הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 25, פרוטוקול מספר 29, 2023-07-11 00:00

יצחק פינדרוס: צהריים טובים

יצחק פינדרוס:  אני מאוד מתנצל על האיחור, הצלחנו לסיים חוק טוב בוועדת חוץ וביטחון, שיעזור לנפגעי טרור לקבל את כספי ההקפאה שהם לא מקבלים

יצחק פינדרוס:  אז הצבענו עליו

יצחק פינדרוס:  אני מתנצל על האיחור

יצחק פינדרוס:       אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור

יצחק פינדרוס:  היום כ"ב בתמוז התשפ"ג

יצחק פינדרוס:  ישיבת מעקב על הרפורמה בהתפתחות הילד – זמני המתנה ויעדי התוכנית

יצחק פינדרוס:  אנחנו קיימנו ישיבה לפני מספר חודשים

יצחק פינדרוס:  ההבנה הייתה באותה ישיבה עם נציגי הממשלה, שהרפורמה אמורה להיחתם בימים הקרובים, מקסימום אמרנו נקבע עוד חודש אז זה כבר יהיה לגמרי אחרי זה

יצחק פינדרוס:  זה היה לפני פגרת החורף

יצחק פינדרוס:  אנחנו נמצאים כרגע, עדיין לא פורסם הרפורמה

יצחק פינדרוס:  אנחנו נשמח לשמוע, אם מישהו יכול לעדכן אותנו, האם אנחנו בוועדה בלתי מסתיימת? סליחה על הדמיון

יצחק פינדרוס:  אני בא מוועדה שדיברו עליה על אנשים ש-15 נמצאים בבתי משפט

יצחק פינדרוס:  אז האם אנחנו הולכים לוועדה שהולכת להימשך או לא? איפה אנחנו נמצאים?      אני מבין שנמצא כאן משרד הבריאות? בבקשה

שי מעוז: שלום לכולם, אני שי מעוז מהתקציבים במשרד הבריאות

שי מעוז:  ראשית, אני אתנצל בשם דינה צ'רנו, מאגף לפיקוח על קופות חולים, שלצערנו הייתה צריכה ללכת לישיבה אחרת מקבילה ולכן היא לא כאן, והיא מתנצלת

שי מעוז:  בוועדת הבריאות, נכון

שי מעוז:       בעצם אנחנו, אם השאלה מתמקדת בדוח של נושא מקצועות הבריאות אז אני אומר כמה מילים ואני אבקש גם שיעדכנו ממשרד ראש הממשלה

שי מעוז:  בעצם הדוח התקדם וברמה המקצועית הוא, אפשר לומר שהוא ממש מושלם

שי מעוז:  ויש שאלה לגבי הפרסום והיכולת שלנו לייצר את הפרסום שלו גם עם משאבים בצידו

שי מעוז:  והנושא הזה נדון ברמת מנכ"לי המשרדים

שי מעוז:  גם מנכ"ל משרד הבריאות וגם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מתוך מטרה שכשנוכל לפרסם אותו, נוכל לפרסם אותו עם איזה שהוא קידום משאבים כדי להתחיל את היישום ויש מגעים בנושא הזה כל הזמן

שי מעוז:       אני לא רוצה להתחייב שזה יהיה מחר או מחרתיים, כדי שלא נמצא את עצמנו

יצחק פינדרוס: אתה לא רוצה לחזור על מה שהיה בוועדה הקודמת

שי מעוז: אנחנו רוצים לגוון לפחות את הטקסט

שי מעוז:  אבל באמת, הכוונה והמאמץ שהוא ייצא במהרה

שי מעוז:  צריך לומר, שכמובן שמקצועות, דוח מקצועות הבריאות הוא רחב יותר מתחום התפתחות הילד

