משה נקש: פריפריה

לעובדים זרים): אתה מסכים איתי שכשעובד מגיע לעבוד והוא משובץ בירוחם, השאיפה הטבעית שלו תהיה להגיע לאשקלון והוא עדיין חוסה תחת אותה הגדרה?     

משה נקש: אני אגיד, ברור שבתוך כל אחד מהאזורים יש טוב יותר וטוב פחות,

משה נקש:  והיינו צריכים שוב, למצוא את האיזונים

לעובדים זרים): אני לא רוצה להגיד טוב יותר או טוב פחות

משה נקש: מבחינת העובדים, אתה צודק

מיכאל ביטון: מבוקש

לעובדים זרים): יש מבוקש יותר מבוקש פחות

משה נקש: מקבל

משה נקש:  מבוקש יותר מבוקש פחות מצד העובדים נקרא לזה אוקיי? זה נכון

משה נקש:  זה גם נכון שמישהו יכול להחליט שהוא רוצה לעבוד באשקלון ולא בקרית שמונה, שגם הם באותו אזור, שניהם זה אזור פריפריה

לעובדים זרים): נכון, אבל עוטף עזה הוא עדיין פריפריה אבל הוא לא אשקלון, ורמת הגולן היא לא נהריה

משה נקש: נכון, בהחלט

לעובדים זרים): אני קיבלתי פניה מזכאים מרמת הגולן, שהעובד שלהם החליט שהוא רוצה לעבוד בנהריה, קרוב לו לים, נעים לו, גדול לו

לעובדים זרים):  מטרופולין

לעובדים זרים):  והתקנות האלה לא נותנות מענה לכאלה מקרים

משה נקש: אז אני אגיד לך, אם נלך קצת אחורה ליום שהתקנו את התקנות היו המון דיונים לכמה אזורים צריך בכלל לקבוע, אמרנו אולי 20 אזורים, למה שלושה? והיו אנשים שאמרו לא צריך, צריך שניים אחד כזה ואחד כזה

משה נקש:  ניסינו למצוא את האיזון בין זה שלעובדים הזרים יהיה בסך הכל מרחב עבודה

משה נקש:  אי אפשר היה לכבול אותם, כולם מכירים פה את בג"ץ הכבילה שלא מחייב לכבול עובד זר למעסיק, וגם לא לאזור יותר מידי קטן

משה נקש:  ולכן עשינו את האיזון הזה וחשבנו ששלושה אזורים זה משהו שמאזן

משה נקש:  חד משמעית, תכף נראה בנתונים, זה נתן מענה לבעיה שהייתה הרבה יותר חמורה קודם

משה נקש:  לדעתי, אי אפשר עד הסוף לצמצם כל יישוב לאזור

לעובדים זרים): עדין, כל התקנות ברעיון שלהם, באו לתקן עוולה

משה נקש: הן תיקנו עוולה

לעובדים זרים): כשאנחנו מחלקים אזורים וקובעים צבעים ומגדירים לכמה חלוקות, זה בהתאם למי שישב וחילק את זה והניח שזה ייתן מענה באמת לתיקון אותה עוולה

לעובדים זרים):  אין ספק שזה מנע אחוז מאוד מאוד גבוה, עדיין אנחנו פה בשביל לפקח אחר העבודה ולבדוק האם זה לא תיקן מספיק? ומה לתקן? אנחנו צריכים להיות יצירתיים

מיכאל ביטון: אני אתן לך דוגמה לחשיבה, שאלנו מפעל למה הוא לא בא לירוחם? ואז גילינו שגם בצומת להבים ברהט זה נחשב מפעל מאושר ומסובסד

מיכאל ביטון:  אז אם אדם יכול למקם מפעל 50 דקות מתל אביב, הוא לא יהיה שעה-ארבעים מתל אביב

מיכאל ביטון:  וזה נקרא אזור עדיפות א'

מיכאל ביטון:  הצלחנו לשכנע את משרד הכלכלה לייצר מושג שנקרא אזור עדיפות א-א

מיכאל ביטון:  זאת אומרת לקחת את המושג פריפריה ולחלק אותו לשניים

מיכאל ביטון:  להגיד שיש פריפריה ויש אקסטרה פריפריה

מיכאל ביטון:       אז, כדי שזה יהיה מוצדק לפרק את ההגדרה הזאת, צריך שתראו לנו בתוך הפריפריה את הפערים עצמם

מיכאל ביטון:  תראו לנו כמה המחסור מצפה רמון וירוחם ורמת הגולן וקריית שמונה ונהריה ומעלות, לצד כמה המחסור באשקלון או חדרה או איפה שזה נחשב כבר מקום של פריפריה

מיכאל ביטון:  ואז אם אנחנו יודעים את הפער הזה, מה חומרתו? יכול להיות שזה מוצדק לייצר אזור נוסף בעבודה שלכם

שריי גבאי נוריאל: אני רק אגיד שמ-2014 כשהותקנו התקנות, אנחנו כבר התכנסנו לדבר הזה כמה פעמים לבדוק האם האזורים מוצדקים והאם אולי צריך לייצר עוד אזור, עוד שני אזורים וכו'

לעובדים זרים): או לחילופין סליחה, וזו השאלה הבאה שלי ואולי עכשיו זה יסתדר עם מה שאת רוצה להשלים, ידוע שכשעובד עובד באזור מסוים, לא משנה באיזה אזור, נניח במרכז, והוא מבקש לעזוב, יש לו 90 ימים הוא יכול לחפש, הוא צריך להשתבץ

לעובדים זרים):  אדוני רוצה לעזוב, עד שאנחנו לא נוכל ליישם באמת שאם הוא החליט לעזוב על דעת עצמו והוא עולה אחר כבוד על חשבונו לארץ המוצא שלו, שהניוד יהיה לאזור פחות מבוקש, וכך אנחנו נוכל לאוורר יותר את אלו שהגיעו כבר במקור לאזור פחות מבוקש ומילאו את המכסה המחויבת של 36 חודשים שאנחנו שואפים אליה, וכך למלא את החסר באותה פריפריה

שריי גבאי נוריאל: אז אני אגיד שצריכים להסתכל על שני פרמטרים כשבוחנים הצעות כאלה

שריי גבאי נוריאל:  אחד, שיהיה מספיק היצע מטפלים עבור אותם מטופלים באותו אזור

שריי גבאי נוריאל:  ושניים, שלעובדים הזרים, שזה לא פחות חשוב, יהיה היצע מטופלים מספיק

שריי גבאי נוריאל:  כשאנחנו ניסינו לייצר עוד אזור, והיו לנו כל מיני הצעות כאלה, בסופו של דבר, זה לא ענה על שני הקריטריונים האלה

שריי גבאי נוריאל:  כשאל מול כל הזמן עומד בג"ץ הכבילה, שאומר אתם לא יכולים לכבול את אותו עובד זמן להיצע מצומצם של מטפלים

לעובדים זרים): את מדברת על מי שכבר בפריפריה או מי שאני מבקש - - -?     

שריי גבאי נוריאל: גם אם אני אגיד לאותו עובד זר עכשיו אתה רוצה לעבור? עכשיו אתה תעבור רק לאזורים בעייתיים מאוד, כמו שאתם קוראים להם

לעובדים זרים): אני לא רוצה להגדיר אותם בעייתיים

לעובדים זרים):  יש אזורים עם רמת ביקוש גבוהה, ויש אזורים עם רמת ביקוש פחות גבוהה

לעובדים זרים):  אני מכיר הרבה אנשים שמתוך בחירה, כשיש להם עוד הרבה אפשרויות מבקשים לגור בערד, מבקשים לגור בנתיבות

לעובדים זרים):  זה אומר שזה פחות טוב? ממש לא

שריי גבאי נוריאל: צריך להבין שכשעובד זר, אתה מציע לו היצע, זה בסופו של דבר היצע של מטפלים, שהוא מאוד מצומצם     

לעובדים זרים): לא מצומצם, 20%

משה נקש: כן, אתה מציע פשוט את ה-20% לחלק

לעובדים זרים): נכון

משה נקש: אז עוד פעם, מה ששריי אומרת, וזה גם אחד הדברים שנבחנו בקביעת התקנות מלכתחילה, זה מה יהיה ההיצע ושהוא לא יהיה מצומצם בשביל אותו עובד זר כמו שבדיוק להיפך

לעובדים זרים): כמובן שאם ההיצע לא יהיה מספיק גבוה, ניתן לו חופש בחירה יותר גבוה, אבל אני קודם כל רוצה למלא את הצורך שלי כמדינה

שריי גבאי נוריאל: אבל זה מה שאני אומרת, כשאנחנו בדקנו את ההצעות, והיו כל מיני הצעות כאלה

שריי גבאי נוריאל:  בכל קונסטלציה שניסינו לעשות את זה, ראינו שליצור עוד אזור כזה, אפילו שהוא משולב, לא עומד בסטנדרטים מבחינת ההיצע, לא של בג"ץ הכבילה, לא של פה, אפילו של הייעוץ המשפטי של הכנסת אמרו לנו זה פשוט מצומצם מידי

שריי גבאי נוריאל:  ואנחנו כל הזמן אמרנו, אם תהיה הצעה שמאפשרת היצע מספק לעובדים זרים של מטופלים סיעודיים, אנחנו בשמחה נבחן תיקון, אין לנו התנגדות

יסמין פרידמן: אי אפשר לפתור את כל החיסרון הזה בעובדים זרים בפריפריה בעזרת בונוסים? בכסף?     

קריאה: מי ישלם? המדינה או המטופל?     

יסמין פרידמן: המדינה צריכה לטפל בזה, המדינה תשלם

משה נקש: זו גם הצעה

משה נקש:  צריך לבחון את זה עם כל מי שנוגע לזה

מיכאל ביטון: אחלה הצעה

מיכאל ביטון:  רק איפה הכסף?     

יסמין פרידמן: איפה הכסף? צריך לדאוג לכסף הזה, כמו כל דבר

מיכאל ביטון: עוד לא ראינו אותם מעניקים כסף לקשיש שאין לו פנסיה

יסמין פרידמן: מיכאל הפריפריה סובלת מתת תקצוב מתרבות ועד - - -     

לעובדים זרים): ממש לא

לעובדים זרים):  אני אסביר לך למה לא

לעובדים זרים):  להבדיל מחייל משוחרר שאני רוצה לתמרץ אותו לעבוד בעבודה מועדפת, עובד זר שמגיע לארץ, ב-vision שלי, לא אמור לדעת לאן הוא מגיע, אנחנו מחליטים איפה הוא ישב, לא הוא מחליט לנו

לעובדים זרים):  כרטיס הכניסה שלו לישראל ויכולת השתכרות באופן מכובד עם שכר מדהים ותנאים נדירים שהם אפילו לא בדמיון של פקידי ממשל אצלו בארץ המוצא שלו, היא כבר הישג נדיר

יסמין פרידמן: חבר הכנסת רביבו אתה מתעלם, לעניות דעתי, מדבר אחד מאוד פשוט, שאנחנו זקוקים לעובדים הזרים האלה

לעובדים זרים): והם זקוקים לנו לא פחות

לעובדים זרים):  יבוא לפה רק מי שמספיק זקוק

לעובדים זרים):  אני לא מביא אנשים מדנמרק

יסמין פרידמן: אבל העובדה היא שהבעיה הזאת קיימת לא מהיום ולא מאתמול, הבעיה הזאת קיימת כבר כמה שנים בפריפריה

לעובדים זרים): אנחנו פה מתכנסים בשביל זה

לעובדים זרים):  חברת הכנסת פרידמן אנחנו מתכנסים לצורך העניין הזה

לעובדים זרים):  לא על ידי זה שאני אתן להם עידוד ופרס מעבר לזה שהם כבר כאן

לעובדים זרים):  הוא הגיע לכאן על פי הצורך של - - -     

יסמין פרידמן: להגיע לכאן זה לא פרס כי אנחנו צריכים אותם

לעובדים זרים): זה פרס, תראי כמה מסתננים יש, תביני כמה זה פרס

יסמין פרידמן: תקשיב אבל אנחנו זקוקים לעובדים הזרים האלה בדיוק כמו שהם זקוקים לעבודה, וזה משהו שאסור לשכוח

לעובדים זרים): אני אומר באופן בסיסי, ברצון הצדדים ישנה התקשרות, ברצון הצדדים     

מיכאל ביטון: אני רוצה לעזור לרביבו

מיכאל ביטון:  הוא אומר, אנחנו יצרנו פה מנגנון, הרי תנאי ההעסקה של עובד זר מוגדרים בחוק, כולל שעות נוספות בשבת, כולל חיסכון

יסמין פרידמן: נכון, כמו כל עובד, ברגע שהם מגיעים לארץ יש להם תנאים, הכל עובד

מיכאל ביטון: אבל הוא מוגן מאוד, החוק מאוד מאוד מגן עליו

מיכאל ביטון:  הוא יוצא עם חבילה יפה

מיכאל ביטון:  והוא אומר איך אנחנו כמדינה נתנו להם להחליט איפה הם עובדים? הרי מה זה עובד זר? המדינה נכנעת למצב שבו היא מביאה עובדים מחוץ לארץ

מיכאל ביטון:  בכשל שוק, במצב שאנשים הפסיקו לעבוד אצל קשישים, או הפסיקו לעבוד בחקלאות

מיכאל ביטון:  אז אנחנו במצב נדיר מוכנים להכניס עובדים זרים

מיכאל ביטון:  אבל האם יעלה על הדעת שהוא יחליט איפה הוא עובד? אנחנו נותנים לו את ההיתר לבוא לכאן

מיכאל ביטון:  ההיתר יכלול את ההגדרה מה אזור העבודה שלו? אם הוא לא רוצה שלא יבוא

מיכאל ביטון:  פה נפרץ הסכר שזה היה יותר מדיי

יסמין פרידמן: נכון, זה קרה עד עכשיו אבל השאלה האם יש דרך לאכוף את זה? זו השאלה

מיכאל ביטון: הם מציעים תיקונים וחוקים שלדעתם ישפרו את המצב הזה

יסמין פרידמן: ולא דרושה אכיפה גם?     

