ועדת המשנה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לסיוע בדיור ודיור ציבורי לעולים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 7, 2023-06-18 00:00

זאב אלקין: צהרים טובים לכולם, אנחנו מתחילים את הישיבה

זאב אלקין:  אחרי סדרת ישיבות בהן נגענו במספר נושאים, אנחנו למעשה נתעסק היום ועד סוף כנס הקיץ, בישיבות מעקב לנושאים שדורשים זאת

זאב אלקין:  אז זו ישיבת מעקב ראשונה, שמוקדשת לנושא של סוגיית התור לדיור הציבורי ולסוגיות השונות שנפתחו בדיון בעקבותיו, שתכף נתייחס גם אליהן

זאב אלקין:  במקביל לישיבות המעקב האלה, אנחנו גם נצא לסיורים, לראות את הדברים בשטח

זאב אלקין:  גם מקבצי דיור וגם בתי גיל זהב, זה מה שיעסיק אותנו בכנס הקיץ

זאב אלקין:       הנושאים המרכזיים שעלו במהלך הישיבה הקודמת בנושא הזה, ונדמה לי שזו הייתה אחת מהישיבות הראשונות של ועדת המשנה שלנו, הועלו על ידינו בפני מרכז העלייה והקליטה, כי אתם, כמובן, השחקן המרכזי בניהול התור

זאב אלקין:  אז היו כל מיני בקשות לנתונים, שהעברתם ואנחנו בהמשך הישיבה ננסה ללמוד ולהבין אותם יותר לעומק

זאב אלקין:  אבל בנוסף לנתונים, העלנו כמה סוגיות בנוגע למדיניות

זאב אלקין:  הסוגייה הראשונה שעלתה, היא הסוגייה של מועד הזכאות לדיור ציבורי לעולים

זאב אלקין:       כי הטענה שלנו, שקיבלתם אותה וגם הייתה הסכמה לגביה מסביב לשולחן, היא שאין הגיון שהזכאות לא תתחיל מתחילת החודש השביעי

זאב אלקין:  סל הקליטה שניתן כרגע, בנוי על חצי שנה ולא על שבעה חודשים, הוא מתכלל בתוכו גם סיוע לדיור בתקופה הזאת ולמעשה, החל מהחודש השביעי, העולה נשאר בלי סיוע

זאב אלקין:  לכן אין סיבה שהוא למעשה לא יהיה זכאי, גם לזכאות לדיור ציבורי וגם לסיוע בדיור שכל העולים מקבלים, שזו סוגייה אחרת ותהיה לנו עליה ישיבת מעקב נפרדת

זאב אלקין:       אז הבקשה הראשונה שלנו, הייתה להשלים את התהליך הזה, שהזכאות תתחיל מתחילת החודש השביעי

זאב אלקין:  לא הייתה על זה מחלוקת עם משרד הקליטה, רק היה צורך לקבל את ההחלטה ולכתוב נוהל חדש בעניין הזה

זאב אלקין:  אני אזכיר את כל השאלות ואז אתן לך להתייחס להכול ביחד

זאב אלקין:  הסוגייה השנייה, הייתה בקשה שלנו, לייצר מקדם יותר משמעותי לטובת ניצולי שואה וותיקי מלחמת העולם השנייה, לקידום שלהם בתור

זאב אלקין:  אתם הצגתם מצב נוכחי, שהקידום הוא למעשה תוספת של שנת ותק

זאב אלקין:  בן אדם נרשם, כאילו שנה אחורה, לעומת מה שהוא נרשם באמת וזה נותן לו קידום מסוים, אבל יחסית זניח, בהיקפי התור שיש

זאב אלקין:       אז העלו את השאלה, אמרנו שבשונה ממה שהיה פעם, כמות ניצולי השואה וותיקי מלחמת העולם השנייה היא לא מאוד גדולה וכל שנה נוספת של המתנה מבחינתם, יכולה להיות גורלית, הם לצערי עוזבים אותנו

זאב אלקין:  למעשה, האנשים האלה יכולים בעצם ללכת ככה מהעולם הזה מבלי לזכות לקבל דיור ציבורי, בגלל גודל התור ומיעוט הדירות

זאב אלקין:  לכן, ביקשנו לייצר עבורם, בתוך התור של משרד העלייה והקליטה, מקדם יותר משמעותי מאשר מקדם של שנה

זאב אלקין:       גם על הנושא הזה, לכאורה, לא היה פה ויכוח בדיון והייתה נכונות של המשרד ללכת לקראת

זאב אלקין:  גם מנכ״ל המשרד שוחח איתי לאחר מכן על הנושא הזה והביע נכונות לתמוך בכיוון הזה

זאב אלקין:  הנושא השלישי הוא קצת יותר מורכב ויהיו לו גם השלכות אוצריות, אבל בעיניי, הוא מאוד משמעותי, וזה הסוגייה של אימהות חד הוריות

זאב אלקין:       העלנו את הקושי שלמעשה קורה, שאמא חד הורית, שמקבלת את הזכות לדיור ציבורי לפי התנאים של משרד הקליטה, נכנסת לתור, במשך 15 שנה המדינה לא מסוגלת לספק לה דירה ואז, בתום 15 שנה, בשונה ממה שקורה עם קשישים, המדינה אומרת לה: ״תודה רבה, את כבר עכשיו נזרקת מהתור של משרד הקליטה, אם את מעוניינת, את יכולה ללכת ולגשת לתור של משרד השיכון

זאב אלקין: ״ כידוע, הקריטריונים של אימהות חד הוריות שונים בין משרד השיכון ובין משרד הקליטה

זאב אלקין:  רובן המוחלט של העולות שהן אימהות חד הוריות, לא נכנסות לקריטריונים האלה

זאב אלקין:       ואז למעשה קורה פה מצב אבסורדי

זאב אלקין:  המדינה, שהיא זאת שלא סיפקה דיור במשך 15 שנה, למעשה גם דופקת את הבן אדם ואומרת: ״מעכשיו אתה גם לא זכאי

זאב אלקין:  היית זכאי, לא נתתי לך ועכשיו אני גם אקח לך את הזכאות

זאב אלקין: ״ הטענה שלנו הייתה, שבדומה למצב של קשישים, אותו הדבר צריך להיות גם כאן

זאב אלקין:  לפחות עד שיש ילדים, שהם עד גיל 18 או לחילופין, עד שסיימו שירות צבאי או עד שסיימו תיכון

זאב אלקין:  היו פה שלוש סוגיות איפה בדיוק צריך להיות החתך

זאב אלקין:  זו סך הכול סוגייה משנית ביחס לסוגייה המרכזית

זאב אלקין:       עד שזה יקרה, זה נכון שאמא חד הורית עדיין תיחשב כזכאית של תור במשרד הקליטה ותישאר בתוך התור וכשכל הילדים יגדלו, אז כבר יש היגיון להוציא אותה מהתור

זאב אלקין:  לפי חישוב גס שעשינו, גם לא מדובר בכל כך הרבה אימהות

זאב אלקין:  כי על מה אנחנו מדברים? על אימהות שהיה להן ילד בן פחות משלוש

זאב אלקין:  כי כל האחרות, אם הן המתינו 15 שנה אז למעשה הן כבר יצאו מהתור, אלא אם כן הן ילדו עוד ילדים, שזה מצב שהוא יכול להיות, אבל לא מדובר במספרים גדולים

זאב אלקין:       אנחנו לא מדברים פה על מסה גדולה של אימהות חד הוריות, אלא מדברים על צדק

זאב אלקין:  אם אותה אמא הייתה מקבלת דירה בדיור הציבורי, לא היו מוציאים אותה מהדירה אחרי שהילדים היו גדלים, היא הייתה נשארת שם

זאב אלקין:  אבל פה, גם המדינה לא נתנה את הדירה וגם הוציאה אותה מהתור, שזה משמעותי, זו ירידה דרמטית בהיקף הסיוע לשכר דירה

זאב אלקין:  המדינה היא זאת שהתרשלה במתן מענה לדיור ציבורי, במשך 15 שנה, לא שנה אחת אלא במשך 15 שנה, לא הצליחה לספק סיוע בשכר דירה והיא למעשה גם פוגעת באותה אם חד הורית

זאב אלקין:       לדעתנו זה היה לא צודק, לכן הצענו לשקול את זה

זאב אלקין:  יכולות להיות כל מיני הקבלות

זאב אלקין:  אם חד הורית שסירבה הרבה פעמים, כן תאבד את הזכאות

זאב אלקין:  אפשר לחשוב על איך לטייב את זה, אבל עקרונית, זה היה נראה לנו נכון ולכן ביקשנו לשקול שינוי מדיניות בעניין הזה

זאב אלקין:  הסוגייה הרביעית המשמעותית, היא הפעילות הפרו אקטיבית של משרד העלייה והקליטה, להגברת המודעות של העולים על הזכאות של העולים לדיור ציבורי ועל הקריטריונים

זאב אלקין:       גם באמצעות חוברת חדשה, שתשקף את התנאים החדשים וגם בכלים נוספים, אז ביקשנו עדכון על הדבר הזה

זאב אלקין:  אלה ארבעת הנושאים הגדולים שאתם אנחנו נתחיל, אחר כך אנחנו נחזור לנתונים

זאב אלקין:  בבקשה אולגה, אני מניח שתרצי להציג ולהגיב

אולגה דדון: כן, צהרים טובים

אולגה דדון:  שמי אולגה דדון, אני סמנכ״לית דיור במשרד העלייה והקליטה

אולגה דדון:  אני אתחיל להתייחס לפי הנושאים שהעלית

אולגה דדון:  הגשת בקשה לקבלת זכאות במשרד הקליטה

אולגה דדון:  נכון שעד עכשיו אפשר היה להגיש בקשה מחודש שמיני, אבל בנוהל החדש, שכרגע ממש נמצא בשלבי אישור ועובר תהליך אישור בוועדת נהלים, הקדמנו את זה לחודש שביעי

אולגה דדון:  כלומר, החל מחודש שביעי, כל מי שחושב שהוא יכול להימצא זכאי, יכול להגיש בקשה לבדיקת הזכאות לדיור הציבורי

זאב אלקין: מתי זה יסתיים?     

אולגה דדון: זה כרגע בוועדת נהלים

זאב אלקין: שזה אומר? מה הם לוחות הזמנים? לפי הניסיון שלכם, מה הם סדרי הגודל? שנים? חודשים? שבועות?     

אולגה דדון: סדר גודל של מספר שבועות

זאב אלקין: ואז, מתי זה יפעל?     

אולגה דדון: מאותו רגע בו מאשרים את הנוהל הוא ייכנס לתוקף, הוא כמובן לא תופס רטרואקטיבית

זאב אלקין: זאת אומרת שהציפייה היא שכבר בקיץ תעברו למתכונת החדשה

אולגה דדון: בתקווה, כן

זאב אלקין: אם זה רק מספר שבועות, אז זה אמור לקרות ביוני או ביולי

אולגה דדון: כן

זאב אלקין: האם צפויים קשיים באישור הנוהל?      

אולגה דדון: כרגע זה לא ידוע לי

אולגה דדון:  אלא אם כן יעלו נושאים מיוחדים בתוך הדיון בוועדת נהלים ואנחנו

אולגה דדון:  כמובן מקווים שנתגבר עליהם

זאב אלקין: דיברנו על זה שתעבירו לפה טיוטה, האם זה כבר במצב שזה יכול לעבור לפה?     

אולגה דדון: לא, אני לא יכולה להעביר טיוטה לפני האישור

זאב אלקין: אז זו כבר לא תהיה טיוטה, זה כבר יהיה נוהל

אולגה דדון: אני יכולה להעביר את זה רק כאשר זה יאושר

זאב אלקין: מה השינויים שם? חוץ מהנושא שעליו דיברנו, של החודש השביעי

אולגה דדון: אנחנו מכניסים לנוהל את כל השינויים שדיברנו עליהם

אולגה דדון:  אנחנו לא עושים איזו שהיא הנחייה פנימית אלא מכניסים אותם בתוך הנוהל - - -      

קריאה: גם חד הוריות?     

אולגה דדון: לא, חד הוריות זה נושא נפרד, אנחנו תכף נדבר עליו

דניאל בלנגה: דניאל מאגף תקציבים

דניאל בלנגה:  אני רק רוצה להבהיר שאם מקדימים בחודש אחד, אז יש שאלה מה קורה בשנה האחרונה, האם זה נשאר 12 חודשים או יורד ל-11 חודשים?      

זאב אלקין: לא, זה לא קשור

זאב אלקין:  אנחנו לא מדברים כרגע על הסיוע הרגיל, אלא על הזכאות לדיור ציבורי

זאב אלקין:  זה הנושא כרגע

אולגה דדון: - - - זכאות לדיור ציבורי

דניאל בלנגה: אבל עדיין, זה אומר שהיא תקבל עוד חודש נוסף

דניאל בלנגה:  אם הנוהל הזה משתנה והיא תקבל מהחודש השביעי - -      

זאב אלקין: מגיע לה גם בשנה חמישית, שישית, שביעית ושמינית, לכן זה לא רלוונטי

דניאל בלנגה: הבנתי

דניאל בלנגה:  אבל לגבי ההקדמה בחודש, זה אומר שעדיין תהיה לזה עלות תקציבית, כי יהיה לה עוד חודש של סיוע בשכר הדירה, בגלל שהיא בתור

זאב אלקין: נכון

דניאל בלנגה: אז אני רק אגיד שאין לזה עדיין מקור תקציבי ושאנחנו לא קיבלנו שום פנייה לגבי הנושא הזה

אולגה דדון: אנחנו מדברים על נוהל של זכאות לדיור ציבורי

דניאל בלנגה: זה מה שאני אומר, ברגע שהיא זכאית לדיור ציבורי, היא גם מקבלת סיוע לשכר דירה

זאב אלקין: אני בטוח שכבר תקצבתם את כל כמות הדירות לזכאות לדיור ציבורי, אז כל מי שמקבל שיש לו זכאות מקבל דירה ואז אין צורך בסיוע

דניאל בלנגה: אני לא יודע, זה באחריות צוות שיכון

דניאל בלנגה:  אני רק אומר, כרפרנט משרד הקליטה, שבסוף, אם אנחנו - - -     

זאב אלקין: אבל הכסף הזה לא יושב אצלכם

דניאל בלנגה: נכון

דניאל בלנגה:  אבל בכל מקרה, איפה שהוא לא יושב, במידה ומשנים את הנוהל, צריך למצוא לזה מקור תקציבי

זאב אלקין: הכסף הזה יושב בשיכון

זאב אלקין:  במסגרת כלל הסיוע לזכאי דיור ציבורי, הוא משולם על ידי השיכון

זאב אלקין:  נציגי השיכון פה?     