שי מעוז:  אבל זה בהחלט היה קטליזטור מרכזי ונושא מרכזי שנדון בדוח

שי מעוז:  ובאמת, זה אמור להיות שלב הבא נוסף מבחינתנו

שי מעוז:       אני עוד יכול לעדכן באופן כללי בתחום התפתחות הילד שאנחנו עושים היום גם איזה שהוא עדכון למבחני התמיכה לקופות החולים

שי מעוז:  בעצם הייתה לנו, היה לנו איזה שהוא אתגר של אחידות במדידה של זמני המתנה ואנחנו עושים עכשיו עדכון במבחני התמיכה כדי לוודא שכל הקופות מדווחות במתודולוגיה אחידה

שי מעוז:  זה עדכון שעכשיו נמצא בהערות הציבור ואמור להיכנס לתוקף עוד השנה

שי מעוז:       זהו, זה העדכון שלנו

יצחק פינדרוס: אני אנסה, אני מאמין שיעשו את זה פה הנציגים שנמצאים של הארגונים

יצחק פינדרוס:  אני אנסה להיות להם פה

יצחק פינדרוס:  יש אמרה ביידיש, אני אנסה לתרגם אותה

יצחק פינדרוס:  (אומר משפט בשפת היידיש) – עד הארוחה צריך גם איזה כוסית בדרך

יצחק פינדרוס:  מכיוון שאנחנו נמצאים הרבה זמן עד הדוח, השאלה איך אנחנו בנתיים פועלים? זאת אומרת, יש איזה שהוא וואקום, שאנחנו לא יכולים להשאיר אותו

יצחק פינדרוס:  יש ילדים, אתה יודע

יצחק פינדרוס:  ילד שנולד לצורך בעניין ב-2005 או 2010, התהליך הגדילה שלו לא עוצר בגלל שהמנכ"לים עוד לא סיימו לדבר ביניהם

יצחק פינדרוס:  השאלה איך אנחנו, מה אנחנו פועלים כרגע? זאת אומרת, איך אנחנו נערכים כרגע? יש תחושה שזה יכול לקחת זמן

יצחק פינדרוס:  כמו שאמרת, אתה לא רוצה להתחייב

יצחק פינדרוס:  אני גם הייתי נזהר מאוד מלהמר, כי אי אפשר לדעת

יצחק פינדרוס:  זה גם יכול לקחת זמן

יצחק פינדרוס:  בטח כשאנחנו, אתה אומר זה תלוי תקציב, תקציבים

יצחק פינדרוס:  כרגע, איך אנחנו פועלים כרגע? זאת אומרת, אנחנו נמצאים באיזה שהוא וואקום, איך אנחנו פועלים? יכול להיות שלא אתה הכתובת, אבל מישהו צריך לתת תשובה

יצחק פינדרוס:  מה, איך אנחנו פועלים?     

שי מעוז: אני לא חושב שאנחנו נמצאים בוואקום

שי מעוז:  זאת אומרת, יש לנו תוכנית, תוכנית מתוקצבת

שי מעוז:  היא פועלת, דרך קופות החולים בהיקף של 80 מיליון שקלים בשנה

שי מעוז:  ואנחנו רואים באמת שיש עליה בהיקפי הפעילות של קופות מבצעות

שי מעוז:  אנחנו מודעים לזה שזה לא מספק, אנחנו מבינים שיש גם עליה מאוד מאוד גדולה בצרכים, בביקושים

שי מעוז:  אנחנו לא אטומים לזה ואתם בוודאי הנציגים שהגיעו לפה, יעשו את המאמץ היום

שי מעוז:  תגידו ותספרו, והדברים קיימים ונכונים

שי מעוז:  אבל אנחנו בהחלט שם ובהחלט פועלים גם במסגרת התוכנית הקיימת, עוד לפני שייצא הדוח

יצחק פינדרוס: משרד ראש הממשלה, מישהו נמצא כאן?     

יעל רלוי: אני יכולה רק לשאול שאלה בבקשה? יעל רלוי, ראש תחום בריאות באלו"ט

יצחק פינדרוס: אני רוצה רק את משרד ראש הממשלה, ואחר כך אתם, כן?     