מיכאל ביטון: אכיפה וודאי, תמיד

מיכאל ביטון:  יש גם עובדים לא חוקיים, יש עובדים שבורחים למשפחות, יש גם את העולמות הללו

יסמין פרידמן: אני יודעת, בגלל זה אני חושבת גם על פתרון, כי האכיפה, מה לעשות, במדינת ישראל, היא בעייתית

לעובדים זרים): הפתרון הוא, כמו שתירגם את שאיפותיי חבר הכנסת ביטון

לעובדים זרים):  הפתרון הוא לא בתמרוץ שאני הולך לתת להם, אלא מראש ידע העובד כשהוא הולך למטוס, שכל מקום בגבולות מדינת ישראל הוא מקום ריאלי שבו הוא יעבוד על פי צורכי ואפיון המשרדים הרלוונטיים

יסמין פרידמן: זה obvious, זה ברור

לעובדים זרים): וזה כל מה שאני מבקש לתקן

לעובדים זרים):  שווי בנפשך שיש לך רשת בתי מלון

לעובדים זרים):  בתי מלון יהיו באילת, בים המלח, בתל אביב ובחדרה

לעובדים זרים):  יכו להיות שאת מעסיקה עובד זר בתור חדרן, הוא יכול להחליט שהוא מתאים לו לעבוד רק אם הוא יהיה בבר? לא? ויכול להיות שאת אומרת לו אני צריכה אותך בתקופה הזאת בהרי ירושלים, הוא יגיד לך, לא מה פתאום, אני באוגוסט רק באילת, אני שרוף על השמש באילת, ואת תסכימי? ותגידי לו לא, אז בוא תקבל עוד תוספת בונוס של 5% אם אתה תסכים לעבוד במקום שפחות ציפית

לעובדים זרים):  בחיים לא

לעובדים זרים):  בדיוק אותו דבר, עכשיו תעתיקי את זה למי שפשוט קמל במיטה, למי שהתלות של בעובד הזר היא חיים ומוות

יסמין פרידמן: אתה לא צריך לשכנע אותי, תקשיב, אני מבינה יפה מאוד מה אתה אומר

יסמין פרידמן:  אני פשוט אומרת שיהיה מאוד קשה לפתור את זה גם בחקיקה שונה כי דרושה אכיפה, לא בגללם

לעובדים זרים): יש לנו פה - - - ואנחנו פה בשביל לחשוב באופן יצירתי בגלל זה ביקשתי - - -     

יסמין פרידמן: השאלה אם אפשר למנוע את המעבר שלהם גם בלי שתהיה לנו שליטה על זה? זאת השאלה

מיכאל ביטון: תראה, אנחנו צריכים למצות את הכלים של הרגולציה והבקרה ותיקון תקנות וחקיקה שיעשו סדר ותיעדוף לפריפריה ולכשל, איפה שיש כשל תפקודי

מיכאל ביטון:  אנחנו, קודם כל זה לא רק דיון היום, הם אומרים שהם מביאים שני תיקונים, זה יקרה בחודשים הקרובים, ניפגש בעוד 3-4 חודשים, לא משנה

מיכאל ביטון:  נעשה בקרה

מיכאל ביטון:  אני רוצה לדעת היום את תמונת הפערים

יסמין פרידמן: זה מחזק את מה שאמרת על אזור עדיפות א' כשמפעל רוצה לבוא - -     

מיכאל ביטון: יכול להיות שנעשה את זה

יסמין פרידמן: - - וזה אזור עדיפות א' והוא מקבל תנאים יותר טובים

מיכאל ביטון: אם התיקונים הקיימים לא יביאו תוצאה, יכול להיות שנעבור לשינוי אזורים

יסמין פרידמן: אני רק נתתי אופציה - - - זה הכל

מיכאל ביטון: אבל מה שאני רוצה עדיין לקבל תשובה הם מהם הפערים בתוך הפריפריה

מיכאל ביטון:  תנו לנו את המספרים, את נקודות הכשל הכי חמורות, איפה נדלקות נורות אדומות? איזה יישובים, אזורי חיים הם נפגעים הכי גדולים כרגע מהמצב?     

משה נקש: אז אני אמשיך ברשותך, אין עוד הרבה נתונים פה ויש לי עוד חלק שעוד לא הספקנו, וגם עונים לשאלה שלך, אולי

משה נקש:  מבחינת חלוקת בעלי ההיתרים בקבוצות גיל זה די דומה לחלוקה הכללית בארץ של פריפריה מרכז ותל אביב

משה נקש:       עכשיו, שאלת לגבי עובדים זרים

משה נקש:  אז אנחנו בדקנו את כמות העובדים הזרים שיש בארץ ולאיזה אזורים הם משויכים? ומהנתונים שלנו עולה ש-20% מהעובדים הזרים בארץ משויכים לאזורי פריפריה, 29% לאזור תל אביב, ו-52% לאזור מרכז

משה נקש:  שזה די בהלימה למה שראינו

מיכאל ביטון: לא, אבל זה לא השאלה שלי

מיכאל ביטון:  ב-20% שהולכים לפריפריה כמה חסרים? ובתוך הפריפריה מי מקבל אותם ומי לא מקבל אותם? זו התמונה

משה נקש: להגיד כמה חסרים אני לא חושב שזה נתון שמישהו בכלל יכול לענות עליו

לעובדים זרים): אבל אתה לא יכול לקבל מהמשפחות כמה פניות פתוחות יש? כמה נטישות יש?     

משה נקש: אין פניות פתוחות

משה נקש:  מי שמגיש בקשה לעובד זר מחו"ל, אנחנו מביאים לו עובד זר מחו"ל, אם זה לפריפריה, אם זה למרכז

משה נקש:  כמה שצריך

מיכאל ביטון: הבנתי

מיכאל ביטון:  100% איוש?     

משה נקש: למי שמבקש

משה נקש:  ברשותך חבר הכנסת רביבו, אדוני יושב הרש, אני רוצה להשלים את הנתון הזה כי זה נתון חשוב שתכירו

משה נקש:  לא כל מי שיש לו היתר מבקש להעסיק עובד זר

משה נקש:  ראינו שיש פה פער של כמה אלפי אנשים, בכל אחד מהאזורים אגב, בצורה די שווה שיש להם היתרים והם לא רוצם להעסיק עובד זר או לא יכולים להעסיק עובד זר

מיכאל ביטון: אתה נקש נכון?     

משה נקש: כן

מיכאל ביטון: אני פה פעם ראשונה בדיון כזה

מיכאל ביטון:  תגידו לנו את הבעיה, אתה יודע, כדי לפתור בעיה צריך הגדרת בעיה

מיכאל ביטון:  אז תסבירו את הבעיה

מיכאל ביטון:  כי המשפט הוא קצת סותר אחד את השני

מיכאל ביטון:  מצד אחד אתה אומר, כל מי שרוצה עובד זר קיבל, מצד שני אנחנו יודעים שבפריפריה יש קשיים

מיכאל ביטון:  אז מהם הקשיים בפריפריה? איפה הכשל? תנו את הבעיה

מיכאל ביטון:  ואם אפשר בנתונים, במספרים

מיכאל ביטון:  כי בעיה במילים זה לא מספיק טוב

מיכאל ביטון:  זה מדיד

מיכאל ביטון:  ואז משם ננוע לפתרון שאתם מביאים איך שני התיקונים של תקנות יפתרו בעיה? אבל תגדירו את הבעיה קודם

שריי גבאי נוריאל: הבעיה היחידה כפי שאני רואה אותה מהדיונים על אותו נוסח היא באמת שהתקנות שתוקנות ב-2014 שונו אחר כך ב-2018 באופן שמתיר לעובדים עוד קצת משחק

שריי גבאי נוריאל:  שכל פעם שנפטר לך, כביכול, וזה יכול לקרות יומיים אחרים שנכנסת לארץ, אז אתה משוחרר מהגבלה ויכול לרוץ למרכז

מיכאל ביטון: כן, אבל עדיין את עוסקת בחקיקה ושלבים

מיכאל ביטון:  אני שואל כרגע כמה ברחו מהנגב? כרגע כמה נשארו בנגב עם בעיה בלי עובד זר? במספרים אני צריך

שריי גבאי נוריאל: מבחינת הבעיה הגדולה שאדוני כאן מחפש אני רוצה להחזיר אתכם למצגת ראינו שמבחינת מימוש, הרי זה המבחן הכי טוב, אנחנו רוצים לדעת האם בפריפריה יש אחוז מסוים שלא מממש את ההיתר כי הוא לא מוצא? אנחנו ראינו שאין כזה אחוז, זאת אומרת שאין איזו צעקה גדולה בפריפריה, אין תופעה

לעובדים זרים): אין תופעה

לעובדים זרים):  יופי, אני מאוד מודה לך, ברשותכם

מיכאל ביטון: אז למה למתקנים את התקנות אם אין בעיה? לא הבנתי

שריי גבאי נוריאל: אני אומרת, יש חריצים, פרצה קטנה שנוצרה, שאנחנו מתקנים אותה

לעובדים זרים): אוקיי הבנתי

לעובדים זרים):  ברשותכם נמצאת איתנו כאן הגברת סוזן אלבז, תושבת באר שבע

לעובדים זרים):  ברוכה הבאה גברתי

לעובדים זרים):  גברת סוזן אלבז לא קיבלה רשות דיבור עד היום, יש לי כמה שאלות אליך גברתי

לעובדים זרים):  קודם כל אני מקדם אותך בברכה, את ההגעת שלך

לעובדים זרים):  אני יודע שזה כרוך במאמץ לא מבוטל

סוזי אלבז: בהחלט

לעובדים זרים): ברשותך גברתי, כמה שנים את זכאית לקבל סיעוד?     

סוזי אלבז: תראה, בהגדרה אני סיעודית מגיל צעיר, מגיל 14

סוזי אלבז:  עכשיו, בהתחלה ההורים שלי טיפלו בי עד שזהו, היה קשה כבר

לעובדים זרים): כמה שנים זה?     

סוזי אלבז: בגיל 17 נראה לי 

לעובדים זרים): אוקיי

לעובדים זרים):  גברתי בת 35 בערך?     

סוזי אלבז: הלוואי

סוזי אלבז:  44

לעובדים זרים): אוקיי הנה, הרווחת כבר משהו

לעובדים זרים):  אז אנחנו מדברים

סוזי אלבז: אני קצת מתרגשת

לעובדים זרים): קחי לך את הזמן, אנחנו כאן

לעובדים זרים):  אנחנו מבקשים להקשיב לך

לעובדים זרים):  זו העת לבטא באמת את התסכולים ולאפשר לנו לעמת את הרשויות עם האתגרים

לעובדים זרים):  לכן יש לי כמה שאלות קצרות אליך, בסדר?     

סוזי אלבז: אוקיי, אבל אני רוצה לספר

לעובדים זרים): בבקשה

סוזי אלבז: מעבר לזה שאני עם ניוון שרירים, יש לי שני אחים שהם גם עם ניוון שרירים ומשה נקש מכיר אותם, וההתמודדות הזאת מאוד מוכרת לי

סוזי אלבז:  זה לא משהו שהוא קל

סוזי אלבז:  זה לא משהו זר

סוזי אלבז:  אני אדבר ספציפית על מה אני עוברת

סוזי אלבז:  אני מחפשת עובדת קרוב לשלוש שנים

סוזי אלבז:  הייתה לי 12 שנים עובדת מדהימה ובעצם ברגע שהיא הלכה אז התחיל המרתון, המציאות, ירדתי להבין כמה זה קשה למצוא בדרום

סוזי אלבז:  משהו שלא הבנתי בהתחלה כ-12 שנים, באמת היה לי איזה שקט נפשי ועכשיו זה ממש קשה

סוזי אלבז:  אני מתמודדת עם זה שיש לי אמא מבוגרת שהיא לא יכולה לעזור לי יותר, שהיא נקרעת שהיא רואה אותי מחפשת, ואין לשכה שלא עברתי, ואין, הם לא מוכנים להירתם

סוזי אלבז:  וזה מאלץ אותי לחשוב יצירתי ולבדוק עוד אופציות

סוזי אלבז:  אין לי פתרונות, יש לי תסכול שמלווה אותי

סוזי אלבז:  תסכול עמוק שאף אחד לא רואה את זה

מיכאל ביטון: אז כמה מקרים כאלו יש לנו חבר'ה? אתם יודעים לספור את המקרים האלה או לעשות בקרה?     

לעובדים זרים): אני מבקש לאפשר לה לסיים את דבריה

לעובדים זרים):  אני מקדם בברכה את הגעתו של חבר הכנסת חברינו עטאונה, ברוך הבא

סוזי אלבז: אני לא יודעת כמה מקרים יש כאלה

סוזי אלבז:  אני יודעת שיש בדימונה, באשקלון

לעובדים זרים): המקרים האחרים פחות מעניינים אותנו כשאנחנו מדברים איתך אני רוצה שתשתפי אותנו בחוויות

לעובדים זרים):  את אומרת שאת כ-27 שנים משתמשת, או משתדלת להשתמש, באפשרות שמוקנית לך

לעובדים זרים):  מתוך ה-27 שנים 12 שנים היית עם עובדת אחת

סוזי אלבז: עם מישהי קבועה, כן

לעובדים זרים): אגב, לי זה אומר המון כלפיך וזה כבר מסביר לי שאת לא הבעיה

לעובדים זרים):  כי הרבה פעמים שכאני משוחח עם זכאים ואומרים לי שהם החליפו המון מטפלים, זה אומר שמגיעים מטפלים, יש איזשהו קושי ואתגר אצלם, זה לא המקרה שלך

לעובדים זרים):  אני חייב לציין את זה

סוזי אלבז: לא

לעובדים זרים): 12 שנים זה כמות מכבדת, זה אומר שאת נוחה ונעימה גם למטפלים

סוזי אלבז: אני לא מסתכלת על זה

לעובדים זרים): אני מסתכל על זה

סוזי אלבז: אני אשתף אותך איך שאני מסתכלת על זה

סוזי אלבז:  אני מסתכלת על זה שאני בן אדם גמיש

לעובדים זרים): זה מה שאני מתרשם, שהעבודה איתך היא פחות מאתגרת, ניתן להתמודד איתה

לעובדים זרים):  אם עובדת החזיקה מעמד 12 שנים וזה נגמר לא כי היא רצתה או כי את רצית זה מסביר לי המון

לעובדים זרים):  עוד 3 שנים את מחפשת, ותכף נדבר על זה כי זה מאוד מעניין אותי

לעובדים זרים):  אנחנו מגיעים ל-15 שנים

לעובדים זרים):  15 מ-27

סוזי אלבז: הייתה עוד מישהו שהייתה שש שנים, נראה לי, מסרילנקה

סוזי אלבז:  ולפני זה זה היה עובדים ,הייתי עוד איכשהו היה לי עוד כוח

לעובדים זרים): ברמת תפקוד גבוהה יותר?     

סוזי אלבז: כן

לעובדים זרים): מה קורה בשלוש השנים האחרונות?     

סוזי אלבז: יש לי עובדת אחת, היא מדהימה, אבל אני צריכה עוד אחת

סוזי אלבז:  כי זה לילות וימים וזה מרתון

סוזי אלבז:  ולגייס עוד מישהי זה קריעת ים סוף

לעובדים זרים): כמה זמן היא איתך?     

סוזי אלבז: היא עוד מעט שלוש שנים, בספטמבר

לעובדים זרים): זאת אומרת שמלפני שלוש שנים שתיים עזבו אותך? או שיש החמרה שבעקבותיה את זכאית לעוד אחת?     

סוזי אלבז: לא

סוזי אלבז:  היו תמיד שתי עובדות, גם ב-12 השנים האלו כשהמטפלת הייתה

סוזי אלבז:  רק שבגלל שלא מצאתי עוד אחת למערכת והיא החליטה שהיא רוצה אקסטרה כסף אז השארתי אותה

סוזי אלבז:  הבנת? כאילו, שילמתי לה על שתיים

לעובדים זרים): אוקיי, ושלוש שנים שאת הצלחת לקלוט עובדת אחת ואת זקוקה לעוד אחת ולא מצליחה?     

סוזי אלבז: ובמהלך שלוש השנים האלו היו אצלי עשרות

סוזי אלבז:  זה לא נעים, אני מתביישת לספר

סוזי אלבז:  אבל להיחשף פיזית מול עובדים זה היה מאוד קשה

לעובדים זרים): כמה זמן עובדים נשארו בממוצע?     

סוזי אלבז: הגשתי בקשה להעסיק, היו כאלה שנפסלו, ואז כשהם שמעו שהם נפסלו הם עזבו מיידית

לעובדים זרים): מה זאת אומרת הם נפסלו?     

סוזי אלבז: הם היו יותר מ-15

לעובדים זרים): אוקיי, זה משהו שהוא קצת פחות רלוונטי לדיון הזה, ברשותך גברתי

לעובדים זרים):  אני מנסה ללמוד כמה עובדים כן הצלחת לקלוט במהלך שלוש השנים האלה מעבר לעובדת הקבועה?     