קריאה: כן

דניאל בלנגה: אני רק אומר שאם משנים את הנוהל, צריך למצוא לזה מקור תקציבי, זה הכול

אולגה דדון: דניאל, אז אנחנו נעשה אחרי זה דיון בנפרד ונסביר לך את כל התהליכים שנעשו ובמה מדובר

דניאל בלנגה: מעולה

אולגה דדון: בסדר? ביחד עם משרד השיכון

אולגה דדון:  לגבי ניצולי שואה - - -      

זאב אלקין: זה לא נכון שצריך מקור תקציבי

זאב אלקין:  כי אתה לא יודע מראש את כמות הזכאים

זאב אלקין:  כשאתה מתקצב אתה לא מתקצב תקציב סגור, אלא מתקצב זכות

זאב אלקין:  אם מחר יהיה גל עלייה גדול ויהיו הרבה זכאים, אז כמות הכסף תגדל, הרבה יותר מההפרש הזה של חודש ואם תהיה עלייה קטנה אז הסכום הזה יקטן

זאב אלקין:  אתם שמים איזה שהוא סכום הערכה, המדינה קובעת מה הן הזכויות ואם יש צורך אז מוסיפים, אבל בדרך כלל זה קורה הפוך

זאב אלקין:  בדרך כלל אלה סעיפים שבהם אתם מסתירים כסף ומושכים אותם בסוף השנה למטרות אחרות

דניאל בלנגה: גם אם זה נכון, ברגע שאנחנו מגדילים את הזכות, במקרה הזה מוסיפים עוד חודש, צריך למצוא לזה מקור תקציבי, זה לא נבלע פשוט בתוך התקציב

זאב אלקין: איך זה יכול להיות? אם העלייה השנה תהיה קטנה בחצי ממה שהייתה בשנה שעברה, אז זה שינוי דרמטי בהרבה כלפי מטה, של כמות הזכאים, מאשר התוספת של חודש

דניאל בלנגה: אנחנו מקצים כסף לפי תחזיות

דניאל בלנגה:  כרגע יש לנו תחזית לגבי העלייה, לגבי כמה יהיו לנו בזכאות לדיור הציבורי

דניאל בלנגה:  ברגע שאנחנו מעלים את הזכויות, אנחנו מעדכנים את התחזיות בהתאם ולכן צריך מקור תקציבי

דניאל בלנגה:  כמו שלצורך העניין, היינו מעלים את סל הקליטה

זאב אלקין: אבל התחזיות הן מאוד גסות

זאב אלקין:  למשל, מה הייתה התחזית שלכם לכמות העולים לשנה הזאת?      

דניאל בלנגה: לשנה הזאת? ממה שזכור לי, בסביבות ה-50 אלף עולים

זאב אלקין: אוקיי

זאב אלקין:  וכמה יש בינתיים? בחצי השנה הראשונה?     

דניאל בלנגה: אני לא זוכר בדיוק

זאב אלקין: אם אתה לא זוכר אז כנראה שהתחזיות האלה לא מאוד חשובות

דניאל בלנגה: בכל מקרה, זה לא משנה אדוני היושב ראש

דניאל בלנגה:  ברגע שאנחנו מגדילים זכויות, אנחנו צריכים להביא לזה מקור תקציבי

זאב אלקין: בהנחה שיש פער תקציבי

זאב אלקין:  לא תמיד יש פער

זאב אלקין:  אתה היום כבר יודע איפה אתה נמצא מבחינת כסף לעלייה, לעומת התחזית שלך

דניאל בלנגה: אבל המקור התקציבי הוא לכל השנים, לא לשנה ספציפית

זאב אלקין: אבל לשנים הבאות אין לך בכלל תחזית עלייה

דניאל בלנגה: זה לא משנה, צריך לפעול לפי משהו

זאב אלקין: אבל אין לך

דניאל בלנגה: יש את התחזית ה- ״רגילה״, נקרא לזה, של השנים הבאות, יש את הנומרטור של הממשלה, שאומר מה היא תחזית ההוצאה של הממשלה לשנים הבאות

דניאל בלנגה:  ברגע שמעלים את הזכויות, צריך למצוא לזה מקור תקציבי

דניאל בלנגה:  אלה הנהלים, זה בסוף החוק

זאב אלקין: זה נכון במקרים בהם יש נתונים מדויקים

זאב אלקין:  במקרה הזה זאת שאלה של פרשנות

דניאל בלנגה: זה נכון גם כאשר אין נתונים מדויקים

אולגה דדון: לגבי ניצולי שואה, אכן הייתה הסכמה שכן צריך לתת איזה שהוא מקדם נוסף

אולגה דדון:  אחרי דיונים וחישובים רבים שקיימנו במשרד, הוחלט לתת שנה נוספת

זאב אלקין: רק שנה?     

אולגה דדון: כן ואני אסביר לכם למה

זאב אלקין: זה לא רציני אולגה, זה עכשיו יהיה שנתיים אבל זה שינוי קטן

אולגה דדון: זה לא שינוי קטן

אולגה דדון:  כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על שליש מתור הממתינים

אולגה דדון:  6,000 איש מתוך 18 אלף

זאב אלקין: בסדר, בקשישים

אולגה דדון: בקשישים בלבד

זאב אלקין: זה לא מכלל הממתינים של משרד הקליטה

אולגה דדון: - - - בשנה שעברה, יש עוד 2,000 לפחות, אני לא זוכרת את המספר במדויק, בגילאי 80 פלוס, שהם לא ניצולי שואה

אולגה דדון:  אז זו תהיה פגיעה ממש רצינית ומשמעותית

אולגה דדון:  הרי ברגע שאנחנו מקדימים, ישר כל האנשים שעמדו בתור הממתינים, אז תור הממתינים שלהם משתנה

אולגה דדון:  אז זו תהיה פגיעה משמעותית גם באותם קשישים

זאב אלקין: אבל כל העדפה של ניצולי שואה, ברור שהיא על חשבון של מישהו אחר

זאב אלקין:  אין פה חוכמות

זאב אלקין:  זו המשמעות

אולגה דדון: אבל זה צריך להיות מידתי

אולגה דדון:  הרי מי נמצא היום בתור הממתינים? קשישים שהם כולם מתקיימים מקצבת זקנה ומהשלמת הכנסה וכולם חסרי דירה, כולם באותם נתונים

זאב אלקין: נכון

זאב אלקין:  וכולם היום מקבלים סיוע מוגדל

זאב אלקין:  אמנם האוצר, ביחד עם משרד השיכון, הורידו להם את ה-200 שקלים האחרונים, אבל - - -      

יניב מויאל: ברשותך, אנחנו לא הורדנו

זאב אלקין: אבל לא תיקפתם

יניב מויאל: אנחנו מחכים לתקציב מאגף תקציבים

זאב אלקין: אגף תקציבים אמר שזה לא היה בסדר העדיפויות של משרד השיכון ולכן הוא לא תקצב את זה

זאב אלקין:  נאמר פה לפרוטוקול

זאב אלקין:  זה אירוע נפרד שהוצאנו עליו מכתב לשר האוצר ולשר השיכון ולא קיבלנו מענה עד עכשיו

זאב אלקין:  אפרופו, תמסור לשר השיכון שאנחנו עדיין מחכים למענה ואתה תמסור את זה לשר האוצר

זאב אלקין:  אבל בסופו של דבר, לפי החלטת ממשלה, היו צריכים להשוות באופן מוחלט לסכומים של השיכון, נשארה פעימה אחרונה שהייתה אמורה להתבצע בשנת 2023 והיא נאכלה

זאב אלקין:  היא כרגע לא מתוקצבת, כפי שהודיע לנו פה האוצר, היא לא מתוקצבת כי זה לא נכנס לסדר העדיפויות של שר השיכון החדש

זאב אלקין:       אז לכן אין מה לעשות

זאב אלקין:  יש לנו ביקורת קשה על 200 השקלים האלה, שלקחו מהקבוצות הכי חלשות באוכלוסייה, אבל עדיין, אני שם את זה בצד

זאב אלקין:  הסיוע הוא יחסית גבוה ולכן, מהבחינה הזאת, יש את הסיוע לכולם, כן? לכל הקשישים שעומדים בתור

זאב אלקין:  לגבי זכאות לדירה שקודמת, כן, המשמעות היא שניצול שואה או ותיק מלחמת העולם השנייה, יש לו זכאות משמעותית

זאב אלקין:  למרות שאתם מצפים פה, שבגלל הגדלת הסיוע בכלל, ירד משמעותית הביקוש לדירות

זאב אלקין:  אז אם זה ככה, אז גם הפגיעה היא קטנה יותר

אולגה דדון: מן הסתם

זאב אלקין: אז לכן, אפשר לייצר תיעדוף יותר משמעותי מלהוסיף עוד שנה, הרי הוספה של עוד שנה היא לא דרמטית

אולגה דדון: היא דרמטית

אולגה דדון:  היא יכולה להיות דרמטית ביחס לכל שאר הממתינים, שיידחו בצורה משמעותית

זאב אלקין: אבל אם ניצול שואה יקבל קדימות, אז ברור שמישהו יידחה

זאב אלקין:  אבל אנחנו מדברים על כך ששליש מהממתינים הם ניצולי שואה או וותיקי מלחמת העולם השנייה

זאב אלקין:  מבחינתם, ההקדמה משנה לשנתיים, לא תגדיל באופן דרמטי את הסיכוי שלהם לזכות בדירה

זאב אלקין:  בוודאי של אלה שעלו יחסית בשנים האחרונות, כי מספר העולים הוא לא גבוה, הם ידלגו על לא כל כך הרבה אנשים

אולגה דדון: אי אפשר לדעת

אולגה דדון:  אי אפשר לעשות סימולציה, כי זה דבר שאתה יכול לעשות רק על מצב אמיתי

זאב אלקין: אבל אתם יודעים מה המצב האמיתי, אתם יכולים לעשות סימולציה

זאב אלקין:  הרי יש לכם את התור הנתון, שלא משתנה כך מהר, רק עם העלייה החדשה ועם התמותה הטבעית של האנשים בגיל הזה

זאב אלקין:  אז אתם יכולים לעשות סימולציה בכמה התקדמנו האנשים מבחינת הסיכוי שלהם לזכות בדירה, בממוצע

זאב אלקין:  אתם יודעים כמה דירות מתפנות בכל שנה, כמה דירות מאוישות מתוך התור של הקשישים

זאב אלקין:  תכף נעבור על הנתונים האלה, אנחנו ביקשנו אותם וגם תכף נדון עליהם

זאב אלקין:       אז אתם יכולים להניח, הרי יש ערים בהן אין תור, יש ערים בהן התור מאוד ארוך, כמה זה יקדם את האנשים בכל מיני מקומות

זאב אלקין:  האם במקום להמתין שבע שנים הם יצטרכו להמתין חמש שנים? או שבכלל יצטרכו להמתין שנה? זה ההבדל

זאב אלקין:  והטענה שלנו הייתה, שניצולי שואה וותיקי מלחמת העולם השנייה, מטבעם, אם יצטרכו להמתין חמש שנים, אז זה לא יעזור להם כל כך אם יקדמו אותם בשנתיים, כי יש לצערנו סיכוי גדול, שהם כבר לא ייכנסו אל הדירה הזאת

אולגה דדון: דרך אגב, לפני שנה העברנו נתון, אני לא זוכרת בדיוק אם זה היה לאחת הוועדות כאן, אבל אז, לפי הבדיקה שעשינו, הזמן הממוצע להמתנה בקרב ניצולי שואה, היה בין שנתיים וחצי לשלוש

אולגה דדון:  זה היה לפני שנה

זאב אלקין: כן, אני מבין אולגה

זאב אלקין:  אבל הממוצע פה הוא מאוד מטעה

זאב אלקין:  כי זמן ההמתנה בפריפריה הוא נמוך מאוד וזמן הממתנה במרכז הארץ הוא ארוך מאוד

אולגה דדון: דרך אגב, כבר היום, בפריפריה, אנחנו מאוד מתקדמים בתור הממתינים

זאב אלקין: כן, אני מבין, בגלל סירובים, בגלל ריחוק המקומות וכולי

אולגה דדון: נכון

זאב אלקין: אז אני מניח שמי שמוכן ללכת למעלות למשל, אז הוא לא יצטרך להמתין בתור יותר מידי

אולגה דדון: נכון

אולגה דדון:  אז קיצור זמן ההמתנה הוא פחות רלוונטי לפריפריה

זאב אלקין: תלוי איפה

זאב אלקין:  יש מקומות שהתור בהם הוא מאוד מאוד ארוך ואנשים מחכים בהם שנים על גבי שנים

אולגה דדון: עד כמה שידוע לי, לקבל יחידת דיור במקבץ דיור או בהוסטל, זו המתנה הרבה פחות ארוכה מאשר המתנה לקבלת דירה

אולגה דדון:  אבל אנשים בגיל כזה מבוגר, שצריכים עזרה, לא יכולים להתגורר לבד

אולגה דדון:  לרובם יש מטפלת 24 שעות והם לא יכולים להכניס אותה לדיור ציבורי כמו הוסטל, הם חייבים דירה ויש מצוקה של דירות

אולגה דדון:  לא רק של יחידות דיור בדיור מוגן, כמו הוסטלים

זאב אלקין: מצוקת הדיור זה בכלל אירוע נפרד

זאב אלקין:  זה נכון, לבית גיל הזהב או למקבץ דיור, יכול להיכנס רק מי שהוא עצמאי, שגם אם הוא נזקק לסיוע אז זה רק לחלק מהשעות והוא לא חייב שמישהו יתגורר אתו

זאב אלקין:  לעומת זאת, כל מי שלא עצמאי, לא יוכל להתגורר בכזה מקום

זאב אלקין:  אבל בסופו של דבר, קידום של שנה בתור, בטח לאלה שמחכים לדירות, כמו שטטיאנה ציינה, אבל גם למי שמחכה לבית גיל הזהב במרכז הארץ, לדעתי, זה לא יקדם אותם דרמטית

אולגה דדון: נכון להיום, זאת ההחלטה שאושרה על ידי המנכ״ל

זאב אלקין: אז תעבירי למנכ״ל שאנחנו סבורים שזה לא מספיק

זאב אלקין:  זה אמנם פי שניים ממה שהיה - - -     

אולגה דדון: זו הקפצה של 100%

זאב אלקין: אבל עדיין, בגלל שאנחנו מדברים פה על תור, שאם אנחנו מדברים על מרכז הארץ, אז זה תור שאנשים מחכים בו שנים רבות, לפעמים גם שבע ועשר שנים

זאב אלקין:  אז ההקפצה הזאת של שנה, היא יכולה לא לעזור לאנשים

ארז שני: ארז שני, מנכ״ל ׳עמיגור׳

ארז שני:  אני רק רוצה להגיד משהו לגבי ניצולי השואה

ארז שני:  קודם כל, אני מתחייב בשם חברת ׳עמיגור׳, לכל ניצול שואה, בטח ממעגל ראשון, לאכלס אותו במיידית

ארז שני:  זה עבד בשנים האחרונות וזה גם עובד היום

ארז שני:  כל פנייה של מעגל ראשון שקיבלנו דרך הקרן לרווחת ניצולי השואה, כולם אוכלסו, כולם קיבלו פתרון

זאב אלקין: אבל אתם לא קובעים תור, אז איך אתה יכול לאכלס?      