רותם אליהו מוגילבסקי: אז שלום, אני רותם אליהו מאגף ממשל וחברה במשרד ראש הממשלה

רותם אליהו מוגילבסקי:  וקודם כל רציתי להגיד תודה רבה על הדיון החשוב הזה

רותם אליהו מוגילבסקי:       אני אגיד באופן כללי שאנחנו רואים חשיבות רבה לנושא הזה, ובפרט לנושא של טיפול בפערי כוח אדם במקצועות הבריאות

רותם אליהו מוגילבסקי:  זה גם המקום באמת לחדד, בהמשך לדברים שנאמרו ממשרד הבריאות, שהדוח המדובר המתייחס לנושא של פערי כוח האדם, לא לתמונה הכללית של הרפורמה בהתפתחות הילד

רותם אליהו מוגילבסקי:       אז ממש בקצרה ככה כדי לתקצר את הדברים

רותם אליהו מוגילבסקי:  בהמשך להחלטת ממשלה שהייתה בנושא, אנחנו ריכזנו ועדה בין משרדית שבחנה את הסוגייה הזאת של פערי כוח אדם במקצועות הבריאות והצעדים לצמצום שלהם

רותם אליהו מוגילבסקי:  בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה והגורמים המקצועיים הרלוונטיים

רותם אליהו מוגילבסקי:  עבודת הוועדה שלנו התבססה בעצם על דוח קודם שהיה בנושא הזה, שפורסם עם אותם משרדים

רותם אליהו מוגילבסקי:  שאישש את הקיום, קודם כל, של פערי כוח אדם במקצועות הבריאות והדוח הנוכחי בעצם בא לבחון את הצעדים לצמצומם

רותם אליהו מוגילבסקי:       אני אגיד שהוועדה בחנה צעדים בשלושה צירים מרכזיים: אחד היה הגדלת היצע כוח האדם

רותם אליהו מוגילבסקי:  השני היה הגברת האטרקטיביות של העבודה במגזר הציבורי והשלישי היה הגברת היעילות במסגרות השירות הציבורי

רותם אליהו מוגילבסקי:  באופן כללי, דוח הוועדה צפוי להציג עקרונות מקצועיים שמוסכמים בכל אחד מהצירים האלו

רותם אליהו מוגילבסקי:  עכשיו, כמו שכבר נאמר פה, עבודת הוועדה בעצם הושלמה

רותם אליהו מוגילבסקי:  עקרונות הדוח הוסכמו על ידי הגורמים השותפים והוא נמצא בשלבי אישור וחתימה סופיים, כמו שנאמר קודם בדרג מנכ"לים כרגע

רותם אליהו מוגילבסקי:       אני אגיד שבנוסף לזה, מתוך החשיבות שאנחנו רואים לנושא הזה, מתקיימת במקביל עבודת מטה כדי לבחון איגום משאבים, כדי שהדבר הזה יוכל לבוא גם ממשאבים ליישום ההמלצות בפועל ואנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי להביא לסיום של הבחינה הזאת בזריזות

רותם אליהו מוגילבסקי:  אנחנו מכירים בחשיבות הזמן

יצחק פינדרוס: מה הערכה שלכם? כמה זמן זה עוד ייקח?     