סוזי אלבז: אחת

לעובדים זרים): ומה הסיבה שהיא עברה?     

סוזי אלבז: היא פשוט אמרה שהיא רוצה לעזוב

לעובדים זרים): וכמה זמן היא בארץ?     

סוזי אלבז: היא הייתה 10

לעובדים זרים): ולאן היא עברה?     

סוזי אלבז: אני לא יודעת, ניתקתי איתה קשר, אני לא יודעת 

לעובדים זרים): הבנתי

לעובדים זרים):  ואת מטופלת באמצעות לשכה פרטית נכון?      

סוזי אלבז: כן

לעובדים זרים): והבקשה שלך נמצאת בלשכה הפרטית?     

סוזי אלבז: אבל אין להם מענה

סוזי אלבז:  אין להם

לעובדים זרים): הבנתי

לעובדים זרים):  אז אני שואל את מכובדי מרשות האוכלוסין

לעובדים זרים):  מקרה ראשון שאני שואל, לא יצאתי לשטח

לעובדים זרים):  מקרה ראשון שאני שואל סותר את כל מה שאתם מסבירים לי

לעובדים זרים):  בואו תסבירו לי בבקשה מה קורה פה?     

משה נקש: עוד פעם מה, מבחינת הקושי? יש קושי

לעובדים זרים): לא יודע, לא יש קושי

לעובדים זרים):  אתה הסברת באופן מאוד מפורט מר נקש, והתשובות שלך בדרך כלל מגובות ורציניות ואותך אני לא בודק אף פעם, לא אותך ולא את עורכת דין משש

לעובדים זרים):  יש משרדים שאני יוצא איתם לשטח לבדוק

לעובדים זרים):       עדיין, רק בדיון הזה, לפני כמה דקות אתה הסברת באופן מאוד נחרץ גם לי וגם לחבר הכנסת ביטון שאין שום פניה פתוחה בפריפריה כי יש מענה מלא, כל מי שמגיש בקשה ויש לו זכאות מקבל מענה

לעובדים זרים):  והנה, אחת ראשונה שאנחנו שואלים שלוש שנים, שלוש שנים

לעובדים זרים):  עכשיו, הקושי גם מתחלק כי כמה שלא מורכב, יש עוד עובדת איתה

לעובדים זרים):  אז הנטל מתחלק בשניים

לעובדים זרים):  הגיעה בחורה הנה מבאר שבע, אני רוצה להמר שאם היא הייתה גרה בסביון או בתל אביב היו עומדים אצלה בתור לראיונות

ענבל משש: אני רגע אלך צעד אחורה

לעובדים זרים): הגזמתי טיפה אבל ברעיון, ההיצע היה גבוה יותר

ענבל משש: אנחנו חושבים, וזה בא לידי ביטוי באמת בעבודת הצוות הבין משרדי שכלל המטופלים בסיעודיים בכל רמות הגיל, בכל האזורים בארץ, אחד שתיים ושלוש, חווים מצוקה וקושי בהעסקת עובדים זרים בגלל האתגרים השונים והקשיים, ומיפינו אותם, ודיברנו עליהם בדיונים הקודמים

ענבל משש:  אנחנו לא חושבים שאף אחד מהם חווה איזושהי תקופה נהדרת, בטח במצבו הפיזי וכל מה שנדרש ממנו כדי להסתייע בעובד זר, וזה דבר שאנחנו בהחלט ערים לכל המצוקות והקשיים

ענבל משש:       עכשיו, התקנות האלה באמת נועדו לתת מענה ולחלק את הארץ כדי להקל

ענבל משש:  קודם כל עובד זר שמגיע לארץ כשהוא חדש, בסדר? הוא מגיע מבחוץ אז הוא מחולק לאחד, שתיים שלוש

ענבל משש:  הוא חייב לעבוד רק באזור פריפריה אם הוא שלוש

ענבל משש:  אלא אם כן מה שאמרנו, המטופל נפטר או עבר לבית אבות

ענבל משש:  אז אני בטוחה שזה לא פשוט וזה לא קל לאתר מטפלת, כי יש כל מיני צרכים שונים, זה לא רק הרצון לגור בפריפריה

ענבל משש:  יש ילדים בבית, יש מטפלת נוספת, כל מיני דברים שהם מאוד מאוד - - -     

לעובדים זרים): עדיין אני מבקש לדעת, הואיל והלשכות, אדוני וגברתי, עובדות באופן ורסטילי, הן לא מוגדרות רק לאזור גיאוגרפי מסוים

לעובדים זרים):  איך יכול להיות שניצבת מולנו, מוגבלת ניידות, שלוש שנים בדמעות של - - - מנסה לקלוט עובד, והיא לא מקבלת אפילו הפניה?     

ענבל משש: היא יכולה להזמין עובד זר מחו"ל, אני לא יודעת למה זה לא נעשה

ענבל משש:  ככל שיש היתר שלא מומש, היא יכולה להזמין עובד זר מחו"ל

סוזי אלבז: אני רוצה לענות

משה נקש: אני אחזק את מה שענבל אמרה עכשיו, התשובה למה שאמרת וזה בדיוק מה שענבל אמרה עכשיו

משה נקש:  כשאנחנו אומרים שאין בקשות פתוחות, בכוונתנו שמי שמבקש להעסיק עובד ולא מצא מהארץ ויש דרך לשכה פרטית הזמנה הוא יכול להזמין מחו"ל

לעובדים זרים): יפה מאוד, תשובה

משה נקש: יכול להיות שהיו פה ניסיונות או לא, להביא מחו"ל או למצוא דווקא מישהו ספציפי מהארץ, אבל אתה יודע מה, לא ניכנס למקרה פרטני כזה או אחר

סוזי אלבז: אני רוצה להגיד מה קרה

סוזי אלבז:  בעבר הרחוק הזמנתי, הם נטשו, הם פשוט נטשו

לעובדים זרים): למה?     

סוזי אלבז: הם לא הסבירו

לעובדים זרים): אני מבקש לדעת האם במהלך שלוש השנים האחרונות את הגשת בקשה?     

סוזי אלבז: להזמין עובד מחו"ל?     

לעובדים זרים): כן

סוזי אלבז: לא

לעובדים זרים): למה?     

סוזי אלבז: למה כן?      

ענבל משש: מנגד - - - שניים היו מעל מכסת השנים שהיא כן ביקשה

לעובדים זרים): 100%

סוזי אלבז: אני אסביר לך

סוזי אלבז:  כשהם באים לארץ כבר יש להם את כל האינפורמציה מה זה נכה מורכב, מה זה נכה בתפקוד נמוך, גבוה, הם יודעים בדיוק מה הם רוצים

סוזי אלבז:  יש לי עשרות חברים שעשו את זה בתקופת אחרי הקורונה, ופשוט נטשו אותם

סוזי אלבז:  אנשים מונשמים

לעובדים זרים): אז אני רוצה לומר לך משהו, היום על פי התקנות, גברתי, עובד שמגיע לטפל בזכאי על פי מדרג מסוים, על פי הגדרה מסוימת, באזור מסוים, יכול רק, מה שנקרא, להחמיר עם תנאי ההעסקה שלו אם הוא עוזב אותו ולא לשפר אותם

לעובדים זרים):  ואני מבקש ממך, והנה אני מזמין את עצמי כרגע, תגישי בקשה, אני אדאג שלא תעוכבי

סוזי אלבז: אני מפחדת

לעובדים זרים): אבל אני נמצא כאן

לעובדים זרים):  אני מזמין את עצמי לסייע לך

לעובדים זרים):  אני מבקש את זה

לעובדים זרים):  בואי נגיש בקשה, אני אוודא שהבקשה לא תעוכב ותטופל בהתאם לסטנדרטים הגבוהים הנהוגים לאור הצורך הגבוה

לעובדים זרים):  אני מתחייב בפניך שלא ייווצר מצב שיגיע אליך עובד וינטוש אותך וישפר את תנאי העסקתו

לעובדים זרים):  אני, אגב, בלי שום קשר נאבק בכאלה ובשאיפה בכלל להרחיק אותם מהארץ

לעובדים זרים):  אבל לכל הפחות הם לא יעברו לטפל במישהו עם רגל שבורה בכפר שמריהו, לא יהיה כזה מצב

משה נקש: ההגבלה הגיאוגרפית וההגבלה שאנחנו רוצים להוסיף זה בדיוק ייתן מענה

לעובדים זרים): זה בדיוק העניין

לעובדים זרים):  לכן אני מבקש ממנה להזמין

לעובדים זרים):  ואני מבקש ממך, אנחנו נמשיך איתך את הטיפול אחרי כן, אבל אני לא מתכוון לעזוב את זה

יריב לוין: כבודו, הקושי של הגברת, יש לה עובדת פיליפינית, אתה לא יכול להכניס בבית אחד מניסיון, אתה לא יכול להכניס שני לאומים בבית אחד

יריב לוין:  היא צריכה עוד עובד, גם אם היא צריכה להכניס, מהפיליפינים

יריב לוין:  יש לה כרגע פיליפינית

יריב לוין:  דהיינו, אני לא מכיר את המקרה, אבל ככה על סמך מעט הפרטים והגברת המדהימה שיושבת, אין מצב שתכניס הודית וזה ישרוד, או נפאלית או אוזבקית, צריך מאותו לאום

סוזי אלבז: זה לא הקטע, אני מעדיפה מהארץ, יש מאגר

שריי גבאי נוריאל: היא מעדיפה מהארץ היא אומרת את זה

סוזי אלבז: אני מעדיפה מהארץ, שהם רואים עם מה הם הולכים להתמודד

סוזי אלבז:  תקשיב, בגלל, כמו שאמרת, זה לא רגל שבורה או משהו, זה משהו הרבה יותר מורכב

לעובדים זרים): אין בעיה, הם יודעים לפני כן

סוזי אלבז: אבל מסתבר שלא

קריאה: הם לא רוצים להגיע, זו הנקודה

קריאה:  היום אני מדבר עם מישהו הוא לא מוכן

שריי גבאי נוריאל: הדבר הזה כנראה ייפתר אחרי שתקנות סוגי המטופלים יעברו

לעובדים זרים): הם מציגים פה מצב שהוא לא זר לי

לעובדים זרים):  בראיון העבודה, כשהעובד הפוטנציאלי מראיין את המעסיק ומשפחתו, הוא בוחן לאן הוא רוצה להתמיין, ואני בשאיפה לכך שעובד שלא מעוניין עוד בשלב הריאיון, לעבוד עם מישהו מורכב, כי זה מה שהוא רואיין, הבקשה שלו להתמיין בשנית תתחדש אחרי תקופה ממושכת

לעובדים זרים):  אחרי שנתיים

לעובדים זרים):  ואז נראה אותו ממהר להגיד לא רוצה

שריי גבאי נוריאל: אני יכולה להגיד שהיום, נכון להיום בשימועים שאנחנו עושים, על עובדים שהגיעו לארץ ועזבו רק אחרי תקופה

לעובדים זרים): לא, שימוע את עושה למי שכבר הגיע

לעובדים זרים):  אני אומר לעובד שמתראיין

ענבל משש: אבל זה בדיוק הרעיון לחלק לסוגי מטופלים, את המורכבים ביותר לתת להם - - -     

לעובדים זרים): הם אומרים ש-once כל מי שבקטגוריה הזאת, כמות הראיונות שהוא אמור לראיין כדי לקלוט עובד שיסכים לבוא היא נמוכה בעשרות מונים מאשר מישהו שהוא במקרה פחות מורכב

ענבל משש: אבל זה גם התיקון של השנים שאנחנו עומדים עליו של מעל שמונה שנים שמיועד אך ורק בוועדה הומניטרית למטופלים קשים

לעובדים זרים): זה בשביל להשאיר פה, את צודקת לחלוטין

ענבל משש: הרעיון הוא לתת כמה כלים

ענבל משש:  זה גם ההגבלה הגיאוגרפית, וגם סוגי המטופלים שיהיו בעזרת ה' במהרה

לעובדים זרים): זה כלי אחד והוא מדהים 

ענבל משש: וגם הנושא של הוועדה ההומניטרית, ולהיטיב את מצבם המאוד קשה, בסדר? של המטופלים המורכבים

שריי גבאי נוריאל: אם רגע נעשה סדר, במסגרת תיקון 32 שטיפלנו בוועדה ההומניטרית, עלה שגם צריך בדיוק באלה, בעובדים החוקיים שמגיעים מחו"ל לטפל

שריי גבאי נוריאל:  וזה בדיוק סוגי המטופלים

משה נקש: אדוני יושב הראש, אם אני מבין נכון מה שאתה מציע, זה עובד זר שמראש, עוד לפני שבא לארץ, סירב להגיע לאוכלוסיית המורכבים, לא נאפשר לו לבוא למטופל מהאוכלוסייה ה"קלה" יותר

לעובדים זרים): נכון

לעובדים זרים):  בפרק זמן קצוב

משה נקש: בפרק זמן מסוים

משה נקש:  אנחנו על זה

משה נקש:  אפשר לחשוב איך עושים את התהליך

לעובדים זרים): זאת אומרת שבקשתו תידון אחרי שנתיים

מיכאל ביטון: לתעדף את אלה שבאים עם הנכונות למורכבים להיתרים שם, על פני אלה שרוצם רק עם מקרים קלים יותר

שריי גבאי נוריאל: אנחנו רואים שהיום במסגרת ההסכמים הבילטרליים שהם ממש חותמים על נספח שאומרים להם הוא כזה וכזה, וכשהם רוצים להגיע הם מתחייבים להכל, ואנחנו מניחים שגם בסוגי מטופלים כשיגידו לך אתה רוצה להיכנס? זה תלוי בזה, הדבר הזה

שריי גבאי נוריאל:  והם יגידו לך אתה יכול לעבוד רק אצל מורכבים, הם יגידו כן, הם בדרך כלל אומרים כן

שריי גבאי נוריאל:  מה ההבדל? שהם יגידו כן והם לא יוכלו אחר כך להגיד לו, כי יהיו את התקנות שאחר כך יגבילו אותו

דניאל פרידמן: כבודו ,יש פה ברשותך אם תרצה לשמוע עובדת זרה שהייתה רוצה להסביר מנקודת המבט שלה וחבריה איך הם רואים את הדבר הזה? אם תרצה לשמוע

לעובדים זרים): אוקיי

סבינה סינג טאקורי: שלום לכולם

לעובדים זרים): שלום סבינה

סבינה סינג טאקורי: אני עובדת פה 15 שנים עם אותו בן אדם

מיכאל ביטון: מאיפה את?     