ארז שני: אנחנו יודעים לפתור את זה

ארז שני:  הייתה התחייבות בעבר, גם של משרד הקליטה דרך אביב קצב, בזמנו, לוועדת התביעות, שתרמו חלק גדול מהכסף לבניית המבנים, לתת קדימות לניצולי שואה

ארז שני:  לכן אני חוזר ואומר, גם היום, אני אומר לך ש - - -     

זאב אלקין: למה אתה קורא מעגל ראשון?     

ארז שני: מעגל ראשון הם ניצולי מחנות ההשמדה

זאב אלקין: אה, אוקיי

זאב אלקין:  אז לא פליטים, למשל

ארז שני: לא, אבל זה לא אומר ש - - -     

זאב אלקין: כי כשאתם מדברים על ניצולי שואה אתם מדברים גם על פליטים

אולגה דדון: ההגדרה של ניצולי שואה אצלנו היא לפי ההגדרה של הרשות לניצולי השואה

אולגה דדון:  אנחנו לא קובעים הגדרות ולא קובעים את הזכאות

זאב אלקין: אבל ההגדרה הזאת כוללת בתוכה פליטים

אולגה דדון: כן

ארז שני: סבא וסבתא שלי, שהיו באווקואציה ופונו לסיביר, לשם העניין, הם היו היום מוכרים כניצולי שואה

ארז שני:  אבל קודם כל, אני חושב שאנחנו צריכים לתת קדימות מיידית לכל ניצולי השואה

ארז שני:  זה לא יכול להיות

ארז שני:  אני בשנת 2015, אכלסתי בית חדש בכפר סבא, אליו נכנסה ניצולת שואה בת 92 מאושוויץ, שהמתינה בתור 12 שנה, זה לא יכול לקרות

ארז שני:       לכן, אני חושב שאנחנו צריכים לאתר את הניצולים האלה ולמצוא להם פתרון דיור במיידי ואנחנו נמצא

ארז שני:  אולגה והמשרד שם באמת פתוחים לאכלוסים מהסוג הזה ואנחנו עושים אותם

ארז שני:  אז קודם כל חשוב להגיד, גם ברמה הפרטנית ואני אומר את זה גם פה לנציגים של פורום הדיור הציבורי ולמקומות האחרים, אם מגיעות פניות כאלו, להפנות אלינו ואנחנו נדע

זאב אלקין: אבל אולגה אומרת שזה שליש מהתור

ארז שני: זה לא שליש

ארז שני:  שליש מהתור זה כלל ניצולי השואה

זאב אלקין: לא, הם מדברים רק על מעגל ראשון ואני מכיר את זה, זה מי שהיו במחנות ההשמדה בפועל

קריאה: בהיקף המחנה או במסתור

זאב אלקין: שזו קבוצה הרבה יותר קטנה, כמובן

זאב אלקין:  אבל אם אנחנו מדברים על ניצולי שואה באופן כללי, אז מדובר בכ-6,000 איש

זאב אלקין:  אתה לא תוכל לטפל בזה ברמה הפרטנית אם לא תשנה את המקדם

ארז שני: זה נכון

ארז שני:  אבל עדיין, כשיש לנו היום כמה מאות של יחידות דיור פנויות, אולי גם נדבר על זה יותר מאוחר, כולל באזורי ביקוש, אז אני לא מצליח להבין איך אי אפשר לאכלס את האנשים האלה

יעל הבסי: אדוני, אפשר להתייחס?      

זאב אלקין: כן, קודם דני ואז יעל

דני גיגי: יש לי שתי התייחסויות

דני גיגי:  קודם כל, אנחנו רואים שכל הזמן מייצרים עוד ועוד הפרדות בין קבוצות מסוימות באוכלוסייה ואני חושב שהבעיה פה היא בעיה כללית ושכך גם צריך להתייחס אליה

דני גיגי:  אני חושב שצריך להימצא פה פתרון לכל האנשים שממתינים ושהמדינה צריכה לקחת על זה אחריות

דני גיגי:  בנוסף, בנוגע לסיוע בשכר דירה שאליו התייחסת קודם, ראשית, כל הכבוד על שהגדלת אותו במה שהגדלת, אבל אם תסתכל על המציאות, אז זה כבר נשחק

דני גיגי:       עליית מחירי השכירות בשוק היא מטורפת, אנחנו מדברים על עלייה של שמונה אחוזים בחודשים האחרונים

דני גיגי:  השכירות ממשיכה לעלות, אנשים לא יכולים לעמוד בתשלום שכר הדירה עם סיוע כזה נמוך, בייחוד אנשים שהם קשישים, שמתקשים להשכיר דירות, שמתקשים להביא ערבויות ומתקשים למצוא פתרונות

דני גיגי:  יש פה בעיה שהיא גדולה יותר מאיך שאנחנו מתמודדים איתה פה

דני גיגי:       אתה יודע, קודם כל אני שמח שאתה עושה את מה שאתה עושה ושמח שאנחנו יושבים פה, אבל אני רוצה שתדברו על הבעיות הגדולות, שהן גם של כלל האוכלוסייה, למרות שזה חורג מתחום הוועדה הזאת ואני מבין את זה, אבל יש פה בעיה שהיא גדולה

דני גיגי:  כל הפרדה כזאת היא בעייתית

דני גיגי:  תראו, אנחנו כבר עושים הפרדה בין סוגי ניצולי השואה, אתם מבינים לאיפה זה מגיע?      

זאב אלקין: לא, לא על זה אנחנו מדברים

זאב אלקין:  אני אעשה סדר

זאב אלקין:  קודם כל, יש דברים שהם מעבר למנדט של ועדת משנה, בהם אנחנו לא יכולים לעסוק

זאב אלקין:  אנחנו עוסקים רק בתור של הקליטה ולא בתור של השיכון, מטבע המנדט שלנו

זאב אלקין:  כי הוועדה שמוסמכת לפקח על משרד השיכון ועל התור שלו באופן כללי, זו ועדה אחרת - ועדת הפנים, ושם אין ועדת משנה מהסוג הזה, שעוסקת בדיור הציבורי

זאב אלקין:  זה דבר אחד

זאב אלקין:      דבר שני, כשדיברנו על המלאי, אתה לא היית באותה ישיבה, אז כמובן שדיברנו על המלאי כולו, כי באופן טבעי הוא משרת את שני התורים ומתחלק ביניהם

זאב אלקין:  אז מה שהוצג פה היה נכון גם לתחום המלאי של בתי גיל הזהב וגם להסכמים חדשים, שגם שם, לצערי, היה לנו עצוב מאוד ללמוד שלמעשה שר השיכון, גם כן במסגרת סדר עדיפויות חדש, כפי שהוגדר על ידי האוצר, ויתר על עוד פעימה של 1,500 יחידות דיור לקשישים, לדיור הציבורי

זאב אלקין:  1,500 הדירות הראשונות מיושמות ומקודמות, אבל 1,500 נוספות, בהסכם ההרחבה עם הסוכנות ועם ׳עמיגור׳, לא תוקצבו בשנים 2023-2024, למרות שהוסכם שיתוקצבו ולמעשה הן היום מוטלות בספק

זאב אלקין:  זה המון

זאב אלקין:       1,500 יחידות דיור לקשישים שגם ככה, גם מה שמתוקצב, עד שהן יקומו יעברו חמש או שבע שנים

זאב אלקין:  אז אם יש עיכוב של שנתיים, שלא לדבר על ביטול של תקצוב 1,500 יחידות דיור, זה אומר שהרבה קשישים לא יזכו לראות את היחידות האלה

זאב אלקין:  אז עסקנו בזה ועסקנו גם ברכש

זאב אלקין:  מה שנחשף כאן, זה שבגלל שינוי אופי ההסכם בין השיכון לאוצר, אז למעשה, האוצר די שם בכיס, או בצד, יכולת לרכש של עוד 1,500 יחידות דיור, שהייתה מסוכמת בצורה שעליה הם הסכימו עם משרד השיכון, שקודם כל הם יוצאי את הכסף מהקרן ורק אחר כך האוצר מתקצב

זאב אלקין:       אז המשמעות שהוצגה כאן בנתונים, גם אם לא תהיה הארכה של חוק זכויות הרכש בדיור הציבורי, אז האוצר יתקצב בשנים 2023-2024 רק 700 דירות ולא 1,700, כמו שהוא היה צריך ואם תהיה הארכה של החוק ויהיו עוד הכנסות אז הוא יתקצב פחות מזה

זאב אלקין:  גם על זה הייתה לנו ביקורת, הוצאנו מכתב לשר השיכון ולשר האוצר וגם על זה לא נענינו

זאב אלקין:  אז עסקנו בסוגיות הכלליות, באותן זוויות שבהן אנחנו יכולים לגעת

זאב אלקין:  הדיון פה, כרגע, בשונה מהישיבות הקודמות שעסקנו אז בכל המלאי, הוא מתעסק באופן ספציפי בניהול הפנימי של התור במשרד הקליטה

זאב אלקין:  ופה, כמו בכל מקום, יש תיעדופים

זאב אלקין:       כמו שגם בשיכון, יש למשל תיעדוף לדירות נ״ר למי שזכאי לדירות נ״ר ועוד

זאב אלקין:  אז גם כאן, יש קבוצה מסוימת של ניצולי שואה, שכבר הוגדרה כזכאית לתיעדוף על ידי משרד הקליטה והוויכוח שלנו עם משרד הקליטה כרגע, הוא על גודל התיעדוף

זאב אלקין:  התיעדוף היה קידום בתור של שנה אחת, אנחנו רצינו הרבה יותר

זאב אלקין:  כרגע התבשרנו שהם הולכים לתקן את זה לשנתיים, בעניינו, אני גם מניח שטטיאנה לא חולקת עליי בעניין הזה, שנתיים זה לא מספיק וצריך איזה שהוא צעד יותר דרמטי, כדי שניצולי השואה באמת יקבלו מענה

זאב אלקין:       דווקא כלל ניצולי השואה, אני נגד לייצר את ההפרדה הזאת

זאב אלקין:  כשיש מקרה פרטני מהסוג שארז הזכיר, אז זה בסדר גמור שהמערכת יודעת לתת לזה מענה

זאב אלקין:  אבל כשאנחנו מדברים מערכתית, אם יש לנו 6,000 ניצולי שואה, אז חייבים לקדם אותם בתור בצורה משמעותית כדי לתת להם מענה, ומשמעותית זה לצורך העניין חמש שנים, לא שנה, אם אני צריך לנקוב פה במספר שנראה לי סביר

זאב אלקין:  אז אנה, תעבירי את זה למנכ״ל משרד הקליטה, שאנחנו אמנם שמחים שאושרה ושכרגע נמצאת בהליך אישור בנוהל הסופי, הגדלה של זה לשנתיים, אבל זה לא מספיק ולדעתנו צריך ללכת לפחות על חמש שנים בהקשר הזה

יעל הבסי: אדוני, בנושא הזה של הסירובים, שבסופו של דבר אנחנו מסתובבים סביבו לא מעט

יעל הבסי:  אז אם אנחנו יודעים מי באמת רוצה יחידה, אז יכול להיות שיתברר לנו שזאת קבוצה של ניצולי שואה מצומצמת יותר, שבאמת יהיה יותר קל לפתור

זאב אלקין: זה מורכב מאוד

יעל הבסי: ברור לי שזה מורכב

יעל הבסי:  אבל כשההערכות הן על מספרים גדולים, שלא בהכרח משקפים בסוף את הצורך האמיתי, אז אנחנו אולי יותר מתקשים למצוא את הפתרון ואז השאלה היא האם יש דרך להבין מי מבין ניצולי השואה הממתינים, הם כאלה שאם יציעו להם מחר דירה הם ייכנסו, אנחנו אולי נוכל - - -      

זאב אלקין: אני אסביר לך למה זה מורכב

זאב אלקין:  זה לא אחד אפס

זאב אלקין:  בדרך כלל כשאנשים עומדים בתור הם כן רוצים והשאלה היא איפה

זאב אלקין:  את מגיעה לכזה קשיש, שגר במקום X ואת מציעה

זאב אלקין:  הרי לקשישים, בשונה ממשפחות, יש ניידות בכל הארץ ואז את מציעה

זאב אלקין:  לצורך העניין, אדם קשיש שגר בראשון ועומד בתור, אין בית גיל זהב בראשון, לא בונים

זאב אלקין:  אז בנו באשקלון ואחרי שממצים את התור באשקלון, פונים אליו ואומרים: ״יש לך יכולת ללכת לאשקלון