רותם אליהו מוגילבסקי: אני לא יכולה לנקוב במועד, בגלל שבאמת יש פה עבודת מטה שמתקיימת בין המשרדים

רותם אליהו מוגילבסקי:  גם בהקשר של הבחינה אני אומרת את זה וגם בהקשר של פרסום הדוח

רותם אליהו מוגילבסקי:  אנחנו מאוד רוצים להביא במהרה לסיום העבודה הזאת בשני ההיבטים: גם הפרסום וגם הבחינה

יצחק פינדרוס: את מבינה את המצוקה שלנו, שאנחנו בדיון כזה אחרי חצי שנה ופחות או יותר זו הייתה העמדה שהוצגה

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת, זה די, די מורכב לנו ככנסת

יצחק פינדרוס:  בסוף אנחנו לא משרד ממשלתי, אנחנו כנסת

יצחק פינדרוס:  זה די מורכב לנו ככנסת שאנחנו עומדים אחרי, לא חצי שנה, ארבעה חודשים, מהדיון הקודם, ואנחנו עומדים פחות או יותר באותו מצב, שהמנכ"לים צריכים לקבל, לסיים את הזה, כי הוועדה סיימה

יצחק פינדרוס:       בעצם, פחות או יותר, אם אני מצטט את מה שהיה בוועדה קודמת, אנחנו אמרנו אז שאנחנו נעשה ועדה במאי, בשביל זה

יצחק פינדרוס:  דחינו את זה, הכול טוב, זה לוקח קצת זמן

יצחק פינדרוס:  אנחנו כבר ביולי

יצחק פינדרוס:  אבל היה מדובר שבמאי כבר אחרי הכול

יצחק פינדרוס:  והשאלה מה מציעים לנו משרדי הממשלה לעשות?     

רותם אליהו מוגילבסקי: אני כן אגיד שגם בתקופה הזאת מבחינתנו כן הייתה התקדמות

רותם אליהו מוגילבסקי:  זאת אומרת, לפני כמה חודשים היו עוד כמה מחלוקות מקצועיות שלובנו עד אז

רותם אליהו מוגילבסקי:  זאת אומרת, זה שהעקרונות הוסכמו זה אכן דבר שקרה בתקופה הזאת ואנחנו באמת נמצאים בשלבים אחרונים של חתימה

רותם אליהו מוגילבסקי:  וגם המהלך המבורך שקורה כרגע, שלא היה לפני כמה חודשים, שזו היציאה לבחינה של איגום משאבים, שהיא כמובן מאוד משמעותית

זהר לרר פטקין: את יכולה לפרט מה נעשה? אתם אומרים שדברים כבר נעשו בשטח, בלי קשר לדוח

זהר לרר פטקין:  סליחה אדוני

זהר לרר פטקין:  את יכולה לפרט את זה?     

רותם אליהו מוגילבסקי: מבחינת מה שנעשה בשטח, אני חושבת שפה באמת הסמכות לפעולה בנושא הזה היא של המשרדים הממונים

רותם אליהו מוגילבסקי:  אז אפשר אולי לבקש, כמו שתואר על ידי משרד הבריאות על צעדים שקורים כרגע

רותם אליהו מוגילבסקי:  שוב, ברמתנו, כאלה שריכזו את הוועדה ואת העבודה, מה שאני יכולה לעדכן זה, שוב, על ההתפתחויות בדוח ועל זה שיצאנו לבחינה ראשונית של איגום משאבים ראשוני

רותם אליהו מוגילבסקי:  כדי שנוכל גם להביא יחד עם זה יישום של ההמלצות

יצחק פינדרוס: טוב

יצחק פינדרוס:  אז באמת נתחיל עם התייחסות של הגופים ואז אולי משרד הבריאות

יצחק פינדרוס:  ואם יהיו שאלות גם אלייך, אנחנו נפנה אליכם

יצחק פינדרוס:  יעל ויסוצקי, עמותה ישראלית לריפוי בעיסוק

יעל ויסוצקי: אוקיי

יעל ויסוצקי:  אני מרפאה בעיסוק 21 שנה

יעל ויסוצקי:  לפני שש שנים עזבתי את המערכת הציבורית, כי אי אפשר היה להתפרנס

יעל ויסוצקי:  אני רוצה להביא לפניך סיפורים של שבע מרפאות בעיסוק, עם תלושי שכר, שלא יכולות להרשות לעצמן בעצם להמשיך לעבוד במגזר הציבורי והקליניקה הפרטית מממנת את הקליניקה הציבורית