סבינה סינג טאקורי: מנפאל

מיכאל ביטון: אה, כמו סוסמיתה

מיכאל ביטון:  יפה מאוד

סבינה סינג טאקורי: נכון

סבינה סינג טאקורי:  איך אני רואה ודרך חברים שלי, זו הבעיה פה כי המדינה נותנת לעובדים זרים להחליט ולא המדינה אומרת מה לעשות

סבינה סינג טאקורי:  כמו שהולכים לעבודה עם בן אדם קשה, נכה, שולחים, מסתכלים ואם לא מתאים אומרים לו זה לא מתאים לנו

סבינה סינג טאקורי:  אז זו בעיה, זה איך שאני רואה את זה

סבינה סינג טאקורי:       אני חושבת שאם המדינה אומרת שאתם באים לעובדים סיעודיים, אם לילדים תעבדו עם ילדים, אם לבית אבות תעבדו בבית אבות, אם למישהו עובד רגיל, הוא הולך רק ללכת איתו, אז זאת העבודה

סבינה סינג טאקורי:  והבעיה פה היא גם כסף

סבינה סינג טאקורי:  אתם נותנים אותה משכורת ואפילו למי שיש לו כסף נותנים לו יותר כסף ונוח לו לעבוד, וזה מה שאני רואה הרבה, וגם פה הבעיה, כי מותר פה, וזה לא חוקי, הם אומרים כמה כסף הם רוצים

סבינה סינג טאקורי:       יש לי המון חברים שאני לא רוצה להגיד שמות, אומרים שאני הולך לעבוד ומרוויח ביום 400 שקלים, ומה הם אומרים לי? אה, אתם עובדים קשה, למה אתם לא עושים ככה? אתם צריכים לבקש עוד כסף

סבינה סינג טאקורי:  אבל אני גם באה פה דרך בן אדם, אני לא באה לנצל את האנשים, וגם למדתי בנפאל, הייתי מהנדסת ואני יודעת כמה כסף קיבלתי, ופה אני מקבלת כסף טוב

סבינה סינג טאקורי:  יש לנו שני עובדים

איתן לבני: פי 45 לפי השכר הממוצע ולפי שכר הממוצע

איתן לבני:  לפי התנאים הסוציאליים

איתן לבני:  כלומר אין פה שום פגיעה, גם תוריד להם את הפנסיה וגם תוריד להם עוד הטבות, אין שום פגיעה

מיכאל ביטון: היא אמרה, יש לה הכרת הטוב

מיכאל ביטון:  היא אמרה משכורת טובה

סבינה סינג טאקורי: כן

סבינה סינג טאקורי:  קחו את המשכורת ותחלקו למי שעובד קשה תתנו יותר, ומי שהולך רגיל ורק צריך ללכת איתו ולא מקרה מורכב, תתנו לו פחות

סבינה סינג טאקורי:  תעשו קטגוריות ותחלקו, העובדים באים ואתם תעבדו פה

מיכאל ביטון: טבלת השכר של עובד זר תהיה לפי המשימה שלו?     

סבינה סינג טאקורי: תהיה לפי האם העבודה קשה או קלה

לעובדים זרים): הגדרה קטגורית את זה צריך לבדוק מול ביטוח לאומי

ענבל משש: בסדר, היום יש חוק מינימום, אין מעבר לזה

ענבל משש:  זה תלוי לרצון הצדדים, אנחנו לא יכולים להתערב

מיכאל ביטון: מינימום פלוס הטבה

ענבל משש: אז אדוני היה מציע מה? שאני אקבע אם היום מטופל מורכב משלם 5,000 אז אנחנו נציע שהוא ישלם 7,000 שקלים? ואיך יעמדו בפריפריה בסכומים האלה?     

מיכאל ביטון: השאלה היא - - - במינימום

ענבל משש: הגמלה, ביטוח לאומי ושכר משרד העבודה

ענבל משש:  אבל צריך להיזהר מזה כי למטבע יש שני צדדים, ואם אתה תקבע תקרת שכר שגבוהה יותר ממה שמשלמים היום, אז יצא שכרנו בהפסדנו

ענבל משש:  מי ישלם את זה? המוגבלים ישלמו את זה

לעובדים זרים): לא, זה ברור שלא

לעובדים זרים):  טוב ברשותכם, אנחנו מיד חוזרים לסבב

לעובדים זרים):  אני תכף אמשיך להקשיב לך

לעובדים זרים):  אני מבקש לתת את רשות הדיבור לחברי חבר הכנסת עטאונה

ענבל משש: אבל המטופלים ישלמו את הכסף הזה

ארז כהן: בפועל אנחנו גם ככה משלמים יותר כי אין לנו ברירה

ארז כהן:  שמי ארז, סליחה שהתפרצתי

ארז כהן:  בפועל, אנחנו גם ככה משלמים יותר, הנכים הקשים, אחרת עוזבים אותנו, זאת הדרך היחידה להשאיר עובדים, זה בתנאים והטבות מופלגות שאנחנו נאלצים לקרוא לזה דמי אני לא יודע מה, בונוסים, או שיש כאלו שקוראים לזה סחיטה או אני לא יודע מה אבל זאת הדרך היחידה

ענבל משש: אפשר לדעת על כמה עומד השכר היום?     

קריאה: 7,000 שקלים

ארז כהן: הנה סוזי אמרה, היא משלמת לעובדת שלה כפול

ענבל משש: כמה זה? אתם אומרים שמשלמים יקר, אז רצינו לדעת כמה? בונוסים וכל מה?     

סוזי אלבז: אני בתור מונשמת, עם כל ההוצאות מסביב שהן לא קשורות לחיים הסוציאליים, אני מוציאה קרוב ל-14,000 שקלים לשתי מטפלות

ארז כהן: היום הדרישה של עובדות גם כן 12,000 שקלים?     

לעובדים זרים): גברת אלבז, מה העלות המצרפית שלך בחודש לעובדת הזרה?     

סוזי אלבז: 8,000 לאחת

סוזי אלבז:  וזה לא כולל כל המסביב, כל ההטבות

לעובדים זרים): מה זה הטבות?      

קריאה: הבראה, חופשה שנתית

לעובדים זרים): רציתי לדעת כמה עולה מצרפי, לא כמה היא מקבלת נטו?     

דניאל פרידמן: כבודו אני יכול לפרט לך

לעובדים זרים): כן בבקשה

דניאל פרידמן: היום נכה קשה כמונו לא ימצא עובד בפחות מ-6,000 שקלים בחודש בסיס

קריאה: זה עבור שישה ימים

דניאל פרידמן: כן

דניאל פרידמן:  לזה מצטרף 380 שקלים בשבתות, תכפיל כפול 4-5

מיכאל ביטון: אלכס, כשאמרת 6,000 זו לא דרישת החוק, זו דרישת העובד? זאת אומרת בשוק מתנהל סוג של משא ומתן בין המטופל לעובד?     

דניאל פרידמן: נכון

מיכאל ביטון: אז זה שבמקור לפי החוק היית יכול לשלם לו שכר מינימום הוא לא היה בא לעבוד אצלך?     

דניאל פרידמן: הייתי יכול לשלם 4,900

מיכאל ביטון: אז דה פקטו, רק אתה תמשיך, לכם אני אומר נקש ומשש, דה פקטו זה קרה כבר בלעדינו

מיכאל ביטון:  אתם יודעים, כוחות השוק יותר חכמים ממה שאנחנו חושבים

מיכאל ביטון:  אז מראים לכם שאילצו את המטופל לשלם יותר במקרה שהוא סיעודי או סיעודי מורכב

לעובדים זרים): לכן אני אומר לכם חברים, תעצרו את זה פה

לעובדים זרים):  אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת עטאונה ויש לי גם שאלה אליך אדוני, ולפני כן אני אומר משהו מתוך משנתי חבר הכנסת ביטון

יוסף עטאונה: אולי - - - על השאלה יכול להיות, בלי לדעת

מיכאל ביטון: אבל קטענו אותו, אני הפרעתי לו באמצע

מיכאל ביטון:  תשלים, אלכס

לעובדים זרים): שניה, תעצור

לעובדים זרים):  לגישתי כשעובד יודע שמוטלת עליו סנקציה בשלב שהוא מתראיין עוד בארץ המוצא שלו, שאם הוא יגיד לא לעובד מורכב, לפחות תקופה של שנתיים הוא לא יוכל להתמיין בשנית, והוא יודע שעם קידום התקנות החדשות, הוא יודע שהוא לא יכול לעזוב עובד ולהטיב את תנאי העסקתו עם מעסיק פחות מורכב, באזור נוח יותר, זה ייתן רוויה בשוק להצעות וכך המחיר לא ירקיע שחקים

לעובדים זרים):  זאת גישתי, זאת משנתי, ולכן אני מנסה לקדם את זה

לעובדים זרים):       אני מבקש להעביר שוב פעם את רשות הדיבור לחברי, חבר הכנסת עטאונה ולשאול אותך על הדרך, אם אתה יכול לשתף אותנו מעט מכל ההעסקה של עובדים זרים ככל שהם קיימים, במגזר הערבי בישראל?     

יוסף עטאונה: אם היית מחכה היית גם מקבל תשובה והתייחסות כי אני הגעתי לדיון הזה בכלל בגלל הקושי

יוסף עטאונה:  כבוד יושב הראש שאלת, צריך להקשיב לא?     

מיכאל ביטון: מקשיבים לך

יוסף עטאונה: לא

מיכאל ביטון: יושבי ראש יודעים

לעובדים זרים): הוא בדיוק כרגע אומר לי, אתה יודע כמה הוא מנוסה? הוא היה כבר שואל את השאלה לפני שאתה שואל     

מיכאל ביטון: תמשיך

יוסף עטאונה: אני הגעתי לדיון האמיתי בדיוק בכדי לשתף אתכם בקושי בחברה הערבית הבדואית בפרט בנגב, אחד, בלגייס עובדים ועובדות מקומיים לעניין הזה יש קושי רב, והקושי נובע מכל מיני סיבות, גם בגלל המסורת, גם בגלל השיפוטיות, גם בגלל הצורה שבה - - -     

לעובדים זרים): אתה מדבר על מגבלות מנטליות?     

יוסף עטאונה: מנטליות בעיקר, שקיימות שמקשות על גיוס עובדים ועובדות מקומיים, ולכן כשמגיעים לעובדים הזרים יש בעיה מאוד כפולה ורצינית, ובעיקר בגלל השפה, וכמעט לא מצליחים לגייס

יוסף עטאונה:  והיו לי הרבה פניות רק בשבוע האחרון על הנושא הזה, שבגלל השפה קשה לגייס עובדים זרים, וגם התאקלמות

יוסף עטאונה:  ולכן אחת הפונות שפנתה לאמא שלה, אומרת לי למה לא לעלות ולבדוק אפשרות גם להביא עובדים או מירדן דוברי השפה, או מהרשות הפלסטינית? הרי יש אישורי עבודה ויש יוצאים ועובדים, אז עובדות כאלה גם יכולות

לעובדים זרים): יש לי בשבילך פתרון אדוני, פתרון מיידי

לעובדים זרים):  אוזבקיסטן

יוסף עטאונה: לא דוברים את השפה

יוסף עטאונה:  מרוקו יכול להיות כן

לעובדים זרים): עצרו

לעובדים זרים):  אוזבקים הם מוסלמים

לעובדים זרים):  חלק גדול מהם דובר שפה, וניתן לתת לזה מענה

יריב לוין: הם דוברי טאג'יקית שזה דומה לפרסית בקונסטלציה מסוימת, אבל אין קשר לשפה הערבית באוזבקיסטן, מוסלמים כן, מוסלמים חילונים כן

יוסף עטאונה: המחסום הוא בגלל השפה לא בגלל הדת

יריב לוין: יש בסרילנקה דרך אגב, כאלה שעבדו במדינות ערב ואפשר לא פשוט דרך האתר הבילטרלי לעלות על זה, אבל אני יודע, יש לי קולגות שעובדים במגזר הערבי, ובזמנו, לפני שהיה בילטרלי, ויכלנו לראיין את העובדים וגם לתת למשפחות לראיין אותם, כאלה סרילנקים שדוברים את השפה הערבית

לעובדים זרים): אוקיי, אז אני מבקש ממך חברי, לבצע איזשהו סקר שוק מהי באמת הדרישה, ככל ואנחנו נמצא כאלה שמותאמים, מה באמת הדרישה במגזר הערבי, בסדר?     

יוסף עטאונה: אוקיי

לעובדים זרים): ואני מתחייב בפניך שככל ובאמת יש לזה הצדקה וכל העניין הוא שפתי, אנחנו נפעל באופן מאוד מאוד יצירתי בשביל לגייס עובדים דוברי שפה כדי שיהיה מכנה משותף לחיים משותפים ביחד באותו בית

יוסף עטאונה: ואני מתחייב להעביר לך תמונת מצב בקשר עם מחלקות הרווחה, עם חברות שגם עוסקות בנושא במגזר

לעובדים זרים): נפלא

יוסף עטאונה: וביחד נפעל לתיקון

לעובדים זרים): יפה מאוד

לעובדים זרים):  אז אני מאוד מודה לך ואנחנו נמשיך את זה

לעובדים זרים):  תרשמי לך את זה בבקשה

מיכאל ביטון: יושב הראש, אני מבקש להתנצל כי אני יוצא

מיכאל ביטון:  חשבתי שהדיון עד 15:00 אבל אני אאמץ את הסיכום שאתה תוביל, אני רק בינתיים בסיכום ביניים, מחכה לתיקוני התקנות, חקיקה, שאתם מתכוונים לעשות, ואני גם מבקש מכם להאיץ את זה, וגם לבוא עם הדו"ח הזה של פערים בפריפריה, בתוך הפריפריה

מיכאל ביטון:  לאסוף מידע ומקרים מכל הלשכות, מכל המקומות, איפה הבעיות? וממש באופן מדיד להראות לנו

מיכאל ביטון:  לא מספיק להגיד לנו 20% פריפריה, או סך הכל 70% השתמשו בתקנים, אלא איפה אותם מקרים שפה מדווחים שפתאום מישהו רוצה 6,000 במקום 5,000 שקלים, ושלוש שנים לא מוצאים, ממה זה נובע? זה יכול להיות גם ממידע, יכול להיות שהיא לא יודעת שעדיף להביא עובד חדש, לא משנה המה הסיבה, אבל אם יש פערים בנגב ובליל לתת לנו אותם באופן מדיד כדי שנוכל לעשות בקרה

מיכאל ביטון:       אני מודה לך יושב הראש על המנהיגות וההובלה ובחירת הדיון, ומקדם בברכה, ומאחל לכל מי שנמצא פה בריאות ואריכות ימים, ומודה גם לעובדות הזרות שנמצאות איתנו, שאפילו בדיון הזה אתה רואה את הרגישות

לעובדים זרים): נכון

מיכאל ביטון: שכשהמטופלות שלהן יש להן דמעה בעין והן לא יכולות להזיז את הידיים, הן יטפלו בהן וינקו להם את הדמעה

לעובדים זרים): ממש

מיכאל ביטון: ואמר פעם הרבה עובדיה יוסף, ראיתי את דמעת העשוקים ואין לה מנחם

מיכאל ביטון:  אני ראיתי פה את דמעה של עשוקים ויש מי שמנחם

מיכאל ביטון:  ואנחנו נעשה בקרה לדיון הזה ביחד

מיכאל ביטון:  יושב הראש, תודה רבה לך

לעובדים זרים): לא יכולתי לבקש פרטנר יותר נכון ומתאים להוביל איתך את הנושא

מיכאל ביטון: אני איתך בכל, תודה רבה

לעובדים זרים): ה' ישמור אותך

לעובדים זרים):  תודה רבה לך חברי חבר הכנסת מיכאל ביטון

לעובדים זרים):  אני מבקש להעביר שאלה ליריב

לעובדים זרים):  יריב שוריאן, האם ללשכות הפרטיות יש קושי בהשמת עובדים זרים בפריפריה?     