זאב אלקין: ״ במידה והוא מסרב, זה לא אומר שהוא לא רוצה דירה

זאב אלקין:  הוא מסרב כי הסביבה שלו נמצאת בראשון, לפעמים גם הילדים שלו והכול

יעל הבסי: זה ברור

יעל הבסי:  אבל הם יודעים שבפריפריה, גובה הסיוע שניתן מאפשר בהרבה מקרים לשכור דירה ולא בהכרח, להבנתי, מתשובה שאנחנו קיבלנו מהליך משפטי שניהלנו, ניהול התור הוא מרחבי

יעל הבסי:  זאת אומרת שמי שבראשון, יציעו לו באחת הערים הקרובות

יעל הבסי:  ברור שצריך להבין לעומק את סיבת הסירוב ואת הדינמיקה

זאב אלקין: אני אומר לך מהיכרותי עם הנושא, שהרבה פעמים סיבת הסירוב קשורה לשינוי גיאוגרפי, לסביבה ולשיקולים נוספים

זאב אלקין:  גם לא כל בתי גיל הזהב ומקבצי הדיור הם במצב סביר ויש כאלה שהם במצב מתחת לסביר ולפעמים מציעים מקום שהוא במצב פחות

זאב אלקין:  אז לפעמים אנשים אומרים: ״אני לא מכניס ראש בריא למיטה חולה

זאב אלקין:  למקום שיש בו נזילות, רטיבויות ובעיות

זאב אלקין:  ואני מודע לזה כי אני מדבר עם חברים שלי ששם

זאב אלקין:  אז אני לא רוצה להיכנס לשם

זאב אלקין:  אני מעדיף להמתין בתור עוד שנה שנתיים ולהיכנס למשהו שהוא יותר טוב

זאב אלקין: ״      ולפעמים המקום הטוב יותר גם קיים באותו עיר

זאב אלקין:  אז אני מכיר גם מקרים כאלה

זאב אלקין:  בחיפה, שם למשל יש מגוון גדול, אז אנשים מסרבים למקום אחד ומחכים לשני וזה בסדר גמור, זו זכותם של האנשים

זאב אלקין:  לכן אני לא הייתי מסיק מהסירובים, שאנשים באופן כללי לא רוצים

זאב אלקין:  זה מאוד מאוד פרטני ותלוי איפה, מה ובאילו נסיבות

דני גיגי: אני גם יכול להגיד שאני פגשתי המון אנשים, שאפילו לא הבינו שאם הם מסרבים, הם מאבדים את הזכאות שלהם

דני גיגי:  זאת אומרת, הרבה אנשים, כאשר הם מסרבים, אין להם היכרות עם זה

זאב אלקין: בקליטה הם לא מאבדים

דני גיגי: אז אני אומר שיש כאלה שכן מאבדים את הזכאות שלהם, שמסרבים ולא מבינים את ההשלכות של הסירוב הזה

דני גיגי:  אבל אם היא מציעה הצעה כזאת, שכביכול, בואו נמדוד לפי זה כמה אנשים ממתינים ונציע פתרונות בהתאם לזה, אז צריך להבין שאנשים לא מבינים את ההשלכה של הסירוב שלהם, שזה יכול לגרום לאיזו שהיא השלכה שתפגע להם באיזה שהוא אופן בזכאות

יעל הבסי: זה דווקא לא היה הכיוון

יעל הבסי:  אני בוודאי לא אציע להוציא אנשים מרשימת הממתינים

יעל הבסי:  אבל אם יש קבוצה קונקרטית שאנחנו רוצים להתמקד בלסייע לה בפתרון, אז שנבין יותר את הצורך

זאב אלקין: זה עובד מעצמו יעל, ברגע שיש סירובים אז זה מתפנה להבא בתור ואז זה הולך הלאה

זאב אלקין:  הסוגייה פה היא על איך בנוי התור ועל האופן שבו הוא מנוהל

זאב אלקין:  פה, בהקשר הזה, אמרתי שהקידום לניצולי שואה, הוא בעיניי, לא מספק

זאב אלקין:  בואו נעבור לנושא השלישי, של האימהות החד הוריות

אולגה דדון: אנחנו יודעים שזכאות לדיור ציבורי במשרד הקליטה, היא ל-15 שנה

אולגה דדון:  לכל הקבוצות חוץ מקשישים

אולגה דדון:  כאשר חושבים על להחריג קבוצה נוספת, נשאלת השאלה למה דווקא אימהות חד הוריות? למה לא נכים, משפחות ברוכות ילדים וכל השאר?     

זאב אלקין: כי בכל הקבוצות האחרות, הקריטריונים הם פחות או יותר אותם קריטריונים

זאב אלקין:  ברגע שאת מעבירה אותם מקליטה לשיכון, הם זכאים לתור של משרד השיכון ולכן הם נשארים בזכאות

זאב אלקין:  היחידות שנפגעות בצורה דרמטית הן אימהות חד הוריות, כי כרגע, הכללים של השיכון הם משלושה ילדים ומעלה

זאב אלקין:  היה מהלך בשיכון שאמור היה לשנות את זה, אבל הוא עדיין לא הסתיים

זאב אלקין:       הוועדה הציבורית צריכה להגיש המלצות

זאב אלקין:  אני לא יודע אם השר החדש נתן להם אור ירוק להמשיך או לא

זאב אלקין:  בתקופתי, לפני שאני עזבתי הם היו כבר קרובים לסיום

זאב אלקין:  בנוסף, אני גם יודע שאחת מההמלצות הייתה להוריד את הרף באימהות חד הוריות משלושה ילדים לשני ילדים, שזו החלטה דרמטית, אבל היא עדיין לא בתוקף ואני לא יודע מה יקרה עם זה, אם זה כן יקרה או שלא

זאב אלקין:  האוצר בטח נורא ישמח להחלטה מהסוג הזה

מאי הדר: בשיכון, לכלל האוכלוסייה, כבר כן התקשרו לנשים ועדכנו אותן על שני ילדים, כן כבר יש זכאות

זאב אלקין: אז לא, זה לא נכון

מאי הדר: אני מכירה לפחות אחת

זאב אלקין: הנה, יושב פה נציג משרד השיכון

זאב אלקין:  האם שיניתם מדיניות לשני ילדים?      

מאי הדר: אז אולי זה משהו שהוא באזור שלנו, אבל כן אני יודעת שלפחות אחת - - -     

קריאה: באיזה אזור?     

קריאה: אולי זה היה מקרה של משהו שהוא חריג

מאי הדר: באזור הצפון, גליל והעמקים

מאי הדר:  ודווקא באזורים האלה כמעט ואין דירות

מאי הדר:  יש 1,000 דירות ציבוריות כרגע, לפי הנתונים שלכם, באזור שלם, שכולל את קצרין, צפת, קריית שמונה, חצור הגלילית

זאב אלקין: לפעמים עושים הגמשת תנאים, במקרה שיש דירות פנויות, אבל זה אירוע פרטני

דני גיגי: הלוואי והיו עושים את זה

דני גיגי:  הנה, באופקים לדוגמה יש דירות ריקות, עומדות ריקות, שלא מוכנים להגמיש את התנאים כדי לאכלס בהן

זאב אלקין: דני, אנחנו כרגע לא בדיון הזה

זאב אלקין:  נכון לעכשיו, לפי מה שאני יודע, כי ועדת ה- - - עדיין לא הגישה המלצות והן בוודאי עוד לא אומצו ותוקצבו, כך שהמדיניות של משרד השיכון היא משלושה ילדים ומעלה ובמשרד הקליטה המדיניות היא כל האימהות החד הוריות החל מילד אחד

זאב אלקין:  רובן המוחלט של העולות שהן אימהות חד הוריות, הן עם ילד אחד או שניים, לא עם שלושה

זאב אלקין:  זה לפי מה שאני יודע, אם אני טועה, תביאו סטטיסטיקה הפוכה

אולגה דדון: לא עשינו בדיקה ממש לפי מספר הילדים

אולגה דדון:  יש לנו כ-4,500 חד הוריות היום בתור

זאב אלקין: זה הרבה

זאב אלקין:  אגב, רוב מוחלט של התור במשפחות של משרד הקליטה, זה אימהות חד הוריות

אולגה דדון: נכון

אולגה דדון:  כמובן, זה יהיה לכם מוזר לראות, כי אם יש את פטור קומות נמוכות ואת פטור משפחות, אז אנחנו מפרידים ביניהם, אבל יכולה להיות חפיפה בין שניהם

זאב אלקין: ברור

זאב אלקין:  אבל בסך הכול, הרוב מוחלט של פטור משפחות זה אימהות חד הוריות ורובן המוחלט נופלות ברגע שמעבירים אותן לשיכון

זאב אלקין:  אגב, גם אלה שבנס כבר היו להם שלושה ילדים, אז אחרי 15 שנה, אחד מהילדים כבר גדל ואז הם ייחשבו שני ילדים, ברגע שיעבירו אותם לשיכון ואז הם לא יתקבלו

לאה עלמו: למה לחכות 15 שנה?         

זאב אלקין: מה זה למה לחכות? כי לא נותנים להן דירות

זאב אלקין:  זה לא שמחכים בכוונה

אולגה דדון: לא מחכים 15 שנה, אלא מחכים מיום קבלת הזכאות במרכז הקליטה

אולגה דדון:  זאת אומרת, שאותה אם חד הורית יכולה גם להגיש בקשה גם בשנה ה-13

אולגה דדון:  היא לא חיכתה 15 שנה

זאב אלקין: כן, בדרך כלל היא בקשה מיד, אין סיבה שלא

קריאה: זה חלק מהסיוע של אדם שעולה לארץ

זאב אלקין: אלא אם כן היא לא יודעת על הזכאות שלה

אולגה דדון: לא, קודם כל, לא כולן מגיעות לחד הוריות, הרבה מהן הופכות לחד הוריות פה, שמתגרשות או מתאלמנות

לאה עלמו: לאה עלמו, רפרנטית שיכון ומקרקעין באגף החשב הכללי

לאה עלמו:  כמה משפחות כאלה יש? בסוף גם צריך לדבר על נתונים

לאה עלמו:  כמה משפחות יש, שעברו ממשרד הקליטה למשרד השיכון ולא קיבלו זכאות?     

זאב אלקין: האמת היא שאף אחד לא יגיד לך את זה

זאב אלקין:  למה? כי משרד הקליטה מזדכה עליהם

זאב אלקין:  הוא אומר: ״לכו

זאב אלקין: ״ ואז הם פונים למשרד השיכון ושם אומרים להם: ״אין לכם סיכוי, כי אתם פחות משלושה ילדים״ ואז הן לא ניגשות אפילו

אולגה דדון: אנחנו יכולים לבדוק

אולגה דדון:  לכן אמרתי שיש פה עבודה הרבה יותר מעמיקה וזה לא רק משרד הקליטה

אולגה דדון:  יש פה השלכות גם על משרד השיכון ואנחנו צריכים לעבוד בצוות משותף וכבר התחלנו לאסוף נתונים, כי, אני אתן לכם דוגמה - - -      

זאב אלקין: זה לא כל כך מסובך

זאב אלקין:  אני אגיד לך מה המספר בכלל אצבע

זאב אלקין:  היות ומשרד הקליטה יודע כמה אימהות חד הוריות שהגיעו לשנה ה-15 הוא מוחק מידי שנה מהתור שלו, אז זה בערך המספר של אלה שנפלטים

זאב אלקין:  כי כמות כזו שאחר כך תיקלט בשיכון, שואפת לאפס

זאב אלקין:  זה אני אומר לך מידיעה

זאב אלקין:  לכן, אם את רוצה לדעת כמה כאלה יש כל שנה, תבדקי כמה כאלה יורדים ממצבת התור של משרד הקליטה

זאב אלקין:  זה גם נתון שתוכלו להוציא מאצלכם בקלות, זה לא מצריך תיאומים מול השיכון

אולגה דדון: תראו, לדעתי זה לא נכון לעשות את זה באופן גורף, כי אחרי 15 שנה הנתונים משתנים, לטוב ולרע, נכון? אז לדעתי זה לא נכון לעשות את זה ככה

אולגה דדון:  צריך לבדוק במה - - -      

זאב אלקין: לא הבנתי, אם היא כבר לא חד הורית, אז גם אצלכם היא לא זכאית, אז מה זאת אומרת משתנים? מה משתנה?     

אולגה דדון: אני מדברת מכל מיני בחינות

אולגה דדון:  גם המצב הכלכלי יכול להשתנות, גם ההכנסות יכולות להשתנות ועוד הרבה מאוד דברים

זאב אלקין: אבל אתם גם ככה בודקים את זה אצלכם

זאב אלקין:  אז מה זה משנה?     