יעל ויסוצקי:  יש לנו כאן סיפור של מרפאה בעיסוק עם ותק של 19 שנה, שעבדה בקופת חולים כעצמאית

יעל ויסוצקי:  והחליטה שהיא רוצה ללכת לעבוד עם ילדים אוטיסטים, במשרד החינוך

יעל ויסוצקי:  משרד החינוך גילח לה תשע שנים של ותק מתוך אותן 19, מכל מיני סיבות פנימיות שלכם ובירוקרטיות

יעל ויסוצקי:  חלק מהעניין זה בעצם מי שמגיע ממערכת הבריאות נתקלת בקשיים מול מערכת החינוך

יעל ויסוצקי:  והיא מקבלת בשליש משרה 2,900 שקלים

יעל ויסוצקי:  ואחרי שנה היא עזבה

יעל ויסוצקי:  וליבי עם אותם הורים

יעל ויסוצקי:       עכשיו, הסיפור הוא כמה דברים: אחד, זה המחסור בתקנים

יעל ויסוצקי:  גם במערכת החינוך וגם במערכת הבריאות

יעל ויסוצקי:  השני, זה הסכמי השכר המבזים

יעל ויסוצקי:  גם בחינוך, גם בבריאות, גם בקופות החולים

יעל ויסוצקי:  ואי אפשר להתפרנס ככה

יעל ויסוצקי:  כל מי שעובדת בקליניקה במגזר הציבורי בעצם מחזיקה את הקליניקה הפרטית כדי לממן את הרכב שהיא צריכה לנסוע בין מסגרות, למשל אם היא עובדת במשרד החינוך

יעל ויסוצקי:  כדי לממן את הציוד, כי את הציוד היא גם צריכה לדאוג ולהביא, כי אין או כי המשחקייה פתוחה פעם בשבוע או משהו כזה

יעל ויסוצקי:  ואז יוצא שבעצם היא עובדת כדי לממן את המרפאה הציבורית שלה, את התפקיד הציבורי שלה

יעל ויסוצקי:  וזה דבר, ושוב, זה תקוע באותו דוח

יצחק פינדרוס: באותו דוח

יעל ויסוצקי: נכון

יעל ויסוצקי:  תשלמו שכר מכבד, אנשים יחזרו למגזר הציבורי

יעל ויסוצקי:  אני מתה לחזור למגזר הציבורי

יעל ויסוצקי:  אני לא יכולה

יעל ויסוצקי:  אני, בבקשה, אני רוצה לתת לך את הסכמי, ציטוטים וצילומי של הסכמי שכר

יעל ויסוצקי:  תודה רבה

יצחק פינדרוס: זה הועבר לוועדה

יצחק פינדרוס:  אם אני ראיתי את זה נכון, במייל, הועבר לוועדה

יצחק פינדרוס:  אני ראיתי את זה

יצחק פינדרוס:  דורית שמואלי, שירותי בריאות כללית

ד"ר דורית שמואלי: אני דורית שמואלי, אני אחראית על התפתחות הילד בשירותי בריאות כללית

ד"ר דורית שמואלי:  אני רק רוצה להצטרף למה שיעל אמרה פה

ד"ר דורית שמואלי:  באמת, מאוד מאוד קשה לנו, כשירות ציבורי, שאנחנו מרגישים בהחלט מחויבים לתת את השירות הזה, לקלוט אנשים כשמה שאנחנו יכולים להציע להם במסגרת הסכמי השכר הוא באמת מביש

ד"ר דורית שמואלי:  וכרגע גם אני פונה אליך, אני לא יודעת מה היכולת שלך בעניין הזה, עם הגירעונות הקיימים בקופת חולים, קופות חולים בכלל ובכללית בתור הקופה הגדולה, אין הסכמי ייצוב

ד"ר דורית שמואלי:  אז כרגע בכלל סגרו לנו את השערים על קליטה של תקנים חדשים

ד"ר דורית שמואלי:       עד שלא יפתרו משהו מן היסוד בתוך מערכת הבריאות ויתקצבו את הדברים האלה כמו שצריך, שום דבר לא יקרה

יצחק פינדרוס: גלי עטר, מכבי?     