יריב לוין: קודם כל התשובה היא בהחלט שכן

יריב לוין:  בדיון הקודם ציינתי שיש לי, אני נותן שירות גם לפריפריה מאשקלון לכל יישובי עוטף עזה

לעובדים זרים): נכון

יריב לוין: יש דבר אחד שאנחנו מתעלמים בקטע של אזורים גיאוגרפים

יריב לוין:  עובדים זרים, כמו עדות, אוהבים להיות מרוכזים, ואז זה הופך להיות אבן שואבת

יריב לוין:  אני יכול להגיד לדוגמה בקיבוצים, אני עובד בקיבוץ סעד, בארי, כל היישובים שהיו מתווכים בקסאמים אין שם עזיבה, כי אחד שומר על השני

יריב לוין:       הרעיון, או הרציונל גם כלשכה פרטית, ואני עובד גם בדימונה, זה לבנות קהילות

יריב לוין:  זאת אומרת כמה שאתה מצליח לגרום לעובד, ולא משנה באיזה חבל ארץ הוא נמצא, אם זה באשקלון, בדימונה או ברמת הגולן, כל עוד אתה יוצר לו קהילה, שהוא יודע שהוא יוצא בצהריים הם המטופלת שלו, עם המטופל, וזה לא משנה אם זה נכה צעיר או נכה מבוגר, ויש לו בגינה או באזור השכונתי, במרכז השכונתי לשבת עם מישהו להתקשקש ולטעום מהאוכל הפיליפיני שהפיליפינית הוותיקה עשתה ולעשות השוואה עם הפיליפינית הצעירה, זה נותן להם את הרצון להישאר באותו אזור

יריב לוין:       אני יכול להגיד לך שאני בדימונה בניתי קבוצה, ולא הייתה לי בכלל נטישה

יריב לוין:  היה מעבר ממעסיק למעסיק אבל כולם היו בתוך דימונה

יריב לוין:  לא הייתי צריך להתאמץ להביא לדימונה

יריב לוין:  רובם, יש לומר את האמת, הבאתי אותם כעובדים חדשים אבל משויכים לקבוצה, זאת אומרת שהם ידעו שיש להם, איך אומרים? אבא ואמא ושהם יודעים להרגיש משויכים והם לא רוצים לעזוב את האזור הזה, גם אם הייתי מציע להם עבודה בצפון תל אביב הם לא היו הולכים

יריב לוין:       אבל יש אזורי שלא הצלחנו ליצור כאלה קהילות, וסתם דוגמה אם זה במושבים או קיבוצים, וזה לא בהכרח רחוק, זה יכול להיות גם באזור קריית מלאכי או קריית גת, ושם קשה מאוד לבנות, גם כי אין דרישה, כמו שנקש אמר, לא בכל מקום יש כמות דרישה שיכולה להפוך את העניין לאבן שואבת לעובדים, אבל עם כל זה עדיין מאוד קשה למצוא לאזורים מרוחקים עובדים זרים

יריב לוין:  הרבה פעמים אנחנו צריכים לבקש ג'סטה מהמשפחה, כן תקנו את השבתות, כי אם העובד ימצא את עצמו נוסע מאיזשהו ישוב שכוח אל בסופי שבוע למרכז ל-25 שעות כש-3-4 שעות זה רק צד אחד ולחזור בתוך 25 שעות חזרה לבית המעסיק, מהר מאוד העובד הזה יתייאש ולא ירצה להישאר

לעובדים זרים): ואז מה? ואז מה?     

יריב לוין: ואז זה הופך להיות מעין מסחטה

יריב לוין:  ואז מה? ואז הוא יתפטר ויחפש

יריב לוין:  פריפריה, אני חושב, גם אשדוד נחשב פריפריה

לעובדים זרים): אשקלון לא אשדוד

יריב לוין: גם אשדוד

יריב לוין:  אשדוד נחשב אזור שלוש

משה נקש: החלוקה של המחוזות זה לפי מחוזות של משרד הפנים, אז מחוז דרום כולל את היישובים האלה

משה נקש:  אם אדוני רוצה אני יכול להביא רשימה של כל היישובים בכל אזור

לעובדים זרים): תראו, אנחנו רוצים להבין רציונל

לעובדים זרים):  אנחנו מבינים שאיך שלא נהפוך את זה מצפה רמון זה לא אשדוד

לעובדים זרים):  אם זה לא אשקלון, בטח זה לא אשדוד

יריב לוין: אני אתן עוד דוגמה אדוני

יריב לוין:  בני ברק, שמה שמפריד בינה לפתח תקווה זה כביש 4, כביש גהה, בני ברק זה אזור אחד

יריב לוין:  פתח תקווה זה אזור שתיים

משה נקש: גם הרצליה ורעננה, יש כביש ויש כבישים ויש גבולות בארץ, אז מן הסתם משהו ייפול מהצד הזה ומשהו מהצד השני

לעובדים זרים): כן אבל אפשר להתלבט לעניין יבנה

לעובדים זרים):  אי אפשר להתלבט לעניין אשדוד

לעובדים זרים):  בואו

משה נקש: אז עוד פעם, כשחולקו המחוזות

לעובדים זרים): ואני מבקש שנפתח את זה

לעובדים זרים):  זה לא שקיבלנו תורה מסיני

לעובדים זרים):  ואני מבקש למחות גם על הגישה שלך, היא לא קורית הרבה אבל הנה היא קורית

לעובדים זרים):  במרכז השאיפה שלנו אנחנו לא מחפשים ליצור קהילות עובדים

לעובדים זרים):  אדרבא, אני מבקש לא ליצור קהילות עובדים

לעובדים זרים):  אני לא מחפש לעודד אותם להישאר במקום שאליו הם הגיעו, אני לא מחפש

יריב לוין: זה הפוך ממה שאנחנו - - -     

לעובדים זרים): לא, לא, אני לא צריך ליצור להם עוד ועוד תנאים כדי למנוע נטישות

לעובדים זרים):  הבנתי מספיק טוב, אתה אומר, אם אפילו למקום כמו דימונה שאין בה ים והיא לא מרכזית ואני לא יודע, אם לא תהיה קהילה שאחד חבר של השני ומגיעים מאותה תרבות, אז הנטישות יהיו ויהיו גבוהות

לעובדים זרים):  ואני אומר שאני לא מסכים לחיות עם המצב הזה

סוזי אלבז: אני מסכימה איתך חבר הכנסת

לעובדים זרים): כשבקומונות, אתה קורא לזה קהילות אני קורא לזה קומונות, אחד מסנכרן את השני, ואחד גורם לשני להתחכם

יריב לוין: לא

לעובדים זרים): אל תגידו לי לא

לעובדים זרים):  תקשיבו, חד משמעית

לעובדים זרים):  אם עד עכשיו לא הובנתי מספיק, אני מדבר על זה בצורה מאוד מאוד ברורה

לעובדים זרים):  עובד שהגיע לארץ ועשיתי איתו גילוי נאות, והוא עבר את השלבים והתמיין לעובד מסוים באזור מסוים

לעובדים זרים):  לא טוב לו? שיחזור הביתה על חשבונו

לעובדים זרים):  זאת השאיפה שלי

יריב לוין: זה לא קורה אבל

לעובדים זרים): כל עוד שאני לא יכול לקיים את זה, אני לא רוצה לעודד אותו לאחרת, שאני צריך לגרום לו לתמריצים אחד אומר, והשני אומר שהוא יהיה ליד הרבה חברים שלו, ויצאו ביחד ויחליפו מאכלים

לעובדים זרים):  הוא הגיע לפה לעבוד ולא לבנות קהילה

יריב לוין: אתה לא יכול ללכת נגד הטבע

יריב לוין:  גם אנחנו בתוך עמנו אנחנו חיים, וגם השבטיות בתוך עם ישראל, מה לעשות יש מושבים שהם של תימנים

לעובדים זרים): אתה צודק ב-1,000% אתה יודע רק מה ההבדל?     

נדב דקל: הוא בא לעבוד

לעובדים זרים): שמעת? חוק השבות

לעובדים זרים):  אני הגעתי לכאן, ובכסף שלי, ובזכות שלי לגור ולחיות פה, אני מחליט איפה אני רוצה לגור

לעובדים זרים):  כי שם אני רוצה להתגורר, כי זה האזור שנעים לי, וזו הסביבה שנוחה לי ומתאימה לי לגדל בה את ילדיי

לעובדים זרים):  כשאני מגיע כעובד זר בחוזה העסקה מיוחד לעבוד במדינה אחרת, מרגע שמי שמעסיק אותי לא שיקר לי ואמר את האמת ושיקף את המציאות כפי שהיא, ושילם לי את שכרי המסוכם בזמן והתנהג אליי באופן מכובד, מאותו רגע הסתיימו הדרישות והציפיות שלי

לעובדים זרים):  זהו

יריב לוין: כבודו, אבל כל עוד שיש לעובד את האופציה לבחור את מקום העבודה, זו המציאות שאנחנו חיים בה

יריב לוין:  אני די מאמץ את מה שאתה אומר שהם לא יכולים להכתיב לנו איך לעשות ומה לעשות אבל כשאתה נותן את האופציה ואין אכיפה מספקת, כך הם פני הדברים

יריב לוין:  זו פני המציאות

יריב לוין:  אני אומר, כדי לנסות למנוע

יריב לוין: -     

לעובדים זרים): אז אני מסכם את דברייך אדוני, אתה אומר אני לא מזהה מחסור של העסקה

לעובדים זרים):  אני ארכז את מה שהבנתי ממך אחרי זה תתקן אותי

לעובדים זרים):  אני לא מזהה מחסור של העסקה באזורי פריפריה, אפילו מתווכים, אפילו פחות נדרשים, ובלבד שתהיה שם קהילה תומכת

לעובדים זרים):  זה מה שהסברת לי על דימונה

יריב לוין: לא, ניסיתי להבין שכדי לשמור על אי נטישה של עובדים זה לא דיבר על המחסור, אמרתי כדי שעובדים לא יינטשו אזור מסוים

יריב לוין:  אני יכול להגיד לך יש לי עובדים שעזבו את אזור המרכז ועברו לפריפריה כי יש לו sister או cousin או לא משנה מה

יריב לוין:  לא אמרתי שאין מחסור

יריב לוין:  המחסור קיים והוא חמור

לעובדים זרים): אז תקשיב, אנחנו מחלקים מצב ככה

לעובדים זרים):  א' בהגשת בקשות חדשות, ב' בנטישה

לעובדים זרים):  אם באותם אזורם, אתה אומר, אין נטישה, ומצד שני מוכח, שבקשות שמוגשות ועומדות באמות המידה ויש זכאות מלאה, הן גם מטופלות, אז אין מחסור

יריב לוין: לא, אתה לקחת את דבריי ופירשת לא נכון

יריב לוין:  ניסיתי להסביר שכדי שתהיה פחות נטישה, מה הרציונל שאני וקולגות שלי עובדים בו? לא אמרתי, זה לא אומר שאין מחסור, יש מחסור

יריב לוין:  ומשום שכך אנחנו צריכים להיות יצירתיים

יריב לוין:  גם כשאני בא ומנסה לשכנע עובדת למה נכון לה להישאר אצל חולה אונקולוגי, בשיטתי, בדרכי שלי, וזה לא מקרים סקסיים, עובדים רוצים לעבוד עם משהו עם תוחלת חיים ארוכה

יריב לוין:  מה לעשות שאני נגזר עליי לעבוד בפתח תקווה שזה קרוב לבלינסון ויש שם את המרכז האונקולוגי אחד הגדולים בארץ 

לעובדים זרים): אני מאוד מודה לך, האתגר הזה נפתר תודה לאל כשאנחנו מעדכנים את התקנות

לעובדים זרים):  זה עונה לנו על כל הלקונות האלה

לעובדים זרים):  אני מבקש לקדם בברכה את חברי חבר הכנסת אלון שוסטר

לעובדים זרים):  מבקש לומר משהו?     

אלון שוסטר: רק מילה קצרה

אלון שוסטר:  אני חושב שסיפרתי, אולי בהזדמנות אחרת, על פעולה שאנחנו עושים ביישוב שלי, מפלסים, על גבול רצועת עזה ממש קילומטר ומשהו

אלון שוסטר:  זוגתי, שתחיה, היא עובדת סוציאלית והיא עובדת עם המטפלות הסיעודיות, יש שמונה או תשע מהיישוב, אולי מעוד כמה מקומות, כדי לעזור להן לעבור את האתגר הזה בצורה מכובדת

אלון שוסטר:       אם אני מבין נכון, ואני מתחבר לדיון, אני חושב שנכון, בוודאי באמצעים הקהילתיים, להיות, איך נגיד, מארחים ראויים ולהסביר פנים ולסייע לעמוד מול אתגרים

אלון שוסטר:  לעומת זאת, אם יש מקומות שבהם, ואני לא מכיר קשיים בכוח אדם, אני חושב שיש יציבות גם זה מה שנאמר ומהפינה הקטנה שלי זה מה שאני רואה, אבל אם יש מקומות שבהם יש קושי אז לצד ההתייחסות, אני יכול להבין את יושב הראש מהעמדה שאומרת פה באנו לעבוד ולא לשחק משחקים קהילתיים, אבל יש לנו גם עניין לספק את השירותים הראויים, הסיעודיים, שירותי הרווחה להיכן שצריך, ומקומות מסומים, אם יש בעיה שאין לה מענה, אני חושב שפה הייתי אומר, כוחות השוק צריכים לקבל סיוע מאיזשהי רגולציה או מאיזשהי תמיכה נוספת

לעובדים זרים): התערבות

אלון שוסטר: זאת התערבות, התערבות רגולטורית

לעובדים זרים): אכן לחלוטין אנחנו שם נמצאים

לעובדים זרים):  אני פונה כרגע לנציגת ביטוח לאומי

לעובדים זרים):  לאחר מכן משרד הבריאות ואז נדב דקל יקבל את רשות הדיבור וגם אתה לסיום

לעובדים זרים):  אני מבקש לדעת איפה נציגי ביטוח לאומי? שלום לכם

לעובדים זרים):  האם ביטוח לאומי מזהה פערים בהעסקת עובדים זרים לסיעוד על ידי חברות סיעוד בין אזורים מסוימים? זו שאלה ראשונה

נטלי גבאי לוי: נטלי גבאי מנהלת אגף סיעוד ביטוח לאומי

נטלי גבאי לוי:  ברמת העיקרון החלוקה בביטוח הלאומי היא טיפה אחרת

נטלי גבאי לוי:  כי החלוקה שלנו נעשית על פי סניפים, יש לנו 24 סניפים ברחבי הארץ כמובן שיש איזשהו פער אם אנחנו מסתכלים, בין תל אביב לבין, נצייר את נהריה, חיפה, אבל אנחנו לא יודעים לשים את האצבע בצורה מדויקת האם יש שם היתר או האם אדם רוצה להעסיק ולא מעסיק בפועל או לא מוצא עובדת, זה לא משהו שאנחנו נוכל לומר באופן מדויק

לעובדים זרים): זאת אומרת כשמגיעה עובדת סוציאלית, כשמגיעים נציגים הם לא מציינים אפיון מה הסיבה?     

נטלי גבאי לוי: לא, מוצג אפיון

נטלי גבאי לוי:  אבל בסוף כשאני מסתכלת בחתך הנתונים אני מסתכלת היום מול סך מקבלי הגמלה בסניף ביחס למי שמעסיק בפועל

נטלי גבאי לוי:  אני לא יודעת לומר אם אדם היום מקבל, סתם, גמלה ישירה בכסף והוא רוצה להעסיק עובד זר והוא ממתין לו, זה לא משהו שאני יודעת, זה לא מגיע לפתחי

נטלי גבאי לוי:  אבל אנחנו לא מזהים איזשהן תלונות

נטלי גבאי לוי:  בדרך כלל אם יש איזושהי בעיה שהיא גורפת או מאוד מהותית, זה מגיע לסניפים שלנו, זה לא משהו שידוע לנו, אבל בהחלט יש פערים בין האנשים שמעסיקים בפועל ביחס למקבלי גמלת הסיעוד בסניפים השונים

לעובדים זרים): הבנתי

לעובדים זרים):  ושאלה קצרה נוספת, האם ביטוח לאומי מזהה שבסניפים מסוימים שמחולקים על פי אזורים, יש הסתמכות גבוהה יותר על בני משפחה? וכשאני אומר אזורים מסוימים, אני מבקש אם ניתן גם לפלח לאוכלוסיות מסוימות, כמו שדיבר חבר הכנסת עטאונה 

נטלי גבאי לוי: אוקיי, אם אנחנו מדברים על הסתמכות על בני משפחה מטפלים אז זה קצת מוציא את הנושא של עובדים זרים מהמשחק

נטלי גבאי לוי:  כי היום בני משפחה מטפלים נרשמים בחברות הסיעוד ומשמשים כמטפלות

נטלי גבאי לוי:  אני חושבת שהנושא הזה עלה גם בדיונים אחרים שלנו, שיש מחסור במטפלות, ולכן בני שמפחה נרשמים כמטפלים

לעובדים זרים): אנחנו מדברים 1-3, 1-4?     