אולגה דדון: אנחנו בודקים, כמובן

זאב אלקין: אז אם זה ישתנה, זה ישתנה

זאב אלקין:  מהבחינה הזאת זה לא משנה איפה זה יושב, בשיכון או בקליטה

זאב אלקין:  אם משתנים נתונים שמשנים זכאות בסיסית, כמו למשל רמת הכנסה, או למשל היותה אם חד הורית, כי היא מתחתנת פעם שנייה או שלישית זה לא משנה, אז אתם עוקבים אחרי זה ושינוי כזה מוציא אנשים מהתור, זה בסדר

זאב אלקין:  אבל ההפסקה של הזכאות למשרד הקליטה זורקת אותם החוצה, כשהאחראית לכך שהם לא קיבלו דירה עד עכשיו, זו המדינה

זאב אלקין:  הן היו אמורות לקבל דירה שתישאר עבורן לכל החיים

מאי הדר: סליחה אדוני, אבל באמת שזה לא רלוונטי לחשוב מי מתנפה ומאיזו רשימה

מאי הדר:  עצם זה שבן אדם עולה לארץ ישראל וצריך לקבל סל קליטה, הוא לא צריך לחכות 10 שנים, אלא צריכים לעזור לו להשתקע בארץ

זאב אלקין: אני אשמח מאוד אם הדיור הציבורי יהיה כזה שכל אחד בשנה הראשונה יקבל, אבל זה לא ככה

זאב אלקין:  בין השאר בגלל חוק הזכאות לדיור הציבורי, שעכשיו משרד השיכון החליט לתמוך בהארכה שלו, אז אנחנו נחכה יותר מ-15 שנה עוד מעט, כי בסופו של דבר יהיו עוד פחות דירות ממה שיש עכשיו

קריאה: - - - אבל בינתיים הורסים את מה שקיים

אולגה דדון: תראו, מלאי הדיור הציבורי הוא משאב מאוד מאוד מוגבל

אולגה דדון:  אנחנו - - -      

זאב אלקין: בסדר, זה לא הדיון כרגע

זאב אלקין:  כבר היינו בדיון הזה ועוד נחזור אליו בישיבות הבאות אבל זה לא הדיון כרגע, הדיון כרגע הוא על ניהול התור, במציאות של המלאי שיש עכשיו, כשהמדינה היא האחראית לכך שאותה אם חד הורית לא קיבלה דירה בזמן, כי היא הייתה בתור במשך שנים רבות אבל עדיין לא קיבלה דירה, אז לא יכול להיות שהמדינה מענישה אותה על זה שהיא לא הצליחה לתת לה את הנדרש

זאב אלקין:  גם ברמה התקציבית, לא מדובר בכמות גדולה של נשים, כי בסוף, כמו שאמרתי, אם עברו 15 שנה והן לא זכאיות, אז בדרך כלל להרבה מהן כבר לא יהיו כל כך ילדים וגם אם יהיו, זה יקרה רק לעוד כמה שנים בודדות

זאב אלקין:       אבל עדיין, יש כאן עיקרון של צדק

זאב אלקין:  כי לא יכול להיות שהמדינה, שלא עמדה במחויבות הבסיסית שלה לתת את הדיור הציבורי לפי החוק ולפי הנהלים, שלא הצליחה לעמוד בזה בגלל מוגבלות המלאי, היא זו מייצרת פעולה שבוודאות מוציאה את אותה זכאית משורות הזכאות

זאב אלקין:  בקבוצות אחרות של משרד הקליטה זה לא קורה ואם כן אז המספרים הרבה יותר קטנים

זאב אלקין:  הרי אימהות חד הוריות הן הרוב המוחלט, סביב 90% נדמה לי, מתור המשפחות של משרד הקליטה

זאב אלקין:  סביב 4,500 מתוך, כמה?      

קריאה: מתוך 27 אלף

זאב אלקין: לא, הרוב המוחלט זה קשישים

זאב אלקין:  18 אלף ומשהו קשישים

זאב אלקין:  אני אומר לכם חד משמעית, מדובר בסדר גודל של 85%-90% מסך כל התור של המשפחות

אולגה דדון: לפי המספרים שאצלנו, מספר הממתינים בתור של כלל המשפחות, של ממתינים שהם לא קשישים, הוא 2,881 ו-3,310, זה 6,191

זאב אלקין: חלקם זה משפרים

אולגה דדון: כמה מאות, בסביבות ה-400 משפרים

אולגה דדון:  דרך אגב, אימהות חד הוריות יכולות להיכלל גם במשפרים

זאב אלקין: זה בסדר

זאב אלקין:  כי דווקא חד הורית שבמשפרים, יש לה כבר דירה, אז זה פחות מטריד אותי

זאב אלקין:  אני מדבר על מישהי שאין לה שום פתרון ושהתקיימה מהסיוע בשכר דירה

זאב אלקין:  ברגע שהוצאתם אותה מהתור, אז הסיוע מופסק ומשרד השיכון לא יקבל אותה

זאב אלקין:  לכן היא נופלת פה בין הכיסאות, כי הסיוע שהיה לה לא יחזור

זאב אלקין:  מי שקיבלה דירה ורוצה דירה יותר טובה, זה חבל אבל פחות כואב, כי גם הילדים גדלים והזכאות שלה לדירה יותר גדולה משתנה

זאב אלקין:  לכן זה לא בסדר גודל של אירוע

זאב אלקין:  האירוע המשמעותי נוגע למי שלא קיבלה דירה ומועזבת בכוח מהתור

אולגה דדון: בסופו של דבר, אני לא זוכרת אם זו החלטת ממשלה או שזה דבר שסוכם בין המשרדים, דניאל, אולי אתה זוכר, לגבי תקופת הזכאות לדיור ציבורי, של 15 שנה

דניאל בלנגה: אני לא זוכר

אולגה דדון: זה היה או בוועדת שרים או בהסכמה בין המשרדים

אולגה דדון:  וזה מצריך חזרה לדיון במשרד האוצר ובמשרד השיכון

זאב אלקין: ברור לי

זאב אלקין:  אבל ביקשנו מכם לקיים את הדיון הזה

זאב אלקין:  כי מדובר פה על עוול גדול מאוד ולא מוצדק, שנגרם מצד המדינה לאימהות חד הוריות, שהן קבוצה מאוד מאוד חלשה

זאב אלקין:  עוד פעם, זה לא דיון פרטני אלא דיון מערכתי

זאב אלקין:  כי אם משרד השיכון ישנה מדיניות ויגיד שאם חד הורית עם ילד אחד תהיה זכאית לדיור ציבורי, אז לא יהיה הבדל וזה סבבה, אבל זה לא צפוי לקרות

זאב אלקין:  גם בוועדת ׳הכהן׳, בתסריט הכי אופטימי, דובר על ירידה לשני ילדים, שגם זה עוד לא קרה ואני לא יודע גם מתי יקרה

זאב אלקין:  עכשיו עם סדרי העדיפויות החדשים של שר השיכון

זאב אלקין:       לכן, בסופו של דבר, לפחות להסכם התקציבי הקרוב, של 2023-2024, זה לא נכנסת

זאב אלקין:  לכן, בסיטואציה הזאת, רובן המוחלט של אימהות חד הוריות, שהן הרוב המוחלט של תור המשפחות של משרד הקליטה, הן נופלות מהמערכת, בגלל שהמערכת לא סיפקה להן פתרון בזמן, זה לא הגיוני וזה לא צודק

זאב אלקין:  לא מדובר בהרבה כסף, כי א׳- הזכאות תיפסק ממילא כשהילדים יגדלו

זאב אלקין:  אז בשונה מהקשישים, זה לא לנצח

זאב אלקין:       עם זה אני פונה לאנשי האוצר, אתם בעצמכם יודעים לעשות חישוב

זאב אלקין:  אימהות שנמצאות כבר הרבה שנים בתור, אז בני כמה הילדים שלהן? אפילו הילד האחרון הוא כבר לא מאוד צעיר ותוך כמה שנים הזכאות שלה תיפסק

זאב אלקין:  ב׳- אנחנו מדברים פה על דבר שאין צודק ממנו

זאב אלקין:  לא יכול להיות שמדינה שנכשלה, בסוף מענישה את האדם שהיא כשלה מלעמוד באחריותה על הסיוע לו

זאב אלקין:  זה לא הגיוני

זאב אלקין:  לכן חייבים למצוא את הדרך לפעול באותו אופן בו פעלו מול הקשישים

זאב אלקין:  הרי גם בקשישים זה נעשה מאותן סיבות

זאב אלקין:  כי בשיכון הם לא היו נכנסים לתור ופה הם כן נכנסים לתור

זאב אלקין:  לכן שמרו על זה שהם נשארים בתור של משרד הקליטה לאורך כל הדרך

אולגה דדון: לגבי הקשישים, מדובר בסיכום מלפני המון המון זמן

זאב אלקין: לא משנה, אבל הוא היה נכון

זאב אלקין:  ואת אותו הסיכום צריך לעשות גם על אימהות חד הוריות ובשונה מקשישים, זה גם לא לנצח, אלא רק עד שהילדים גדלים

זאב אלקין:  מה הוא המדד של ילדים גדולים? גיל 18? סיום בית הספר? סיום הצבא? זו, כמו שכבר אמרתי, שאלה משנית

זאב אלקין:  ואפשר לראות, הרי יש קריטריונים לנושא הזה גם בשיכון וגם לכם היום

זאב אלקין:  אותה עם חד הורית יכולה לאבד את הזכאות שלה גם כשהיא באמצע התור שלה במשרד הקליטה, הרי ילדים יכולים לגדול, יכול להיות שאחרי שנה שביעית או שמינית כבר כל הילדים גדלו

זאב אלקין:  יש לכם כללים בעניין הזה, זו כבר שאלה משנית

דניאל בלנגה: אני אגיד שבסוף הסיפור הזה הוא באחריות צוות שיכון אצלנו

דניאל בלנגה:  אני לא מכיר פניה שהם קיבלו לעשות איזו חשיבה בעניין הזה, חוץ ממה שעלה פה בוועדה

זאב אלקין: זה גם לא נכון שזה צריך להיות לגמרי באחריות של צוות שיכון, כי בסוף ההחלטה היא משותפת

דניאל בלנגה: לא אמרתי לגמרי, אבל בעיקר

דניאל בלנגה:  כי בסוף הם אלה שמנהלים, כי כמובן שיש לזה השלכות על כל התור לדיור הציבורי

זאב אלקין: הם אלה שמנהלים את התשלום, לא אלה שמנהלים את הזכאות

זאב אלקין:  הזכאות נקבעת על ידי משרד הקליטה, היא לא נקבעת על ידי משרד השיכון

דניאל בלנגה: אני מבין

דניאל בלנגה:  בסוף כל נושא הדיור הציבורי, לפחות אצלנו, באוצר, מתוכלל על ידי צוות שיכון

דניאל בלנגה:  כמובן שהכול נעשה בתיאום איתנו, אבל הנושא הזה הוא באחריותם

זאב אלקין: אנחנו ביקשנו מכם לפני כמה חודשים, מתי זה היה? בפברואר, לקיים על זה דיון ולשנות מדיניות

זאב אלקין:  להגיד לנו עכשיו שזה דורש דיון בין המשרדים ולכן אין תשובות, כשהדיון הזה עוד לא התקיים ולא התחיל, זו לא תשובה

זאב אלקין:  אני מנסה להבין מנציגי הממשלה פה מה עושים עם האירוע הזה, כי הוא לא חדש

זאב אלקין:  אנחנו העלנו אותו בישיבה הקודמת, שמנו אותו במכתבים רשמיים ששלחנו, שמנו אותו על סדר היום

זאב אלקין:       אז בנוגע לשני הנושאים הראשונים, ידענו שיש תהליך של שינוי נוהל והכל

זאב אלקין:  אגב גם התהליך הזה, מתקיים כבר כמה חודשים

זאב אלקין:  זה בעיניי יותר מידי זמן שבו זה עדיין לא קרה

זאב אלקין:  הרי למה קבעתי את הישיבה הזו עכשיו? כי בזמנו, לפי התכנון שהוצג לנו אז, כבר היינו צריכים להיות אחרי אישור הנוהל וזה די התעכב ובעיניי חבל שכך, כי חבל על כל יום המתנה פה

זאב אלקין:  אבל זה לפחות נמצא במסלול

זאב אלקין:  אני מבין שהנושא של אימהות חד הוריות הוא יותר מורכב, כי הוא אפילו לא היה בתהליך חשיבה כשפתחתנו את הנושא

זאב אלקין:       אבל מאז שפתחנו את הנושא עברו שלושה חודשים או יותר, עוד מעט ממש ארבעה חודשים כבר, אז לא יכול להיות שלא התקיים אף דיון ושאתם באים לפה בלי איזה שהוא כיוון של תשובה

זאב אלקין:  זה לא הגיוני

זאב אלקין:  אתם מכירים את הנושא

זאב אלקין:  גם לא מדובר בהרבה נושאים

זאב אלקין:  פרסמנו את הנושא הזה, שמנו אותו על סדר היום והודענו עליו מראש, ידעתם שתישאלו עליו פה, אז להגיד פה שזה דורש שיח בין שלושה משרדים זו לא תשובה

זאב אלקין:  כי זה מספיק זמן לקיים את השיח הזה, בטח ובטח שארבעה חודשים

זאב אלקין:       מתי הודענו על הישיבה הזאת? לפני יותר משבועיים

זאב אלקין:  אז זה לא רציני

זאב אלקין:  אם הייתם אומרים שהתחלתם לקיים על זה דיון, שיש קשיים כאלה וכאלה, או שאתם חולקים על דעתנו, אז היינו מתווכחים פה

זאב אלקין:  אבל זה אפילו לא התחלה של דיון מה שיש פה

אולגה דדון: אצלנו כן התקיים דיון ואנחנו בהחלט חולקים

זאב אלקין: למה? תסבירו

אולגה דדון: אז שוב, כרגע, בתנאים של היום, מאחר וזה דורש מאיתנו להחריג בעצם עוד פעם קבוצה שלמה על פני קבוצות אחרות

זאב אלקין: אבל קבוצות אחרות לא נפגעות, המעבר מתור אחד לתור שני הוא רק עניין פורמלי

זאב אלקין:  הקבוצה הזאת נפגעת באופן של כמעט 100%

אולגה דדון: לא בהכרח

זאב אלקין: איך לא בהכרח?     

אולגה דדון: אם באותה קבוצה של אימהות חד הוריות, יש נכים של 75%

זאב אלקין: בסדר, אז הן לא נפגעות בגלל שהן נכות לא בגלל שהן חד הוריות, זה לא מעניין

זאב אלקין:  זה שלאדם יש זכאות משני כיוונים וכיוון אחד מגן עליו זה בסדר, אבל זה לא הדיון

זאב אלקין:  הדיון פה הוא על אלה שהן לא נכות, שהן הרוב המוחלט של התור שלכן והן כולם נפלטות

זאב אלקין:  אז זה ברור שלא כל ה-4,500 נפלטות בשנה אחת, כי זה פרוס על כל השנים

זאב אלקין:  אבל אני מעריך, שלפי המספר הזה, יש מאות בשנה

אולגה דדון: אנחנו צריכים לבדוק את המספרים

אולגה דדון:  אבל יש פגיעה נוספת שתהיה ביחס לאותן חד הוריות חדשות, עולות חדשות שכרגע מגיעות, שהן בארץ רק שנתיים או שלוש והן יותר זקוקות לסיוע, מבחינת ההתאקלמות שלהן בארץ

זאב אלקין: למה שתהיה פגיעה?      