גלי עטר: אז נעים מאוד

גלי עטר:  אני לא אחזור על דברים שעלו בדיון הקודם

גלי עטר:  כן לקראת הדיון הזה היה לי חשוב לציין חמישה דברים:     הראשון, זה באמת האתגר הזה שעלה ובאמת הנושא של האתגר בנושא של כוח האדם השכיר הוא מאוד מאוד גדול והוא רק הולך ומחמיר

גלי עטר:  אני אגיד שהתחרות היום היא לא רק מול השוק הפרטי, הרגיל, בעולם הטיפול והרפואה, אלא אפילו בחברות ההייטק

גלי עטר:  היום מחזרים אחרי אותם מטפלים שרוצים להשתכר בכבוד ואז התחרות רק הולכת וגדלה

גלי עטר:  והיכולת שלנו לתת מענה

יצחק פינדרוס: חברות ההייטק לוקחים מרפאים בעיסוק?     

גלי עטר: גם, גם, כן

יצחק פינדרוס: לאיזה צורך?     

גלי עטר: כחלק מהלימודים

גלי עטר:  כן, אנחנו חוקרים ומעמיקים ואני אשמח

יצחק פינדרוס: חברות ההייטק לוקחים מרפאים בעיסוק למה?     

גלי עטר: כן, יש פרסומות לעובדות סוציאליות, לקלינאיות תקשורת לבוא לנהל

יצחק פינדרוס: לאיזה צורך?     

גלי עטר: להיעזר בידע, או לסטרט-אפים

קריאה: ריפוי בעיסוק זה לעיצוב מוצר בעיקר

ד"ר דורית שמואלי: וגם ייעוץ ארגונומי, יש הרבה

גלי עטר: יש הרבה מאוד היבטים

גלי עטר:  זאת אומרת, שהתחרות יצאה כבר מתוך הגבולות של מערכת הבריאות

גלי עטר:  ואנחנו מוצאים את עצמנו באמת, כמו שדורית אמרה, אנחנו מוצאים את עצמנו בתחרות מאוד גדולה

גלי עטר:  והיום, כשיוקר המחיה רק הולך ועולה, בסוף אנחנו רוצים שהמטפלים שלנו יהיו מרוצים וישתכרו בצורה מכובדת וזה אחד מהאתגרים

גלי עטר:  אנחנו גם מרגישים, עובדתית עדיין לא הצלחתי לקבל מידע, אבל אני מחפשת את המידע

גלי עטר:  אנחנו מרגישים שיש גם פחות רצון ללכת וללמוד את התחומים האלה

גלי עטר:  וזה גם תחום שצריך לשים עליו דגש

גלי עטר:  וגם אלה שכבר הולכים ומסיימים, לא באים אלינו

גלי עטר:  הם יכולים לצאת, לפתוח קליניקה פרטית, מיד אחרי סיום הלימודים שלהם

יעל ויסוצקי: כי הם לא יכולים להתפרנס

גלי עטר: לא, ל א, בסדר, לא בביקורת

גלי עטר:  אנחנו בעד

גלי עטר:  הדבר השני זה באמת עולם השירות הפרטי

גלי עטר:  שמעבר לאתגר הפרסונלי שדובר עליו, הוא גם לא שקוף ולא ניתן למדידה

גלי עטר:  ואצלנו האחריות גם כלפי הילדים האלה

גלי עטר:  בסוף אנחנו רוצים לדעת מי מטפל בהם, איך מטפל בהם, תוך כמה זמן הם מקבלים מענה