נטלי גבאי לוי: גם ברמה ארבע וחמש יש בני משפחה שנרשמים

נטלי גבאי לוי:  הם לא נרשמים במקום עובד זר כי אז הם לוקחים גמלה בכסף, זה כן

נטלי גבאי לוי:  אבל זו תופעה שקיימת בכל הרמות מאחד עד שש

לעובדים זרים): אדרבא אם הם נרשמים בתור עובד זר אז הם מקבלים גמלה?     

נטלי גבאי לוי: לא

לעובדים זרים): למה לא? 

נטלי גבאי לוי: כי הם יכולים לעשות העסקה ישירה במקום עובד זר ולקבל גמלה בכסף, הם לא צריכים להירשם

לעובדים זרים): ואני שואל, אם אתם יודעים לפלח לי אם יש השפעה בין אזורים מסוימים ובין אוכלוסיות מסוימות?     

נטלי גבאי לוי: אז אני אומרת שהנושא של העובדים הזרים זה לא השחקן המרכזי לבני המשפחה המטפלים, זה המחסור במטפלות

נטלי גבאי לוי:  כי זה לא יושב רק על רמות חמש ושש

לעובדים זרים): תושבי הארץ לזה את מתכוונת?     

נטלי גבאי לוי: כן

לעובדים זרים): לא, אני ביקשתי להפריד 1-4 מחמש ושש

לעובדים זרים):  זה מה שביקשתי

נטלי גבאי לוי: נכון, אז ברמת העיקרון אין שם אחוזים מאוד גבוהים שמצביעים

נטלי גבאי לוי:  אין כמעט בני משפחה מטפלים בנכויות הקשות, הם מקבלים גמלה בכסף

לעובדים זרים): סיפר לנו לפני רבע שעה חבר הכנסת עטאונה שזה מה שקורה במגזר הבדואי

נטלי גבאי לוי: אני חושבת שהוא התייחס לעובדה שהם לא מעסיקים עובדים זרים, אבל הם מקבלים שירות מחברת הסיעוד, על פי התקן הישראלי

לעובדים זרים): לא

לעובדים זרים):  וגם לקבל מחברת סיעוד מספר שעות מצומצם בשבוע, זה אומר שזה עדיין לא נמצא בחמש ושש

לעובדים זרים):  כל מי שנמצא בחמש ושש ולא מעסיק עובד זר, בהכרח נתמך על ידי בן משפחה שהוא זה שנותן לו את הסעד

לעובדים זרים):  בהכרח

לעובדים זרים):  אני לא מבין את זה אחרת

נטלי גבאי לוי: זה טיפה אחרת ולמה אני מתכוונת? אני אחדד

נטלי גבאי לוי:  אם עכשיו יש לנו חברת סיעוד שנותנת סיעוד, בן משפחה תומך תמיד יש לצורך העניין, גם כשיש עובד זר

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, אם הכוונה שחברת הסיעוד משמשת בעצם רק כמעין פלטפורמה לבן המשפחה המטפל זה לא נתון שיש לי אותו עכשיו אבל אני אבדוק אותו אם אתה רוצה את הבדיקה

לעובדים זרים): אני מבקש לקבל אותו

לעובדים זרים):  הוא קיים אגב, אין ספק שהמציאות הזאת קיימת

נטלי גבאי לוי: לא, את זה אפשר להוציא, זה נתון שאנחנו נוכל להוציא ונעביר אותו לוועדה

לעובדים זרים): מודה לך

לעובדים זרים):  משרד הבריאות

צפרירה הלל דיאמנט: שלום כבודו

לעובדים זרים): שלןם, ברוכה הבאה

לעובדים זרים):  מה שלומך?     

צפרירה הלל דיאמנט: מצוין

לעובדים זרים): יופי, יש לך סבלנות

לעובדים זרים):  אני מבקש לדעת האם משרד הבריאות מזהה בקרב סיעודיים בפריפריה יותר בקשות לאשפוז במוסדות סיעוד מאשר באזורים אחרים?     

צפרירה הלל דיאמנט: אז לפרוטוקול שמי צפי הלל דיאמנט אני אחות ראשית באגף לגריאטריה במשרד הבריאות, והתשובה שלי היא שיש יותר קודים בפריפריה

צפרירה הלל דיאמנט:  אבל , במרכז יש לנו הרבה יותר אנשים שמאושפזים באופן פרטי כי המרכז ותל אביב מן הסתם, אלו אנשים שיש להם יותר כסף

לעובדים זרים): חתך סוציואקונומי מפותח יותר ואז הם יכולים להרשות לעצמם להגיע

צפרירה הלל דיאמנט: אשפוז פרטי אז הם לא מגיעים בכל לקוד, ואלו נתונים שאין לי אותם, כי אשפוז פרטי הוא על ידי המוסד ישירות

צפרירה הלל דיאמנט:  אני יודעת שיש מיטות

לעובדים זרים): כן, אבל אם את יודעת כמה מגיעים למוסדות פרטיים? אנחנו יכולים להכניס את זה לאותה טבלה בשביל ללמוד את התנודות

לעובדים זרים):  אני מנסה ללמוד, אני מניח, שבקרב אוכלוסיות עם חתך סוציואקונומי פחות גבוה, או מוחלשות יותר ומאזורים פחות מבוקשים, הסיכוי שאנחנו נראה זכאי מתפנה, לא משנה אם בקוד אם פרטי, הוא גבוה יותר

לעובדים זרים):       אני מניח שאם את שואבת את הנתונים של מי שמתפנה למקומות באופן פרטי, ואת משווה את זה ביחס למי שמתפנה לקוד ובאופן פרטי באזור אחר, את יכולה לדעת פר תושב אם יש הבדל וכמה הוא?     

צפרירה הלל דיאמנט: אז אם אני משווה את מספרי הקודים, שזה בעצם האישור של משרד הבריאות, לא בהכרח מימון מלא, אבל אישור של משרד הבריאות לאשפוז בקוד, אז אני יכולה לומר שבאזור צפון, חיפה, אשקלון ובאר שבע לצורך העניין זאת תהיה הפריפריה שלנו כי מרכז ותל אביב זה כאילו אחד ושתיים זה המקבילות, אז יש לי שם יותר קודים ממה שיש לי בתל אביב ובמרכז, אבל זה קשור למצב הסוציואקונומי, ואם תרשה לי אני רוצה להסביר - - -     

לעובדים זרים): זה מעניין אותי מאוד

צפרירה הלל דיאמנט: השארת אדם בביתו, יש לו עלויות ויש דרישות גם איך אני משכנעת את העובד הזר

צפרירה הלל דיאמנט:  ברגע שאני מדברת על חברה או על סביבה שהיא פחות בעלת יכולת כלכלית, אז לא בהכרח יש את המקום לשכן את העובד הזר ולא בהכרח יש את ההכנסה

צפרירה הלל דיאמנט:  ובעצם על ידי זה שהאדם הנזקק לא יישאר בביתו, מה שיקרה, זה שהעומס על המשפחה, העומס הכלכלי, יהיה פחות כי העלות של השארת אדם בבית, יש לה עלויות נוספות מעבר לעלות של העובד הזר, וככה המדינה גם משתתפת בקוד, גם כשיש צורך כלכלי, ולכן, להבנתנו באגף לגריאטריה, זו הסיבה שבפריפריה של הצפון והדרום אנחנו רואים שיש יותר קודים, שיש יותר ביקוש

צפרירה הלל דיאמנט:       עכשיו, תוסיף לזה עוד דבר שגם הוא יכול להיות, הקודים נקבעים לפי הלשכה במקום מגוריו של האדם

צפרירה הלל דיאמנט:  יכול להיות לי מצב שאדם גר בתל אביב כל חייו אבל ילדיו גרים באשקלון והם ייקחו אותו למוסד באשקלון אבל הקוד יהיה מלשכת תל אביב

קריאה: גם הפוך

צפרירה הלל דיאמנט: וגם הפוך כמובן

צפרירה הלל דיאמנט:  זאת אומרת שהרישום הזה זו איזושהי מוגבלות

לעובדים זרים): הקוד מונפק בהתאם למקום שבו הוא ישהה בפועל?     

צפרירה הלל דיאמנט: בהתאם למקום מגוריו של האדם, לא למקום שהוא ישהה בו

צפרירה הלל דיאמנט:  אם כבודו גם למשל בירושלים

לעובדים זרים): אתה מבין? לפי מה שמדווח לרשות האוכלוסין לפי תעודת הזהות שלו

צפרירה הלל דיאמנט: לפי מה שכתוב בתעודת הזהות שלו

צפרירה הלל דיאמנט:  אז זו גם איזושהי מורכבות של הרישום שכרגע אנחנו מנסים להסדיר אותה, אבל היא גם קצת מבלבלת לנו את הנתונים

לעובדים זרים): אני מודה לך גברתי

לעובדים זרים):  מר נדב דקל יש לך שלוש דקות

נדב דקל: אני אדם סיעודי, אני אדם מונשם, ואני ללא מטפל יום אחד עבורי זה פיקוח נפש

נדב דקל:  אני לא יכול לפנות לביטוח לאומי או למשרד הבריאות כי הם לא מטפלים

נדב דקל:  אני פונה קודם כל לראשי הלשכות שהם פה, יריב ורענן, והם אומרים לי תשמע, אין לי מטפל עבורך, אתה רוצה מטפל? תזמין מחוץ לארץ

נדב דקל:  קודם כל על כל מטפל אני צריך לשלם 2,000 שקלים, ואני הזמנתי כבר כמה מטפלים בשנים האחרונות

נדב דקל:       כשאני מזמינים מטפל מחוץ לארץ אני מקבל וידאו, לדוגמה מאוזבקיסטן והם רואים אותי מונשם וגר בנהריה, הם אומרים מראש לא זה לא מתאים לי

נדב דקל:  ואני ראיינתי מאות

נדב דקל:  אני גם כאדם שיודע אינטרנט פניתי לכל הלשכות בכל הארץ במייל, לאף אחד לא היה מטפל עבורי

נדב דקל:  אני כרואה חשבון יכול להגיד לך אם בעבר מטפלים זרים היו רוצים לעבוד איתי, היה להם רצון לבוא כי היה היצע גדול של עובדים

נדב דקל:  היום אין

נדב דקל:  היצע אפס

נדב דקל:  כלומר, אם אני העסקתי לדוגמה עובדת מאוזבקיסטן, ראיינתי אותה, היא באה לארץ, אחרי שבועיים היא אומרת לבעלה, וההורים שלה אומרים אם היא לא תעזוב בתוך שבוע, היא לא תראה את הילדים שלה

נדב דקל:  מה שקרה, היא עזבה אותי

נדב דקל:       אני הלכתי בחנוכה לראות את משה, את ענבל, הם הבטיחו לעזור לי

נדב דקל:  אני בנובמבר התקבלתי לעבודה, לא יכול לנסוע לעבודה ללא מטפל זר

נדב דקל:  אני מנובמבר לא מצאתי מטפל לגאלי, אני מצאתי רק אנשים שהם בלתי לגאליים, בכלל אין להם תעודת מעסיק מטפל סיעודי, ואני צריך לשלם 10,000 שקלים

נדב דקל:  גם בעלי הלשכות פה אמרו לי בעצמם אם אתה רוצה מטפל טוב, אתה צריך לתת לו 10,000 שקלים

נדב דקל:       דיברה פה שושנה, שאנחנו מונשמים לדוגמה בשבת, ואני צריך מישהו מחליף אני פונה לראש הלשכה, אין לו פתרון להביא לי מטפל זר לשבת, אז אם אני מוצא בעצמי, זה עולה לי 1,000 שקלים ליום אחד

נדב דקל:  חוץ מהמשכורת של 10,000 שקלים

נדב דקל:       בא איתי חבר לפה, מנהריה, המטפלת שלו רוצה ללכת לחופש לחודש

נדב דקל:  הוא לא יכול, הוא נכה

נדב דקל:  הוא גר לבד כמוני בבית

נדב דקל:  אין לי משפחה שתבוא ותישאר איתי כשהעובד הזר, לפי זכויותיו, רוצה לעבור לצאת לחופש אחרי שנתיים-שלוש

נדב דקל:  אז קודם כל מדובר בהיצע, וראינו בנתונים פה שבעלי היתר, ולי יש שניים, אין מספיק עובדים זמנים כדי לתת לי מענה מהיום למחר

נדב דקל:       אני נמצא במצב של פיקוח נפש, הרבה שנים היו עובדים שבבוקר ארזו את המזוודה והלכו ואין לי מי שיהיה איתי

נדב דקל:  אני אחרי חמש דקות יכול להיחנק, ושאני רוצה פתרון מראש הלשכה שהוא מקבל ממני 80 שקלים או 2,000 שקלים, הוא רוצה לקבל פתרון מהמנהלים, אין להם פתרון

נדב דקל:       היא נתנה לי את המספר טלפון של העובד הסוציאלי של רשות האוכלוסין וההגירה, אני פניתי אליו לפחות 20-30 פעמים, אין לו פתרון גם בשבילי

נדב דקל:  היום, אם אני צריך עובד זר והיא רוצה לעזוב אותי זאת שאיתי פה, למחרת כאדם מונשם, לא ביטוח לאומי, לא משרד הפנים, לא רשות האוכלוסין, לא בעלי הלשכות, מחויבים לי, כאדם סיעודי, לעזור לי, והמשפחה שלי לא מדברת איתי

נדב דקל:       אני, הקושי שלי רב יותר, כי אני אדם סיעודי מורכב, צריך לעשות לי suction, צריך לעזור לי בשירותים, אני לא יכול לקום מהמיטה לבד

נדב דקל:  אם העובדת נוטשת אני נשאר במיטה ומת

נדב דקל:  ואני הייתי בסכנת חיים לפחות 20-30 פעמים בשנה

נדב דקל:       איך אפשר לעבוד ולעשות תקנות ונהלים ולעשות חלוקה לאזורים, כשלי, כאדם שמעסיק אין לי עזרה כספית מביטוח לאומי שאני מונשם, שאני אוכל לשלם לו שהעובד יהיה מרוצה ושיעבוד אצלי ושיהיה כדאי כי הקצבה שלי, אני לא מקבל 10,000 שקלים כדי להעסיק עובד, ואני צריך שניים

נדב דקל:  ואין עובדים אין עובדים זרים

לעובדים זרים): טוב מר דקל אני מאוד מאוד מודה לך

לעובדים זרים):  חרף העובדה שהמציאות הכואבת שאתה מדבר עליה ידועה לי, דיברנו עליה גם בעבר ועדיין אף אחד לא יכל להישאר אדיש

לעובדים זרים):  קודם כל אני מבקש לדעת יריב, אתם מטפלים במקרה שלו? אתם מכירים את המקרה שלו?     