אולגה דדון: כי התור יגדל ביחס לאמצעי הדיור הציבורי

זאב אלקין: קודם כל, ביחס לגודל התור מול המצאי, התוספת הזאת של כמה מאות, היא לא משמעותית, לצערי

זאב אלקין:  כי הפערים הם כל כך גדולים שזה לא מה שישפיע

זאב אלקין:  דבר שני

זאב אלקין:  גם אלה וגם אלה מקבלים סיוע בשכר דירה

זאב אלקין:  אגב, בשונה מהקשישים, זה עלה ל-3,100

זאב אלקין:  כל המשפחות כן עלו ל-3,100 בפעימה הראשונה

זאב אלקין:  אז הם כולם מקבלים 3,100 ומשפחות שיש להן הרבה ילדים מקבלות עד 3,800 או 3,900, משהו כזה

זאב אלקין:  אבל כולם כבר כן עומדים על 3,100 ולכן יש להם איזו שהיא הגנה מסוימת

זאב אלקין:       ההוצאה הזאת מהתור מורידה את זה מהן לגמרי

זאב אלקין:  זה לא שהן יורדות ל-2,900 מ-3,100, הן יורדות למאות בודדות עד אפס, לפי הקריטריונים של סיוע בשכר דירה של משרד השיכון

זאב אלקין:  לכן, זו דרמה הרבה יותר גדולה משאלת המיקום בתור

זאב אלקין:  אם אתם רוצים, אפשר למקם אותן אחורה, זה כבר סיפור אחר, אבל כל עוד הם בתור יהיה להן סיוע בשכר דירה

זאב אלקין:  אתם יכולים להגיד שאחרי 15 שנה הם הולכים לסוף התור, למרות שאני גם לא מבין למה זה נחוץ, הרי הן עמדו בתור הזה והמדינה לא נתנה להן

זאב אלקין:       כלומר, הייתה מישהי, התקדם התור שלה, היא כמעט הגיע ל- ״ארץ המובטחת״, כמעט קיבלה דירה ואז המדינה אומרת לה: “Pause”

זאב אלקין:  ״בגלל שנכשלתי ולא נתתי לך עד עכשיו, אני מעיפה אותך מהתור לגמרי

זאב אלקין: ״ במה היא חטאה? היא לא חטאה בשום דבר

זאב אלקין:  עדיין זו אותה אמא חד הורית

זאב אלקין:  לכן זו לא החלטה פורמלית, שאחרי 15 שנה במקום משרד אחד משרד אחר מטפל

זאב אלקין:  בגלל שיש פער כל כך גדול בין התנאים, הקבוצה הזאת נופלת לגמרי וזה לא הוגן

זאב אלקין:  אגב, אני גם יכול להבין אם תגידו שמי שלא נרשם לתור במשך 15 שנים, לא יכול לעשות את זה אחרי זה

זאב אלקין:       נניח, אם מישהי הפכה לאם חד הורית, או שהשתנה מצבה הכלכלי והיא באה להירשם בשנה ה-16, אז תגידו לה: ״לא, תלכי לשיכון, אני לא רושם אותך כאן

זאב אלקין: ״ זה בסדר

זאב אלקין:  אבל מי שנרשם בתור לזכות במשרד הקליטה, זה לא נכון להוציא אותו

אולגה דדון: ומי שסירב?     

זאב אלקין: אז אפשר לדון בסוגייה הזאת

זאב אלקין:  זה קשור למדיניות סירובים כוללת

זאב אלקין:  השאלה היא באילו נסיבות הוא סירב ולמה הוא סירב

זאב אלקין:  לפעמים מציעים לאנשים דירות במצב כזה שכל בן אדם נורמלי היה מסרב אליהן, אז זה אירוע מורכב

זאב אלקין:  אני יודע מה הן הדירות שמציע משרד השיכון לפעמים

זאב אלקין:  אז לכן, באופן כללי אני נגד זריקה מהתור בגלל סירובים

זאב אלקין:  כי כמו שאמרתי, הרבה פעמים סירוב לא מעיד על אי רצון לקבל דירה, אלא מעיד על זה שאופי הדירה או מיקום הדירה, הוא פשוט לא מתאים לאותה משפחה

זאב אלקין:       אבל עוד פעם, הכמויות כאן הן לא גדולות

זאב אלקין:  זה גם לא להרבה שנים, כי הילדים גדלים ואז הן גם ככה מפסיקות להיות אימהות חד הוריות

זאב אלקין:  אז אני חושב שאם תעשו בדיקה, אתם תראו שלא מדובר במספרים כאלה גדולים, אבל חייבים לעשות פה תיקון

אולגה דדון: אז תנו לנו להכין את הנתונים המדויקים ולקיים דיון כמו שצריך עם צוות שיכון ועם משרד אוצר

זאב אלקין: כמה זמן אתם צריכים לכל זה?     

אולגה דדון: אני לא רוצה כרגע להתחייב לזמן

זאב אלקין: אבל זה בלתי אפשרי

זאב אלקין:  אנחנו צריכים לתכנן את צעדינו

זאב אלקין:  תנו לנו איזו שהיא מסגרת זמן

זאב אלקין:  אין כזה דבר דיון בכנסת בלי מסגרת זמן

זאב אלקין:  תנו מסגרת זמן שנראית לכם ריאלית לתהליך הזה

אולגה דדון: אני צריכה לחזור לזה עם המנכ״ל לקבל - - -      

זאב אלקין: נכון, כמו כל דבר

זאב אלקין:  אבל תנו זמן ריאלית לתהליך הזה, כדי שנדע לשמוע מכם

אולגה דדון: לא לקבלת ההחלטה, אלא לתהליך

זאב אלקין: זמן שלאחריו תדעו לחזור אלינו ולהגיד לנו מה הוא הכיוון שלכם

זאב אלקין:  אחר כך יש את כל ההליך הפורמלי

זאב אלקין:  על החודש השביעי ועל ניצולי השואה אמרתם לנו את הכיוון שלכם כבר לפני ארבעה חודשים ואנחנו עדיין לא אחרי אישור

זאב אלקין:  אני מבין את הקצב הזה על אף שאני לא מסכים אתו, אני חושב שזה צריך להיות יותר מהיר

זאב אלקין:  אבל פה, אנחנו עוד לא שומעים מכם גם לא על הסבר הגיוני ללמה לא וגם לא על התחלה של כיוון חיובי, שכן, בו עובדים על זה ומנסים לפתור את כל הסוגיות היוצאות מזה

זאב אלקין:  אז השאלה היא כמה זמן נדרש כדי לקבל מכם או כיוון פעולה או הסבר הגיוני ללמה לא

אולגה דדון: הייתי רוצה להגיד שאנחנו נעשה את זה במושב הנוכחי, שמסתיים תוך חודש, נכון?      

זאב אלקין: לא, תוך חודש וחצי, יש לנו זמן

זאב אלקין:  מדובר פה בסך הכול על דיון אחד או שניים

זאב אלקין:  ושוב, אני חוזר ואומר, העלנו את הנושא הזה בפברואר, הוצאנו מכתבים לשרים באפריל ותזכרנו על הנושא הזה כל הזמן כך שלא מדובר בנושא חדש מבחינתנו

זאב אלקין:  לכן זה לא הגיוני שעד סוף כנס הקיץ לא תחזרו אלינו עם תשובה, הייתם צריכים כבר היום לחזור אלינו עם תשובה

אולגה דדון: אנחנו נעשה כל השתדלות לעשות את זה עד סוף המושב

זאב אלקין: אוקיי

זאב אלקין:  אנחנו מצפים מכם לתשובה על השאלה הזאת ומצפים לתשובה חיובית

אולגה דדון: לגבי תשובה חיובית אני לא מתחייבת אבל אנחנו נעשה עבודה

זאב אלקין: אוקי, בסדר

זאב אלקין:  הסוגייה הרביעית, הפעילות הפרו אקטיבית של המשרד

אולגה דדון: יש אתר אינטרנט, יש יועצי קליטה ויועצי דיור שיושבים בשטח ומנגישים את כל המידע לכל עולה שמגיע

אולגה דדון:  לגבי החוברת, שאני מניחה שזאת הסוגייה שדיברת עליה, - -      

זאב אלקין: אפשר, אפשר לחשוב על פעולות יותר אקטיביות מיועץ שמחכה עד שיבואו אליו, אבל כן

אולגה דדון: - - התחלנו לעדכן אותה, התחלנו לעבוד על חלק מהסוגיות שלא צריך עדכון לגביהן מבחינת הנוהל

אולגה דדון:  אנחנו מסיימים את הנוהל ובמקביל עובדים על ה - - -      

זאב אלקין: אז מתי תהיה חוברת?      

אולגה דדון: יש עוד את שלב התרגום לשפות, כי אנחנו רוצים לעשות את זה בכל השפות

אולגה דדון:  מיד כשהנוהל מאושר, החוברת מתעדכנת ביחד אתו, יוצאת לתרגום ואז אנחנו נפזר את זה בכל ה - - -      

זאב אלקין: מה הוא סדר הגודל של לוחות הזמנים? אנחנו דיברנו על הנוהל ואמרנו שזה ייסגר במהלך השבועות הקרובים, במהלך סוף הקיץ

אולגה דדון: אני מניחה שזה יקרה ביחד

זאב אלקין: אוקיי

זאב אלקין:  אז אני מתזכר את הבקשה שלנו, גם על הנוהל וגם על החוברת, לקבל גם את הישן וגם את החדש כדי להשוות ביניהן

זאב אלקין:  זה לא נכנס לסדר העדיפויות של ה- - -, כבר קיבלנו את התשובה הזו פה בצורה ברורה, על כל דבר כמעט

זאב אלקין:  אז זה לגבי העניין הזה

זאב אלקין:  האם יש עוד פעולות פרו אקטיביות שחשבתם עליהן חוץ מהחוברת?      

קריאה: מרכז פניות ציבור

זאב אלקין: לא, אבל מרכז פניות ציבור זה משהו שפונים דרכו אליהם ולא שאתם פונים אליו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תתנו בבקשה הכשרה לעובדות הסוציאליות בשירותי הרווחה בעיריות וברשויות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  גם יש שם תחלופה מהירה וגם לא כולם מבינים עד הסוף את הנוהל ולפעמים הניסוח של המכתב המלצה או הסקירה שנותנת העובדת הסוציאלית, זה מה שבו שתלויה ההחלטה האם העולים יקבלו את הזכאות או שלא

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לכן, אם תעשו הכשרות כאלה, אפילו בינארית, בה המידע יגיע אליהן, זה יהיה מעולה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בנוסף, לתת הכשרה למלווי העולים במחלקות לקליטת עולים ברשויות המקומיות שקולטות עלייה, זה חשוב, תודה

דני גיגי: אגב, זה גם חשוב בנושאים של התחדשות עירונית, אמנם זה קצת סוטה מן הנושא, אבל גם שם צריך את המעורבות של משרד הקליטה

דני גיגי:  כי הרבה אנשים שגרים באזורים עם תהליכים של התחדשות עירונית, לא מכירים מספיק את הזכויות שלהם ולכן אני חושב שזה חשוב שגם שם, תהיה איזו שהיא מעורבות מהצד שלכם, כי הם קצת נרמסים שם

דני גיגי:  אז זו עוד נקודה חשובה

זאב אלקין: טוב

זאב אלקין: , אחרי שמשרד הקליטה הציג את הסטטוס לגבי ארבעת הנושאים שמיקדנו ולגבי נושאים אחרים, אני פותח את הדיון עכשיו להתייחסות של גורמים נוספים

זאב אלקין:  נרשמו בינתיים שני אנשים אצלנו

זאב אלקין:  בבקשה, ד״ר אברהם שרנופולסקי

אברהם שרנופולסקי: שלום לכולם

אברהם שרנופולסקי:  אנחנו ראינו שבמשך שנים רבות, מצב הדיור הציבורי במשרד העלייה והקליטה, נשאר קשה מאוד

אברהם שרנופולסקי:  האם קיימת אפשרות לשנות את המצב? לדעתנו קיימת

אברהם שרנופולסקי:  יש נתונים של ׳כלכליסט׳ ולפי הנתונים האלה יש 4,000 בתים במצב חירום, ואם נשקם אותם, אפשר יהיה לקבל 20 אלף דירות

אברהם שרנופולסקי:  כמו כן, יש עוד 1,000 דירות בנות ארבעה חדרים ועוד 6,000 דירות בנות שלושה חדרים, בהן גר אדם אחד

אברהם שרנופולסקי:  זה גם יכול לשנות את המצב

אברהם שרנופולסקי:       חוץ מזה, יש 1,000 דירות לא מאוכלסות

אברהם שרנופולסקי:  יש גם תוכנית של הממשלה הקודמת, לבנייה של 7,500 דירות חדשות

אברהם שרנופולסקי:  אז השאלה האם קיימת במשרד הבינוי, תוכנית לאיך לעשות דברים כאלה, לאיך לשנות את המצב

אברהם שרנופולסקי:  לגבי זמן הבנייה במשרד השיכון

אברהם שרנופולסקי:  נמצא כאן ד״ר שטיינבוק, שיש לו הצעה לאיך להקטין את זמן הבנייה ואני מבקש לתת לו גם אפשרות להגיד כמה מילים

זאב אלקין: אבל זה לא הנושא שלנו אברהם

זאב אלקין:  בדיון הזה כרגע אנחנו לא דנים בסוגייה של קצב הבנייה

זאב אלקין:  קודם כל, בדיור הציבורי הדירות בכלל לא נבנות, לכן זה לא רלוונטי

זאב אלקין:  מה שבונים מחדש כרגע זה רק בתי גיל זהב

זאב אלקין:  היינו בדיון הזה ואנחנו עוד נחזור אליו פה בישיבות אחרות, אנשי הסוכנות ומשרד השיכון הציגו שם תחזית מסוימת לקצב ההתקדמות, גם במימוש ההסכם הישן, שעוד לא מומש וגם בהסכם החדש שנחתם

זאב אלקין:  אנחנו כרגע היום לא עוסקים פה בדיון הזה, אלא רק בתור של משרד הקליטה ובשאלות שהעלנו

זאב אלקין:       לכן, כל מי שמבקש לדבר, אני מבקש שתמקדו את ההתייחסות שלכם לנושאים שעלו פה היום בדיון

זאב אלקין:  יהיו לנו דיונים אחרים ובין השאר נחזור גם לשאלת המלאי, שם אפשר יהיה לדון על קצב הבנייה של בתי גיל הזהב, אם הוא מספק או לא מספק ואם יש דרכים לזרז אותו

זאב אלקין:  אבל זה לא הדיון כאן היום, היום אנחנו מתייחסים רק לנושאים שעלו פה לדיון, במסגרת ישיבת מעקב על הנושאים שפתחנו

זאב אלקין:  כן, בבקשה

יעל קסטן רבסקי: שלום אדוני, אני מהסיוע המשפטי

יעל קסטן רבסקי:  דבר אחד שראינו זה שכשאנשים זכאים וממתינים בתור של משרד הקליטה ואחר כך עדיין זכאים אבל עוברים לתור של משרד השיכון, הם נדרשים להמתין ולחזור מאחורה בתור

יעל קסטן רבסקי:  זאת אומרת, אין שום שריון של המקום שלהם בתור

זאב אלקין: זו סוגייה, נכון

יעל קסטן רבסקי: זו סוגייה בעייתית

יעל קסטן רבסקי:  כבר הייתה פסיקה של בתי המשפט, שקבעה שזה לא צריך להיות

יעל קסטן רבסקי:  אז רציתי לדעת האם זה משהו שהם מכירים ובוחנים

זאב אלקין: יש פסיקה בעניין הזה?     