גלי עטר:  עלה פה הנושא של הזמינות

גלי עטר:  אין לנו מידע על הדבר הזה, זה לא משהו שהוא שקוף

גלי עטר:  ולכן גם בבואנו לקראת מדדי הזמינות שייקבעו מתי שהוא, גם שם נצטרך לתת את הדעת למקום הזה

גלי עטר:  כי גם אנחנו בתוך העולם של קופות החולים יכולים לתת מענה על המטפלים שלנו, על המטפלים בהסכמים

גלי עטר:  לא יכולים לתת מענה על מה שקורה בשוק הפרטי, וזה אתגר

גלי עטר:       אני רוצה להעלות נושא נוסף וזה הנושא של הפרגמנטציה, זה מתחבר מאוד לנושא של איגום המשאבים

גלי עטר:  היום יש הרבה מאוד ידיים שנוגעות בילד

גלי עטר:  בטח כשמדובר בילדים על הרצף או ילדים סומטיים שיש להם, מעבר לילדים התפתחותיים

גלי עטר:  יש הרבה מאוד גופים

גלי עטר:  הסטנדרטים הם שונים, התהליכים הם שונים

גלי עטר:  האופן שבו, דובר פה על המטפלת, על הוותק שלה

גלי עטר:  זה גם קשור לאותו נושא

גלי עטר:  וכאן אנחנו חושבים צריך לייצר איזה שהיא מערכת אחת או ועדה בין משרדית שתסתכל על התהליכים, על האופן שבו אנחנו מגדירים ילדים

גלי עטר:  היום אנחנו מוציאים, בגלל המצב מתחילים להוציא גם אבחונים מחוץ לקופה

גלי עטר:  ברגע שהתהליך מתחיל מחוץ לקופה אנחנו, בכלל, צריך לתת מענה ולראות איך מאבחנים את הילדים האלה ולאן מתקדמים

גלי עטר:       אז אנחנו באמת מציעים להסתכל גם בהיבט התקציבי, על המשאבים של כל המשרדים הממשלתיים והגופים החיצוניים, העמותות, משרד החינוך וכולם נותנים ושמים על אותם ילדים

גלי עטר:       וזה מוביל אותי לאתגר הבא וזה ילדי האוטיזם

גלי עטר:  ילדי האוטיזם, אנחנו יודעים שהיום לפי ה-CDC זה 1 ל-36 וילדים התפתחותיים יש הרבה יותר

גלי עטר:  עדיין העומס שלהם על המערכת, העומס במובן המספרי, בסדר? חשובים לנו הילדים האלה, חשוב לנו לאתר אותם גם בשלב מוקדם, כדי שהאפקט הטיפולי יהיה יותר משמעותי

גלי עטר:  אבל צריך לקחת שנייה ולעשות דיון צידי על המשמעות

גלי עטר:  בסוף אנחנו מגלים היום, מאבחנים בגילאים יותר צעירים

גלי עטר:  וברגע שאנחנו מאבחנים בגילאים יותר צעירים ואנחנו צריכים לתת שירות לפחות עד גיל 18 צריך להבין את המשמעות

גלי עטר:  זאת אומרת שהמכנה שלנו של מספר הילדים שצריכים לקבל טיפול בו זמנית רק הולך וגדל

גלי עטר:  והגידול בכוח אדם, כבר נאמר, אני לא אחזור על זה

יצחק פינדרוס: בהתפתחותי את רואה את זה פחות

גלי עטר: בהתפתחותי גם, אנחנו רואים עלייה בילדים התפתחותיים

גלי עטר:  אבל בגלל המספר הטיפולים השנתי, שהוא פי שלושה מילד באותו גיל עד גיל 6 שאנחנו צריכים לתת, העומס רק הולך וגדל

גלי עטר:  הם צריכים יותר

גלי עטר:  וגם כשהם עוברים אחר כך, חלקם מקבלים, מה שנקרא ילדי טב"מ מקבלים גם שירות מחוץ לקופה