יריב לוין: הוא פנה אלי מספר פעמים נדב, כי נפגשו פה בוועדות, אני פשוט לא מגיע לאזורים האלה, אני עובד פריפריה דרום לא פריפריה צפון, אין לי יכולת לתת שירות מיטבי באזור הזה

יריב לוין:  גם לא בהזמנה של עובד זר

לעובדים זרים): אוקיי, אבל בכל זאת 91 לשכות, 93

נדב דקל: אין אחת

יריב לוין: למה? יש בנהריה לשכות, נדב, שהפניתי אותך אליהם

נדב דקל: כן, אבל אף אחד לא עוזר לי

סמיון שד: הלשכות לא מעניין אותם בכלל מהחולים

סמיון שד:  זאת הבעיה

יריב לוין: למה לא מעניין?     

סמיון שד: כמה שאני פונה ללשכה, עכשיו העובדת שלי רוצה חופש, אוקיי? אני נותן לך דוגמה

סמיון שד:  חצי שנה אני מחפש עובדת שתחליף אותה לחודש אחד

סמיון שד:  אין, אף אחד לא רוצה

סמיון שד:  מה עשיתי? ביקשתי מהעובדת הקודמת שלי שעבדה איתי תשע שנים

יריב לוין: שתחזור?     

סמיון שד: לא שתחזור, שתטפל בי בחו"ל

סמיון שד:  אני צריכה עכשיו לנסוע לחו"ל כדי שיטפלו בי ואחרי זה לחזור

סמיון שד:  למה? תן לי תשובה למה? שהמדינה תיתן לי תשובה

לעובדים זרים): בבקשה אדוני, אני מבקש רגע לדעת גברת משש, איך אתם מתכוונים להתמודד עם כזה מצב כאוטי שבו בן אדם אומר שאין יותר מידי לשכות שנותנות שירות באזור שממנו הוא מגיע? יושבים פה שני מקרים קשים

סמיון שד: אני גר בנהריה ואני עכשיו צריך לנסוע לחו"ל כדי שיטפלו בי חודש

סמיון שד:  למה?     

לעובדים זרים): אז קודם כל אני אומר לכם אני מניח, בוודאי אתה יודע שאנחנו בוחנים אפשרות הקמת מאגר למקרים הומניטריים מעבר לוועדה הקיימת, כדי שיהיה מאגר שבו תמיד יהיה מענה לכאלה מקרים

לעובדים זרים):  אני מבקש אבל לדעת בכזאת סיטואציה, מדובר בהמון זמן, יש לו עובדת אחת הוא זכאי לשתיים

לעובדים זרים):  מעבר לכל מה ששמענו על גמלה ועל כל מה שמסביב

סמיון שד: גם אני זכאי לשניים, זה לא עוזר

לעובדים זרים): ויש לך אחת?     

סמיון שד: אחת

לעובדים זרים): והגשת בקשה?     

סמיון שד: בקשה למה?     

לעובדים זרים): לקלוט עובד מבחוץ?     

סמיון שד: יש לי עובדת שעובדת איתי עכשיו

לעובדים זרים): אבל אתה אומר שאתה זכאי לשניים, ויש לך אחת?     

סמיון שד: כן, אני זכאי לשתיים

לעובדים זרים): אתה רוצה להעסיק שתים?     

סמיון שד: אני כרגע לא רוצה, מספיק לי אחת

לעובדים זרים): אוקיי זה עניין אחר

לעובדים זרים):  איתך יש עניין שאתה לא מוצא מי שיחליף אותה לחודש?     

סמיון שד: אני רוצה לתת עוד דוגמה קטנה, כשראיינתי עובדת ממולדובה למשל, רוב העובדות שלי הן ממולדובה, כשאני מראיין אותן ואומר להם שאני גר בנהריה, לא, אנחנו רוצים בתל אביב

סמיון שד:  לנהריה לא באים

לעובדים זרים): אוקיי, דנו בזה כבר בתחילת הדיון, וכמובן שאני אנסה לחשק אותם מהאפשרות הזאת

לעובדים זרים):  עובד שמסרב להתקבל למטופל בשל מצבו, מורכבותו ו/או האזור הגיאוגרפי, יקבל דחיה להתמיין לתקופה ממושכת

לעובדים זרים):  אין ספק שבשביל זה, כל עוד שלא מגיעים מכוח הסכם בילטרלי, אז הלשכות, אנחנו נצטרך לתקנן שכל מי שמציג לראיון יקבל איזשהו מספר נומרטורי, כדי שהוא יירשם במערכת, והקונסוליה לא תנפיק לו אשרת עבודה

יריב לוין: זה בהנחה ודיווחנו

יריב לוין:  זה שלב טרום טרום

יריב לוין:  הרי אנחנו מראיינים עוד לפני שזה מגיע לקונסוליה

יריב לוין:  בילטראלי יותר קל לעשות את זה

לעובדים זרים): אנחנו נצטרך לבנות כזה מנגנון ולהמשיך על מנת לקדם - - - בילטראלי

יריב לוין: אני רוצה לשאול את נדב כמה זמן העובדת שאצלך כרגע נמצאת אצלך?     

נדב דקל: שבועיים

יריב לוין: והיא באה מחו"ל אליך?     

נדב דקל: היא מקולומביה

יריב לוין: והיא ידעה לקראת מה היא באה?     

נדב דקל: היא לא לגאלית

נדב דקל:  היא מעדיפה ללכת לעבוד בניקיון מאשר לעבוד איתי

לעובדים זרים): אני אומר לך, אוי ואבוי אם מישהו יגע בה

לעובדים זרים):  תתנו לו מענה

ענבל משש: נתנו מענה וגם התייחסנו בכתב אז אני לא אתייחס למקרה הפרטני, כי היו פה כמה הזמנות עם התייחסות של לשכה מאוד מפורטת, כמה הזמנות וביטולים ובאילו נסיבות גם היו ביטולים

ענבל משש:  אז מפאת כבודו אני לא רוצה להעלות את הנושא הזה עכשיו, הפרטני, אבל התייחסנו בכתב

ענבל משש:  אם אדוני חושב שהמענה שניתן על ידינו באמצעות הלשכות אינו מספק, אז בבקשה, שיגיד לנו מה לעשות ואנחנו ניתן מענה

לעובדים זרים): ואני אומר שהוא מכיר את המענה והוא הולם לחלוטין בעיני, וכל עוד שלא נכנסת לתמונה עובדת סוציאלית, ושאר הרשויות לא מתערבות, זה כאילו שלא נתתם מענה

לעובדים זרים):  אתם את שלכם עושים צריכים להעביר את זה הלאה

לעובדים זרים):  יש רשויות אחרות שאמורות לטפל בזה

לעובדים זרים):  אני חשוף למה שאת מדברת, אני מכיר את המקרה

לעובדים זרים):       עדיין, אם בן אדם חוזר פעם אחרי פעם אחרי פעם ולא מאמתים אותו מול עובדות, ואין איזה טיפול ממוקד ודיסקרטי יותר ולא מעבירים את זה הלאה לרשויות רלוונטיות, אנחנו לא יכולים להשאיר אותו בלי סעד

לעובדים זרים):  לא יכולים, זה לחיות או למות

נדב דקל: נכון, זה או לחיות או למות

נדב דקל:  אני אמות

ענבל משש: חלילה, אנחנו לא - - - אף אחד

לעובדים זרים): חלילה, אנחנו לא ניתן לכזה מצב לקרות, יחד עם זאת יש מורכבות מסוימת

לעובדים זרים):  אני אשמח להיפגש איתך בנפרד ולפתח איתך את מה שאתה יודע שאני רוצה לדבר ואת מה שעורכת דין משש דיברה ולא בדיון הראשון, זאת לא פעם ראשונה

לעובדים זרים):  אבל עד אז אין ספק שיש לנו אחריות כחברה, כמדינה, לוודא ששאר הרשויות ידעו לתת מענה כזה או אחר, אבל מענה חייב להינתן

לעובדים זרים):  חייב

לעובדים זרים):  כמה עובדות פוטנציאליות אתה ראיינת עד היום?     

נדב דקל: עשרות

לעובדים זרים): כמה עובדים?     

נדב דקל: מטפלים?     

לעובדים זרים): כן

נדב דקל: אני לא רוצה מטפל

לעובדים זרים): הבנתי, אז יכול להיות ששם אנחנו נמצא את הפתרון

לעובדים זרים):  טוב, אנחנו נתקדם יותר מאוחר

ענבל משש: אני רק אוסיף שבאתר של הרשות יש פירוט גם לפי אזורים, כמובן על מקומם הפיזי של משרדי הלשכות הפרטיות, כמובן הלשכות אמורות לתת שירות בכל רחבי הארץ ויש פה פירוט גם לגבי צפון אז אפשר להתרשם שיש לא מעט לשכות שיכולות לתת מענה באזור הצפון, וזה מפורט באתר של הרשות

לעובדים זרים): אוקיי, המקרה של האדון מולנו מוכר לכם?     

ענבל משש: לא, אני באופן אישי לא מכירה

לעובדים זרים): אז אני מבקש להעביר את הפרטים שלו

סמיון שד: אני פותר את הבעיות שלי

לעובדים זרים): לא, אתה לא פותר את הבעיות

סמיון שד: בדרך שלי, נכון זו לא דרך, אבל אין לי מה לעשות

לעובדים זרים): לא לא, זה לא נקרא לפתור בעיה

סמיון שד: אין לי מה לעשות

לעובדים זרים): כשאזרח מדינת ישראל נאלץ לעזוב את מקום מגוריו ולהרחיק לנכר רק בשביל לקבל טיפול, לא פתרת את הבעיה

סמיון שד: זו לא פעם ראשונה

לעובדים זרים): לא, זה לא יכול להימשך

יריב לוין: בנכים מורכבים, המציאות של מציאת מחליפים היא לא פשוטה, אני אומר את זה גם בפן האישי, היא לא פשוטה בעליל

לעובדים זרים): בשביל זה אנחנו פה

לעובדים זרים):  אנחנו חייבים לתת דין וחשבון, בשביל זה אנחנו פה

יריב לוין: זו לא פעם ראשונה

לעובדים זרים): אני אשמח ללמוד את הפרטים של המקרה שלך, ואני רוצה לצלול לזה לעומק ולטפל בזה

לעובדים זרים):  לפני אלכס שמסיים את הדיון מצד הדוברים בבקשה

רענן שנהב: כבוד יושב הראש, רענן שנהב עובד סוציאלי

ענבל משש: עובד סוציאלי מטעם?     

רענן שנהב: מעטם עצמו

ענבל משש: אה מטעם עצמך, אוקיי

לעובדים זרים): לא, אז חשוב רגע שנבין, שבן אדם מכריז שהוא עובד סוציאלי, הוא יכול להגיד מטעם מדינה זו או מטעם עצמו     

רענן שנהב: אני מטעם עצמי ואני שלחתי לך לפני כמה ימים נתונים מספריים, ואני הולך עם הרשות ואני אגיד שלאדון נדב יש כיום, נכון ל-15 ביוני, יש 1,233 עובדים ועובדות שיכולים לעבוד אצלו

רענן שנהב:  לאדון כלשהו בתל אביב יש רק 853, והנתונים האלו זה משהו שאפשר להציג, מר נקש יכול לאשר אותם

רענן שנהב:  בנתונים האלה 100 עובדים היו משויכים לאזור 3, 280 משויכים לאזור המרכז ו-853 לאזור תל אביב

רענן שנהב:  וכל אחד מהעובדים האלה רשאי לעבוד באזור שלוש אם הוא רוצה

רענן שנהב:  עובד כזה ירצה ללכת לעבוד באזור שלוש?     

קריאה: לא

רענן שנהב: יפה

רענן שנהב:  מדברים פה על תקנה שעובד יישאר באזור שלוש בפריפריה, האם התקנה תחול על כל העובדים שכרגע בארץ, או רק על כאלה חדשים שיגיעו, ואז נראה אולי כמה זמן ייקח למלא את הפריפריה בעובדים? שאלה שלא נענתה פה עדיין

משה נקש: זה כתוב בטיוטת התקנות, זה יחול על העובדים שיגיעו

לעובדים זרים): זה יחול רק על מי שיגיע, אחרת מדובר פה על הרעת תנאים

ענבל משש: התקנות לא יכולות להיות חלות על מי שפה, מי שמפה כבר מסומן באזור 3 ולא יכול לעבור, אלא אם כן נפטר או עבר

לעובדים זרים): כן ברור, מדבר על עדכון התקנה

לעובדים זרים):  עדכון התקנה יחול אך ורק על מי שעדיין לא עלה על המטוס בעת התקנת התקנה

רענן שנהב: זה תלוי כמה עובדים צריך? וכמה עובדים חסרים באזור הפריפריה? אז בוא אני אגיד לך, 100 עובדים בפריפריה מול 850 שמשויכים בתל אביב

רענן שנהב:  לאדם בתל אביב יש סיכוי של פי 8

רענן שנהב: 5 שיהיה לו עובד מאשר אדם בבאר שבע

רענן שנהב:  חד משמעי

משה נקש: בפשטות של זה, זה לא נכון, כי אין אותם כמות מעסיקים בתל אביב ובפריפריה

לעובדים זרים): בכל זאת מדובר ב-20% בסך הכל

לעובדים זרים):  תמיד כשבודקים בודקים ביחס למספרם באוכלוסייה

לעובדים זרים):  כי אם לא, הנתון מטעה

רענן שנהב: אין לי את המושג כמה ביקוש

לעובדים זרים): אז שם זה מתחיל

לעובדים זרים):  גם מקודם כשביקשתי פילוח, ביקשתי לבדוק על פי מספרם היחסי באוכלוסייה

רענן שנהב: התקנה החדשה פותרת את הטווח לטווח ארוך

רענן שנהב:  בטווח שעד שיגיעו עובדים שהם יעבדו בפריפריה ויחזיקו שם שלוש שנים ושהם יתפנו

לעובדים זרים): עדיין נאי לא קוסם     

רענן שנהב: התקנה הקיימת יכולה להשתנות במתכונת שבה עובדים, לכל אדם בכל מקום בארץ יהיה את אותה נגישות לאותו מספר עובדים בכל רגע נתון בשילוב עם תקנות נוספות שכבר הוחלו על ידי הרשות

רענן שנהב:  כמו התקנה שקובעת שעובד חייב לקבל - - -     

לעובדים זרים): זה לא מחזיק מים לצערי

רענן שנהב: זה יכול לקבוע שעובד יהיה חייב לעבור בין כל האזורים בין מעסיקים, אם עובד מתפטר עכשיו מתל אביב ילך לעבוד במרכז, אם יתפטר גם במרכז, יעוף לפריפריה, נפטר בפריפריה יוכל לחזור למרכז

רענן שנהב:  שהעובד יהיה מחויב

לעובדים זרים): זה תמיד יכול להיות חד כיווני, דיבר על זה משה נקש

רענן שנהב: - - - דו כיווני

לעובדים זרים): אוקיי בסדר, אז דעתך וגישתך לא מקובלות עליי

לעובדים זרים):  עם כל הצדדים בסוף אני אצטרך לקבל פה את ההחלטה

איתן לבני: איתן בנימין, השדולה הישראלית למען קשישים והעמותה לקידום זכויות הסיעודיים

איתן לבני:  כמו שאתה מנסה באמת, אתה דוחף אותם לכיוון הזה ואני גם חושב שזה הכיוון הכי נכון, זו עניין של נוסחה מתמטית, פשוטה, האם אנחנו נגיע לנוסחה המתמטית הפשוטה ואם אני אבקש מהם את כל הנתונים כדי ליצור את הנוסחה הזאת והם יתנו לי, אני אייצר לך נוסחה מתמטית, הסתברותית מצוינת לחלוקה של עובדים ביחס למטופלים

איתן לבני:       אם אנחנו נלך, היום החלוקה היא לא מאוזנת

איתן לבני:  מה שאנחנו צריכים ללכת ולעשות את זה בפינצטה, כלומר לפי כמות המטופלים, על פי אזורים גיאוגרפים, אנחנו נפנה את העובדים למקומות האלו

איתן לבני:  אם יש, נגיד, 100 מטופלים בירושלים, אנחנו נדאג לפי נוסחה מתמטית מסוימת שכמות המטפלים יהיו בירושלים 100 פלוס מינוס 5%

איתן לבני:       אנחנו נעשה את זה בכל אזור בארץ, אם צריך לרדת לרזולוציות אפילו של ערים, ישובים, או כפרים, אנחנו צריכים לווסת פשוט את הביקוש לעומת הזה, זו נוסחה מתמטית מאוד פשוטה

איתן לבני:  היום אתה מתמרץ את הלשכות הפרטיות

איתן לבני:  אם נגיד בדימונה יש עשר לשכות פרטיות, אתה מתמרץ אותם אם עושים יישום של 97%, אתה נותן להם עוד 15% למקום שלא צריך

איתן לבני:  אז את ה-15% הזה אתה תיקח לתאגידים, אולי תעלה להם את זה ל-30% במקום שצריך את העובדים האלה

איתן לבני:  זו נוסחה מתמטית, זה היצע וביקוש

לעובדים זרים): טוב אני מבין מה שאתה אומר אני אנסה רגע לחזור

לעובדים זרים):  אם הבנתי נכון אתה אומר, שהיום המצב הוא כזה שלשכה שעומדת ביעד, ב-97% מהיעד המוצב לה, של ניצול המכסות, היא מקבלת תוספת במנותק מהצורך האמיתי משל אותו אזור שבו היא נותנת מענה?     