יעל קסטן רבסקי: כן, יש

זאב אלקין: אז זו שאלה למשרד השיכון

יעל קסטן רבסקי: ככל שאדם זכאי והיה כבר זכאי, אז למעשה, זה לא שיש לו את האפשרות לבחור האם ללכת לתור אחר מלכתחילה

יעל קסטן רבסקי:  כשהוא עולה, הוא מחויב ללכת לתור של משרד הקליטה

זאב אלקין: ואחר כך הוא מחויב לעבור לתור של משרד השיכון

יעל קסטן רבסקי: אם מלכתחילה הוא היה זכאי בתור של משרד השיכון, אז זה משהו אחר

יעל קסטן רבסקי:  אבל זה פוגע בו כשהוא צריך להתחיל מחדש כשהוא למעשה כבר היה זכאי ביחס לאחרים

יניב מויאל: אני אתייחס לזה

יניב מויאל:  הרי יש איזה שהם הבדלים בין הזכאות של משרד הקליטה לבין משרד השיכון

יניב מויאל:  אז כאשר זכאי חדש מגיע אלינו, הוא בעצם נבדק מחדש ונכנס לתור הממתינים

יניב מויאל:  אבל אולי באמת צריך לבדוק משהו אחר, לראות האם מישהו שהוא די צמוד ועובד בזכאות ממשרד הקליטה למשרד השיכון, אז אולי צריך לבדוק ולקיים איזה שהוא דיון בנושא, על האפשרות לשמור לו את התור שלו

יניב מויאל:  אבל אם הוא נבדק מחדש - - -      

זאב אלקין: א׳- אם יש פסיקה כזאת של בית המשפט, אז לכאורה משרד השיכון מתבקש לעשות פעולות בכיוון הזה

זאב אלקין:  אגב, זה גם לא קשה לעשות את זה, כי בדרך כלל הזכאות נקבעת מהשנה שבה נרשמת

זאב אלקין:  למשרד הקליטה יש את הנתון לגבי הצטרפות האדם לתור, אז מספיק רק לקחת את אותו הנתון של משרד השיכון ולהתייחס לאדם הזה כאילו הוא נרשם לפי השנה שבה הוא נרשם במשרד הקליטה ולא לפי השנה בה הוא עבר פורמלית ממשרד הקליטה למשרד השיכון ואז אתה מנרמל את המקום שלו בתור

זאב אלקין:       כי אז מתייחסים אליו לפי הזמן שלמעשה הוא ממתין בו לדיון ציבורי, ולא מתאפסת לו התקופה והוא נשלח לסוף התור

זאב אלקין:  אז אתה צריך להתייחס אליו כאילו הוא המתין בתור של השיכון

זאב אלקין:  אם נניח הוא נרשם במשרד הקליטה ב- 2010 והגיע אליך בשנת 2025 לצורך העניין, נגמרו לו 15 שנה, אז אתה תתייחס אליו כאילו הוא רשום מ-2010 ואז מיידית, זה ימקם אותו בתור של משרד השיכון, בהתאם לאלה שמחכים 13 שנה ולא לאלה שמחכים שנה

יניב מויאל: קודם כל, אני אביא את זה בפני ההנהלה שלנו

יניב מויאל:  אבל אני כן ארצה לראות דוגמאות שיש לך, דברים ספציפיים, בסדר?      

זאב אלקין: אוקיי

זאב אלקין:  אז אני קודם כל מבקש מהנציגה של הסיוע המשפטי, להעביר גם אלינו וגם למשרד השיכון את הפסיקות הרלוונטיות

זאב אלקין:  אני גם מבקש ממשרד השיכון, לדווח לנו על מה עשיתם בנוגע לנושא הזה, זו סוגייה מאוד נכונה

יניב מויאל: שוב, כל עוד זה באמת חופף בזמנים

יניב מויאל:  אבל לא במידה ומישהו היה זכאי לפני שבע או שמונה שנים במשרד הקליטה ורק אחרי שבע או שמונה שנים הוא בא אלינו

זאב אלקין: לא, אם הייתה הפסקה גדולה אז ברור

יניב מויאל: אם זה משהו שהוא חופף

זאב אלקין: מדובר פה על מקרים בהם אדם הוא מתור של משרד הקליטה בגלל שהסתיימו 15 שנה, הוא בא אליכם, עבר איזה שהוא תהליך שיכול להיות שלקח כמה חודשים או אפילו שנה ונמצא זכאי לתור

זאב אלקין:  אז באמת אין סיבה שהוא לא ייחשב לפי משרד הקליטה

זאב אלקין:  צריכה להיות פה רציפות מסוימת

יניב מויאל: אוקיי, נבדוק את זה ונשיב

זאב אלקין: אוקיי, תודה

זאב אלקין:  עוד הערות לנושאים שנידונו פה? בבקשה, רק תציגי את עצמך לפרוטוקול

מאי הדר: שמי מאי הדר, אני פעילה בפורום הדיור הציבורי באזור הגליל והעמקים

מאי הדר:  יש לי שתי שאלות בנושא

מאי הדר:  גם בעניין העדיפות בתור

מאי הדר:  וכמובן שאם יש מישהו שהוא בתור של משרד הקליטה ואז הוא עובר לתור הכללי של משרד השיכון, של כלל האוכלוסייה שנמצאת בו, אז איפה זה מעמיד אותם? שגם הם, מחכים לפעמים 15 שנה בתור שלהם

מאי הדר:  זאת אומרת, המענה של הסל קליטה ב-15 שנה, זה באמת לתת את ה - - -      

זאב אלקין: אין סל קליטה ל-15 שנה

זאב אלקין:  סל קליטה יש לחצי שנה

מאי הדר: יש עדיפות לרשימה נפרדת במשך 15 שנה וזה אמור לתת פתרון מידי לעולה בשנה, שנתיים ושלוש הראשונות

מאי הדר:  לתת לו את הפתרון לקושי הראשוני בהתאקלמות בארץ, זה מתעכב ומגיע ל-15 שנה ואז מי שממתין בתור של משרד השיכון הולך אחורה בתור, אז גם פה, את מי מתעדפים? כי הוא גם - - -      

זאב אלקין: לא, זה לא עובד ככה

זאב אלקין:  היום זה עובד בצורה כזאת: יש חלוקה של כל מלאי הדירות, לא משנה אם הן חדשות או כאלו שמתפנות, בנוסחה של שני שליש ושליש בין שני התורים

זאב אלקין:  התור של משרד השיכון מקבל שני שליש מהדירות והתור של משרד הקליטה מקבל שליש

זאב אלקין:  למרות שבסך הכול במשרד הקליטה יש הרבה יותר ממתינים, אבל זה המצב היסטורית

זאב אלקין:  ואז כל תור מנוהל באופן עצמאי

זאב אלקין:  התור של משרד הקליטה מנוהל לפי התור של הקליטה

קריאה: זה כבר השתנה, לא?     

זאב אלקין: לא

זאב אלקין:  זה השתנה רק בבתי גיל הזהב

זאב אלקין:  בגלל שבמשרד השיכון אין בכלל זכאים בקשישים, אלא יש רק רשימה של מועמדים לבתי גיל הזהב, שהם לא נחשבים לזכאים לדיור ציבורי אלא יש להם מעמד מיוחד, של ממתינים לבתי גיל הזהב

זאב אלקין:  במשרד הקליטה יש תור של 18 אלף ומשהו משפחות של קשישים, שהם זכאי דיור ציבורי, אז שם הנוסחה היא הפוכה

זאב אלקין:  זה באמת השתנה בתקופה שלי ובתי גיל הזהב מחולקים שני שליש ושליש, כשבפועל זה אפילו יותר מזה, כי הרבה פעמים משרד השיכון לא מצליח לאייש את כל השליש שהוא מקבל ואז הוא מעביר יתרות למשרד הקליטה, כי אין כל כך הרבה ממתינים

קריאה: כי תנאי הזכאות הם יותר קשים

זאב אלקין: לא לא, לקשישים זה אותו הדבר, אבל פשוט אין הרבה

זאב אלקין:  אין הרבה קשישים שהם לא עולים, שמצד אחד אין להם דירה ומצד שני הם מקבלים השלמת הכנסה, כמעט ואין כאלה, כי או שהם קיבלו דיור ציבורי קודם, או שהייתה דירה בבעלותם או עוד משהו

זאב אלקין:  זו קבוצה מאוד קטנה

זאב אלקין:  מול 18 אלף נניח, של משרד הקליטה, יש 2,000 כאלה במשרד השיכון וגם הם, רובם מסרבים בדרך כלל להצעות שהם מקבלים, מאותן הסיבות שהוזכרו כאן

זאב אלקין:       אז לכן, שם דווקא אין לחץ

זאב אלקין:  מי שרוצה מקבל יחסית מהר וזה רץ יחסית מהר

זאב אלקין:  גם הרבה מהדירות מתפנות הרבה יותר מהר

זאב אלקין:  באופן טבעי, מדובר באנשים מבוגרים ואין דרך לקנות אתה דירות האלו, אז ברגע שמתפנה מקום, נכנסת משפחה חדשה, אז קצב ההתחדשות, הוא לצערנו יחסית גבוה, כי אנשים הולכים מהעולם הזה

זאב אלקין:  אז לכן אין שם את הבעיה הזאת ושם החלוקה היא שני שליש למשרד הקליטה ושליש למשרד השיכון

זאב אלקין:  בדירות החלוקה היא הפוכה, שני שליש למשרד השיכון ושליש למשרד הקליטה, אז לכן התור של משרד השיכון עובד הרבה יותר מהר בנושא הזה

יעל קסטן רבסקי: בנושא התיעדוף לנשים חד הוריות שהן עולות חדשות, לעומת נשים שנמצאות פה שבע שנים, אמנם - - -      

זאב אלקין: לא, אין הבדל

זאב אלקין:  עד 15 שנים זה אותו הדבר

יעל קסטן רבסקי: נאמר שנשים שנרשמות בשנתיים הראשונות יהיה להן תיעדוף ואז נשים שכאן יותר זמן יעברו לסוף הרשימה

זאב אלקין: לא, זה לא מה שנאמר

זאב אלקין:  הכללים הם אותם כללים במשך 15 שנה לכל אם חד הורית

זאב אלקין:  דיברנו על מי שנכנס לתור והיה זכאי, שלא ייזרק מהתור ויוכל להישאר בו

יעל קסטן רבסקי: נאמר פה משהו על קליטה של נשים חד הוריות חדשות

אולגה דדון: אני אמרתי שלהשאיר זכאיות חד הוריות מעבר ל-15 שנה, ההישארות שלהן תוביל לפגיעה מבחינת זמן ההמתנה בתור הממתינים, זה לגבי כל החדשות שנכנסות לתור הממתינים

אולגה דדון:  אבל זה עדיין לא קרה, לא התקבלה פה שום החלטה והנושא הזה עדיין מצוי בדיון

אולגה דדון:  גם לא דיברנו על שום תיעדוף

אולגה דדון:  יש עדיפות לכלל הממתינים, שניתנת אך ורק על ידי ועדת חריגים במשרד הקליטה, לפי קריטריונים מאוד מאוד נוקשים ובמקרים מאוד מאוד חריגים, אין תיעדוף אוטומטי לאף אחד, מלבד הנושא של ניצולי השואה, שעליו דיברנו

זאב אלקין: אוקיי

זאב אלקין:  עוד שאלות? בבקשה, כן

יעל קסטן רבסקי: רק הערה

יעל קסטן רבסקי:  זה נתון סטטיסטי ידוע, שאחוז הבעלות על דירות של עולים מברית המועצות לשעבר, הוא משמעותית נמוך משל זקנים שעלו מוקדם יותר או ממקומות אחרים, וזה בעצם ההסבר לרשימת הממתינים המאוד ארוכה וגם למאפיין של המוצא בבתי גיל הזהב ובמקבצי הדיור

יעל קסטן רבסקי:  באחד מהדיונים הקודמים דיברנו על היחידות הפניות, שגם ארז הזכיר קודם, ועל השאלה היא האם הן מוצעות לכל ממתיני משרד הקליטה או שהן נשמרות לממתיני משרד השיכון?     