משה נקש: לא, אבל הלשכה לא כבולה לעבוד באזור מסוים, לשכה יכולה לעבוד בכל הארץ

לעובדים זרים): עדיין אבל אומר לך יריב

משה נקש: יריב עובד באזור הדרום והפריפריה הדרומית ולשכה אחרת עובדת בצפון ומביאה לצפון

משה נקש:  החלוקה היא לכלל

לעובדים זרים): הנה אני מסביר

לעובדים זרים):  אני מבין את מה שאתה אומר, אולי אפשר להחריג ולהגיד שהוא יקבל תוספת בכפוף לצורך, בהתאמה לצורך, ולא רק תוספת

לעובדים זרים):  או בהנחה שהוא גם יממש את זה

לעובדים זרים):  אבל אתה מבין שפעם אחת הוא יכול לקבל מעבר למימוש שלו, כי אז הוא כבר לא יקבל תמרוץ

לעובדים זרים):  נכון?     

יריב לוין: לא, אבל אם אתה נותן ללשכה שעובדת בפריפריה, ונתקלת בקושי כמו עם הגברת הנכבדה פה שדיברו קודם וריגשה את כולנו, ונותן לה את האופציה להגדיל את מכסת ההבאות למי שעובד ספציפית בפריפריה, לא במרכז, במרכז עוד אפשר פה ושם, בוא נגיד ש-75% מהעשייה שלי באזור המרכז והשרון ותל אביב היא בהשמות מקומיות

יריב לוין:  25% אנחנו נעזרים בההבאות לחו"ל

יריב לוין:  בפריפריה זה הרבה יותר קשה

יריב לוין:  קשה לנייד עובד מהמרכז, אלא כמו שציינתי מקודם, אם יש לו באמת קליקה בדרום

לעובדים זרים): ואם הקשבתם לדבריי אני הבהרתי, שבשאיפה שלי, ואני מבקש להתחיל לקדם את זה, שעובד שנמצא לא מתאים לעבוד במרכז, יצטרך לבחור או שדה תעופה או פריפריה

יריב לוין: יפה

יריב לוין:  זה מה שניסה דרך אגב רענן להגיד מקודם, אדוני

משה נקש: אגב לעניין הפריפריה, אולי עוד נתון שלא אמרנו וחשוב שיכירו אותו, בחלוקת המכסות ללשכות של כמות ההברקות, אנחנו לוקחים בחשבון ומתעדפים לשכות שעושות עבודה בפריפריה

משה נקש:  זאת אומרת לפי כמות ההשמות בפריפריה, ככל שהן עושות יותר השמות ביחס לגודלן, בפריפריה, הן מקבלות יותר אפשרות להביא עובדים מחו"ל

לעובדים זרים): יפה מאוד

יריב לוין: אבל עדיין זה לא מגשר על הפער

לעובדים זרים): אין בעיה, אבל אתה יודע, כל פעם אנחנו נתרום עוד טיפה לסגור את הפרצות האלה עד שבעזרת ה' אנחנו ניתן מענה אלכס פרידמן בבקשה ואחרי זה את

דניאל פרידמן: באתי כבר בנאום מסכם, אז בכל זאת

יריב לוין: אז תן לשושי לפניך

דניאל פרידמן: יאללה

שושי ברוך: כמה דברים דבר ראשון בעצם בהקשר של הבאה של עובדת מחו"ל, אז כן, אני הבאתי עובדת לפני שנה מחו"ל, היא עמדה בכל הקריטריונים, היא למדה את העבודה, היא התאימה, לכל מכלול האנשים שבבית, היא הייתה מדהימה, אינטליגנטית, בול מה שהייתי צריכה

שושי ברוך:  אבל לאחר שלושה שבועות היא התחילה בשביתה איטלקית

שושי ברוך:  מטפלת בי, לוקחת אותי לצורך העניין להתפנות, משאירה אותי על המנוף ועוזבת אותי שם עם ידיים מחובקות, אוקיי? היא חתמה על כל ההסכמים, היא הסכימה לכל הדברים

לעובדים זרים): היא הגיעה ממדינה שחתומה על הסכם בילטרלי?     

שושי ברוך: כן, מהפיליפינים

שושי ברוך:  הכל יפה ונכון מבחינה תיאורטית

שושי ברוך:  כשמדובר מעשית, מה אני יכולה לעשות כמטופלת מונשמת, נכה, קשה?     

לעובדים זרים): מה עלה בגורלה?      

שושי ברוך: היא עברה לזוג זקנים בחיפה

לעובדים זרים): הבנתי

לעובדים זרים):  טוב אז זה מקרה כואב וכל פעם כשאני שומע זה מציק לי עוד יותר ורק מחזק לי את ההבנה שהסנקציה צריכה להיות על פי רמת המורכבות של הטיפול כמו האזור שאליו מגיעים

לעובדים זרים):  אני מאמין שאם אנחנו באמת ניתן לזה מענה     

משה נקש: התנהגות כזאת של עובד זר, זה לא משנה באיזה סיעודי הוא מטפל, אם הוא מונשם, ילד נכה

לעובדים זרים): אתה מכיר את גישתי נכון?     

משה נקש: אני מסכים לגמרי, ואני רק אומר שאם אנחנו לא נקבל תלונה, אנחנו לא נוכל לטפל

משה נקש:  זו אמירה שאני חייב להגיד

שושי ברוך: אני אתלונן

משה נקש: כשאנחנו מקבלים תלונה אנחנו מטפלים, אתה כיר את הנתונים, בקרוב נפרסם נתונים עדכניים

משה נקש:  יש עבודה, ויעידו פה החברים, העובדים הזרים בשטח לומדים שיש סנקציות ויש עובדים זרים שמבוטלים להם הרישיונות ויוצאים מישראל 

קריאה: אבל אין גירוש

משה נקש: יש

שושי ברוך: אבל מה אנחנו יכולים לעשות כמטופלים נגד בעצם שביתה איטלקית

שושי ברוך:  זאת אומרת מה האופציה שלך?     

משה נקש: להגיש תלונה על ההתנהגות של העובד

שושי ברוך: הגשנו תלונה, ומה תעשה?     

לעובדים זרים): את הגשת תלונה?     

שושי ברוך: כן

לעובדים זרים): למי?     

שושי ברוך: לוועדת משמעת משהו כזה?     

נדב דקל: הם לא עושים כלום

ענבל משש: לוועדת משמעת, אבל אני אשמח אחרי הדיון לקבל את הפרטים

לעובדים זרים): אז קודם כל טוב שהצפת את זה

לעובדים זרים):  אחרי הדיון בעזרת ה' את מעבירה את כלל הפרטים ואת ההעתק של מה ששלחת, אנחנו רוצים לברר את זה

לעובדים זרים):  אבל שוב פעם, כל מקרה כזה רק מחזק אצלי את ההבנה שהגישה והמתווה שאני מנסה לקדם יתנו מענה לחלק מאוד גדול מהמקרים הכואבים שאנחנו שומעים

שושי ברוך: אין ספק

לעובדים זרים): בבקשה אלכס

דניאל פרידמן: אז קודם כל אני רוצה לחלק את זה לשניים

דניאל פרידמן:  קודם כל אני רוצה להגיד תודה רבה לענבל ולמשה שלמרות כל הקשיים עושים עבודה מדהימה

לעובדים זרים): נראה לי שהוא מגיע לפה להודות לכם

קריאה: בצדק, הם עושים עבודה מקודשת

קריאה: הם גם אשקלונים מהפריפריה

לעובדים זרים): עכשיו הבנתי, כל פעם אני אומר לו שלום מה שלומך? אני באתי להגיד תודה לענבל ולמשה , הוא בא לצאת ואומרת אמרתי כבר תודה לענבל ולמשה? ובסוף הוא גם מעלה על זה פוסט שהוא צריך להגיד תודה

לעובדים זרים):  ממש מגיע להם

ענבל משש: אני ראיתי שגם לך הוא אומר

לעובדים זרים): לכל הפחות מגיע להם

דניאל פרידמן: האמת שדווקא היום אנחנו רואים דוגמה מצוינת על מה תודה

דניאל פרידמן:  שתי התקנות שדיברו פה עליהם נולדו במהלך הפגישות המשותפות שלנו

לעובדים זרים): של נכה לא חצי בן אדם

דניאל פרידמן: נכון, כמובן תודה למראט וחנן וכל השותפים

דניאל פרידמן:  ואחת התקנות באה לתקן מצב אבסורדי שהיום למטפל יש תמריץ שהמטופל ימות כדי לצאת מהפריפריה, שזה מצב הזוי

דניאל פרידמן:  ולכן באמת תודה רבה על הכל

דניאל פרידמן:       בחלק השני אני רוצה לחזק פה את ידידי יריב שדיבר מדם ליבו ואתה יודע, אתה ואני חבר הכנסת רביבו, מסכימים הרבה, אבל בעניין של הקהילות אני לא חושב שזה רעיון כזה גרוע

דניאל פרידמן:  אני באופי שלי קודם כל, בתור אדם מאמין שאם העובד מספיק טוב ומסור, אנחנו בתור מטופלים צריכים להביא לו את מרב התנאים הטובים להשאיר אותו כמה שיותר זמן איתנו בארץ, שיהיה לו טוב והדברים שהעלה יריב הם דברים הגיוניים, כי תחשוב, קודם כל יש הבדל בין נטישות והתפטרות

דניאל פרידמן:  וזה דבר לגיטימי שהעובד יצטרך לנסוע שלוש שעות לחופש, לבזבז זמן וכסף, בצורה לגיטימית ביותר לא ירצה לעשות את זה, וזה דבר - - - וזה עונה לכל הבעיות שאנחנו מכירים מהדיונים הקודמים שאני לא אפרט אותם כי לא צריך

דניאל פרידמן:  אז מי שגר בפריפריה, לא רוצה להגיד מילים גסות, אבל סובל פעמיים

דניאל פרידמן:  תודה רבה לך כמובן על הכל

לעובדים זרים): תודה לך

לעובדים זרים):  טוב, תמיד הדברים שלך מבטאים באופן מדהים ומיטבי את התחושות ואת המסקנות המתבקשות, גם אם אנחנו לא תמיד מסכימים אחד עם השני

דניאל פרידמן: בדרך כלל מסכימים

לעובדים זרים): יותר מבדרך כלל

לעובדים זרים):  לפעמים גם לא כל כך מסכימים, זה בסדר

לעובדים זרים):  טוב אז אנחנו נתכנס לדברי סיכום

איתן לבני: אדוני יושב הראש, אני רק שכחתי לומר משהו     

לעובדים זרים): בבקשה

איתן לבני: המשפחות, אני מקבל המון פניות ממשפחות וממטופלים שביקשו ממני לומר לך תודה על העבודה הנפלאה שאתה עושה, ושאתה משמש להם כפה, הרבה שנים לא היה להם את הפה הזה ואני באמת מודה לך מקרב לב על העבודה הקדושה והברוכה שלך

לעובדים זרים): תודה רבה

לעובדים זרים):  לי לא צריך לומר תודה, אני לא מתנדב

לעובדים זרים):  זו השליחות שלי, לזה אני מתפלל, למלא שליחותי נאמנה, ואת הדין וחשבון אני אומר תמיד גם בתקשורת, לריבונו של עולם, ולקהל בוחריי גם למי שלא בחר בי, אני כרגע המייצג ואני הפה שלכם ואני אומר לכם שכבר דברי הסיכום שמבין הדיונים, הקדוש ברוך הוא זיכה אותי שהוועדה שאני עומד בראשה היא ועדה עם הרבה רגש

לעובדים זרים):  אי אפשר לצאת מהאולם ולשכוח על איזה סעיף דנו ועל מה דיברנו ועל מי לקח רשות דיבור ועל מה

לעובדים זרים):  הוועדה שלנו היא כזאת שתודה לאל, הרגשות שבה הן עזים, אנחנו הולכים עם זה הביתה, אנחנו ישנים עם זה

לעובדים זרים):  בשבוע שעבר יצא לי להתכתב עם אלכס באיזו שעה זה היה?     

דניאל פרידמן: לא יודע, 01:00

לעובדים זרים): זה היה אחרי 01:00, אני עניתי לך ב-03:00 ואתה ענית לי ב-06:00

לעובדים זרים):  ואין ספק שהדיון של היום הוא מאלה שברמת הרגישות והטישיו שהיה צריך למי שלא ידע להתאפק במפלס הגבוה יותר

לעובדים זרים):  אז לדברי סיכום אני אתכנס לכך, הוועדה מבקשת משר הפנים ומרשות האוכלוסין לקדם ככל הניתן את הגעת שתי התקנות של סוגי המטופלים וההגבלה הגיאוגרפית לשלוש שנים לאישור הכנסת

לעובדים זרים):  אני מתחייב גם כן לפעול מול השר בנושא הזה

לעובדים זרים):       הוועדה מבקשת מהביטוח הלאומי נתונים על כמה מטופלים 4-6 שיש להם היתר לעובד זר ומעסיקים בכל זאת בן משפחה כדי לטפל, בייחוד בחברה הערבית, לפלח לי את זה

לעובדים זרים):      
     הוועדה תקיים דיון מעקב ומקווה שעד כינוס הוועדה מחדש בנושא הזה, יגיעו שתי התקנות החשובות

לעובדים זרים):  אני מאוד מודה לכם

לעובדים זרים):  תודה על הקשב, תודה על כך שפתחתם את ליבכם

לעובדים זרים):  הישיבה נעולה