זאב אלקין: המצב הוא ככה, קודם כל זה מחולק לשני שליש ולשליש

זאב אלקין:  באשר לשני השליש שמגיעים למשרד הקליטה, משרד הקליטה מציע או לפחות אמור להציע את זה לכל הממתינים

זאב אלקין:  בהתחלה לאלה מתוך העיר עצמה, אחר כך מהאזור ואז מאזור רחב יותר

זאב אלקין:  לפעמים יש תקלות בנושא הזה ומנסים לטפל בהן נקודתית

זאב אלקין:       השליש של משרד השיכון, מוצע לאותו תור קטן שהזכרתי, שזה לא ממתינים לדיור ציבורי אלא ממתינים לבית גיל זהב, יש לזה הגדרה מיוחדת במשרד השיכון

זאב אלקין:  לכן, בסופו של דבר, שם הם נמצאים

זאב אלקין:  אם בסופו של דבר הם לא משתמשים בכל ה-2,000 האלה, כי אף אחד לא מעוניין, אז לכאורה, אמור להתבצע אחד משני התהליכים הבאים, שכבר העלנו אותם פה: 1

זאב אלקין: הגמשת תנאים

זאב אלקין:  שזה מסוג הרעיונות שגם עלו כבר בעבר במשרד השיכון

קריאה: הם גם קרו

קריאה: זה קרה

קריאה:  זה חלק מנוהל הקצאת דירות בדיור הציבורי

קריאה:  יש בסוף רשימה

זאב אלקין: אני יודע

זאב אלקין:  אז או הגמשת תנאים, שבמקרה של קשישים זה אפילו לא כל כך ברור מה זה בדיוק, כי זה בדרך כלל הליך שנעשה לאנשים שהם לא לגמרי קשישים, שהם בגיל קרוב אבל עוד לא הגיעו לגיל הזה

זאב אלקין:  ב', מתן הדירות האלו לטובת הקליטה, למרות שזה מעבר לשני שליש

זאב אלקין:  אנחנו הצענו פה למשרד השיכון, לתעדף את המסלול השני

זאב אלקין:  כי עדיף שקודם יקבל קשיש מאדם שהוא לא קשיש

זאב אלקין:  את הדירות שלא אוישו על ידי משרד השיכון, לפני הגמשה, לתת למשרד הקליטה את האופציה להשתמש בהן

יעל קסטן רבסקי: אז השאלה היא אם זה מה שקורה

זאב אלקין: אז אני שואל, מה קורה בהקשר הזה? כי זו באמת הייתה ההצעה שלנו פה בדיון

יניב מויאל: מי שעוסק בזה, זה אגף נכסים אצלנו במשרד

יניב מויאל:  אתם אמורים לפנות למשרד הקליטה, לפעול מולם ולבקש את זה מהם, זה גם לשנות אצלנו את הנהלים אבל אתם אמורים לפעול מולם

אולגה דדון: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה

זאב אלקין: אז מה סוכם בסוגייה הזאת?      

אולגה דדון: אין איזה שהוא סיכום כתוב

אולגה דדון:  בכללי, אנחנו פועלים בשיתוף פעולה ועושים הכול ביחד, משני המשרדים, בשביל שלא יישארו דירות ריקות

זאב אלקין: אני מבין שלא יישארו דירות ריקות, אבל השאלה היא מה התיעדוף

זאב אלקין:  נשארו מקומות בבתי גיל הזהב, כי כל הממתינים בתור של משרד השיכון, לא איישו את השליש שיש למשרד, האם מגמישים את התנאים ומכניסים אנשים צעירים יותר? גם לא כאלה צעירים אבל כאלה שעדיין לא בגיל הפורמלי של קשיש, או שלחלופין מעמידים לכם את הדירות האלו לטובת תור הקשישים של משרד הקליטה

אולגה דדון: קודם כל, אם יש לנו מקומות שאנחנו באמת זקוקים וצריכים - - -      

זאב אלקין: אתם לכאורה זקוקים כמעט בכל מקום, אם 18 אלף ממתינים בתור

אולגה דדון: אני מדברת בעיקר על אזורי ביקוש, שם יש לנו את הצורך האמיתי

אולגה דדון:  קודם כל, אני לא חושבת שיש שם בעיה, דרך אגב

אולגה דדון:  איפה בעיקר יש לנו דירות?      

קריאה: יש לנו בערד, יש לנו הצטברות בבאר שבע ובצפון, שזה הצפון הקרוב, חיפה והקריות, שזה בעיניי מאוד מדאיג

קריאה:  ושם יש רשימות ארוכות

קריאה:  המספרים של משרד הקליטה כן מראים שיש שם ממתינים

קריאה:  השאלה היא האם זה בגלל שמשרד השיכון לא משחרר את הדירות?      

ארז שני: לא

ארז שני:  אני יכול להתייחס גם לעניין הזה

ארז שני:  איי מדי שבוע בודק את הדירות הריקות שפנויות בבתי גיל הזהב

ארז שני:  איפה שאנחנו רואים שזה קצת תקוע באחד ממשרדי הממשלה לאורך תקופה של זמן, אנחנו מבקשים להעביר את זה למשרד השני

ארז שני:  שיתוף הפעולה בין משרד הקליטה למשרד השיכון הוא מצוין וגם איתנו, זאת אומרת, כשאנחנו מדברים איתם ומבקשים להעביר, אז יש הבנה לעניין

ארז שני:  יחד עם זאת, הדירות הריקות שקורות היום, גם בבאר שבע וגם בצפון, בחיפה והקריות, אני חושב שהן דורשות איזו שהיא חשיבה אחרת, לגבי כל העניין הזה

ארז שני:  לא יכול להיות שבמדינה בה יש מעט מאוד נדל״ן ציבורי, שיש בה חוסר עצום בדיור ציבורי ועדיין ישנן דירות ריקות

זאב אלקין: הסתכלתי עכשיו על מקומות מסוימים בהם התור הוא קטן

זאב אלקין:  כן? למשל בקריית ביאליק , התור הוא של סך הכול כ-100 משפחות בקשישים, בקריית אתא, התור הוא של קצת יותר מ-100 משפחות ובמוצקין נדמה לי שהוא קצת יותר ארוך, סביב ה-200

זאב אלקין:  אבל בקריית ים למשל, התור כבר עומד על 500 משפחות ובחיפה התור עומד כבר על מעבר ל-2,000

זאב אלקין:  אז אני לא חושב שמכל הכמות הזאת - - -      

אולגה דדון: מוצע לכולם והוצע לכולם

אולגה דדון:  מי שגר בחיפה לא רוצה לעבור לקריות ולהפך

אולגה דדון:  כפי שאמרנו מקודם

אולגה דדון:  כנראה שלנו זה נראה מוזר, כי מה ההבדל בין חיפה לקריות? אבל מה נעשה? זאת המציאות

אולגה דדון:  אנחנו

אולגה דדון:  הצענו לכל מי שנמצא בתור הממתינים את הפתרונות האלה

יעל קסטן רבסקי: בבאר שבע יש 650 ממתינים, לפי המספרים

זאב אלקין: אבל עוד פעם, השאלה היא מה קורה ברגע שיש דירות כאלה

זאב אלקין:  האם הן קודם מוצעות לקליטה או קודם להגמשה? זאת השאלה

ארז שני: לא, לא

ארז שני:  לפי מה שאני יודע אז זה הולך קודם לקליטה, אחרי זה לשיכון ורק בסוף, אם אין, אז זה הולך להגמשה

ארז שני:  בערד יש הגמשה לגיל 55 והדירות לא מאוכלסות

קריאה: באופקים אין הגמשה

זאב אלקין: אנחנו לא מדברים על דירות אלא על בתי גיל זהב

זאב אלקין:  זה אירוע נפרד

אולגה דדון: וגם עם ההגמשה של משרד השיכון, אם אנחנו נצטרך את הדירות האלה אנחנו נקבל אותן

קריאה: נכון

קריאה:  יודעים לעבוד בשיתוף פעולה מלא, אין עם זה בעיה

זאב אלקין: בסדר גמור

זאב אלקין:  עוד שאלות?     

ארז שני: אדוני היושב ראש, דיברנו על חיפה אז אני רק רוצה להזכיר, שעיריית חיפה ממשיכה בסירובה להוציא את ההיתר

זאב אלקין: אנחנו מכירים את זה

זאב אלקין:  יש לנו על זה פגישה שם עם ראש העיר

ארז שני: אני יודע, אני גם הוזמנתי ואני גם אגיע

ארז שני:  אנחנו נכנסים עכשיו לחצי שנה לפני הבחירות המוניציפליות, בהן הוועדות המקומיות לא יתכנסו ואנחנו עוד פעם נפסיד חצי שנה של זמן מיותר

זאב אלקין: אני רק יכול לקוות שאחרי החצי שנה הזאת זה יסתדר, לפי איך שזה נראה עם הבחירות בחיפה

זאב אלקין:  אבל אני חייב להגיד שמבחינתי זה אירוע מזעזע

זאב אלקין:  ראשת העיר ישבה איתי בחדר, יחד עם כל הצוות שלה והם הבטיחו לנו בצורה חד משמעית לפתור את הסוגייה הזאת

זאב אלקין:  אבל מהנדס העיר ממשיך במדיניות שלו ותוקע את הפרויקט הזה כבר שנים

ארז שני: מצד שני, אני רוצה לתת פה בשורה טובה בוועדה וגם לטובת ראשת העיר של נתניה, מרים פיירברג

ארז שני:  אנחנו קיבלנו טופס ארבע לאכלוס 300 יחידות בנתניה, האכלוס מתחיל ב-26 ביוני, אז ישלחו את המועמדים הראשונים

ארז שני:  גם משרד השיכון קיבל את ההודעה הזאת

זאב אלקין: בכמה משפחות מדובר?      

ארז שני: 300 יחידות

ארז שני:  200 יחידות קיבלו משרד הקליטה ו-100 יחידות משרד השיכון

ארז שני:  אנחנו מתחילים את שלב האכלוס

ארז שני:  ראשת העיר, לזכותה יאמר, עזרה לקדם את כל התהליך

זאב אלקין: לכן אני מעריך שראשת העיר נתניה תיבחר שוב וראשת העיר חיפה אני מעריך שלא

ארז שני: כן

ארז שני:  ובעוד ארבע חודשים, אנחנו נבוא לפה עם בשורה נוספת, על עוד בית בנתניה, עוד 325 יחידות דיור, שגם כן יסתיים

זאב אלקין: יפה

זאב אלקין:  בשעה טובה

זאב אלקין:  כן, דני

דני גיגי: קודם כל אי אפשר להתעלם מהבשורה הטובה שארז נותן כאן

דני גיגי:  אני יכול להגיד שאלה פרויקטים שהתחילו בזמנו עם יובל פרנקל והמשיכו עם אבי גור

דני גיגי:  בקרוב אנחנו גם עושים עבור יובל פרנקל, טקס הענקת מלגות, על כל ההצלחה האדירה הזאת של הפרויקט שהוא הביא, שהוא מדהים בעיניי

דני גיגי:  מעבר לזה, אני רוצה לציין שני סיפורים על שני מקומות שבעיניי מספרים איזה שהוא סיפור

דני גיגי:  מרכז הקליטה בגילה, ירושלים, בו לקחו מרכז קליטה ובקרוב עתידים להקים עליו 1,000 יחידות דיור מתוך 200 שיש בו

דני גיגי:       כמה נוספו לדיור הציבורי? אפס

דני גיגי:  מרכז קליטה, שאמור היה להיות המקום שבו אנחנו קולטים אנשים ואמורים לייצר בו עוד ועוד לטובת הדיור הציבורי, במקום זאת לוקחים את המקום, מקימים עליו מגדלים עם עוד 1,000 דירות, אך אפילו אחת מהן לא מוקצית לטובת הדיור הציבורי ועוד רוצים לקחת את מה שקיים

דני גיגי:  הסיפור השני שאני רוצה לספר עליו, הוא בנוגע לבאר שבע

דני גיגי:  דיברו פה על דירות לקשישים ואני רוצה לדבר על דירות לנכים, דירות בקומות קרקע שיכולים לאכלס אותן ושעומדות כבר למעלה משבע שנים

דני גיגי:       מדובר בדירות בשכונת נחל בקע, שהייתה שכונה שקלטה עלייה

דני גיגי:  הגיע נציג משרד השיכון לוועדה ואמר שהן ריקות כי רוצים לעשות שם התחדשות עירונית ולהשביח את הקרקע

דני גיגי:  שבע שנים שהן עומדות ריקות כי רוצים להשביח את הקרקע ועד היום אין שום תוכנית שמאושרת בעיריית באר שבע

דני גיגי:  בדיוק ההפך, התוכניות לא מאושרות, הן נכנסו להקפאה טוטאלית ו-100 דירות עומדות ריקות

זאב אלקין: אז אנחנו מסכמים את הישיבה

זאב אלקין:  מה שאנחנו מבקשים זה בעיקר מכם אולגה: 1

זאב אלקין:  עד סוף כנס הקיץ, ליידע אותנו לגבי האישור הסופי של הנוהל ולהעביר אלינו את הנוהל החדש וגם את הישן לצורך השוואה

זאב אלקין:  בנוסף, להעביר אלינו גם את החוברת החדשה והישנה

זאב אלקין:  בנוהל הזה, כפי שהבנו, יהיה סופית, כבר רשמית, אישור לזכאות לדיור הציבורי החל מהחודש השביעי

זאב אלקין:  אתם כרגע בישרתם לנו, שבנושא של ניצולי שואה המקדם יוקפץ לשנתיים, אנחנו מבקשים לשקול את זה מחדש ולהגדיל את זה לחמש שנים ולעדכן אותנו על עמדתכם בנושא, עוד בתהליך אישור הנועל, כדי שלא נצטרך להתחיל אחר כך את כל התהליך הזה מחדש

זאב אלקין:  כרגע אפשר עדיין להכניס שינויים

זאב אלקין:      2

זאב אלקין:  בנושא של אימהות חד הוריות, אנחנו מבקשים מכם עד סוף כנס הקיץ, לקיים תהליך של הידברות בין המשרדים, משרד הקליטה, משרד השיכון ומשרד האוצר

זאב אלקין:  גם להבין נתונים מספריים, על מה אנחנו מדברים בהקשר הזה, על אימהות חד הוריות שנזרקות מהתור אחרי 15 שנה, אבל עדיין יש להן ילדים עד גיל 18, אבל מצד שני הן לא זכאיות לסיוע של משרד השיכון כי הן לא נכות וכי כמות הילדים שלהן שמתחת לגיל 18 היא פחות משלושה

זאב אלקין:  אז להבין על כמה אנחנו מדברים בכל שנה ולהעביר תגובה לבקשה שלנו, להאריך את זכאותן להישאר בתור של משרד הקליטה, עד שכל הילדים יגיעו לגיל 18

זאב אלקין:       3

זאב אלקין:  בנוגע למה שעלה פה מהסיוע המשפטי, בקשה למשרד השיכון: לייצר רציפות בתור ולא שהתור יתחיל מחדש למי שעבר ממשרד למשרד

זאב אלקין:  תודה רבה, הישיבה נעולה