גלי עטר:  גם שם, בגלל המחסור שהוזכר כאן במערכת החינוך, ולא מצליחים בהכרח גם שם לאייש את המשרות, אז הם חוזרים אלינו ומבקשים לקבל השלמה לאותה קלינאית תקשורת שבדיוק עזבה למקום כזה או אחר

גלי עטר:  ואז זה מן מעגל קסמים כזה שלא נגמר ורק התסכול של ההורים וגם של המטפלים הולך וגדל

גלי עטר:       הנושא של מבחני התמיכה כבר עלה, אז אני לא אזכיר אותו

יצחק פינדרוס: לא, אבל איך אתם רואים את הפרסום החדש?     

גלי עטר: אנחנו מחוברים מאוד לד"ר נעמה יושע-אורפז שנכנסה

יצחק פינדרוס: כן, אבל מה אתם אומרים על הנוהל החדש שפורסם? זאת אומרת, הוא פורסם להערות הציבור

יצחק פינדרוס:  אתם חושבים שהוא יותר טוב, פחות טוב?     

גלי עטר: תראה, בסוף כל עוד הדיון לא יסתכל על כל המעטפת הזאת, אני חושבת שכן צריך שנייה לתת מענה, כמו שאמרת מיידית

גלי עטר:  אנחנו על פי תהום

גלי עטר:  המצב מאוד מאוד קשה

גלי עטר:  אני מסתכלת גם מהצד של המטפלים, אבל גם מהצד של אותה משפחה שמחכה לאבחון לפעמים גם שנה

גלי עטר:  ולפעמים, בגלל זמן המתנה, צריכה לעשות אבחון נוסף, כי זה כבר לא רלוונטי, כי בגילאים צעירים יש משמעות למועד האבחון או הטיפול

גלי עטר:       אנחנו רוצים לראות מענה מיידי ואנחנו ביחד עם משרד הבריאות, נעמה מובילה מהלך

גלי עטר:  צריך לחשוב גם מה אנחנו היינו רוצים לראות קדימה

גלי עטר:  בסוף, הילדים האלה, אנחנו נותנים שירות עד גיל 18 ומה קורה איתם אחר כך? חלקם מגיעים לנו למערך בריאות הנפש, שגם שם זה סיפור לדיון אחר

יצחק פינדרוס: למה 18 ולא 21? זה לא בהגדרה עד 21?     

גלי עטר: לא, עד 18

יצחק פינדרוס: באוטיזם זה לא עד 21?     

יואב קיש: במערכת החינוך

יואב קיש:  סל הבריאות זה עד 18

יצחק פינדרוס: למה? אבל מה ההיגיון? זאת אומרת, אם מערכת החינוך הבינה שמדובר על 21, אז למה פה זה לא 21?     

ד"ר דורית שמואלי: זה נכון גם לגבי ילדים עם שיתוק מוחין

ד"ר דורית שמואלי:  גם הם בגיל 18 לא נגמרים להם

יואב קיש: מערכת החינוך ממשיכה עד גיל 21 בעיקר כי האנשים האלה לא הולכים לצבא

יואב קיש:  וזה אולי דווקא מסיבות - - - כאלה ואחרות

יצחק פינדרוס: כן, אבל הוא צריך טיפול

יצחק פינדרוס:  יום ההולדת שלו של גיל 18 היה אתמול, והוא צריך טיפול

יצחק פינדרוס:  לאן הוא פונה עכשיו?     

יואב קיש: ברור

יואב קיש:  אותי אתה לא צריך לשכנע

יואב קיש:  ניסיתי, איפה נתקע?     

יצחק פינדרוס: אתה מזכיר לי שהגעתי לעיריית ירושלים בהסכם הקואליציוני, כמו בכנסת, מוניתי למחזיק תיק התברואה

יצחק פינדרוס:  וגיליתי שהרכבים של הבכירים זה תחת אגף התברואה

יצחק פינדרוס:  שאלתי למה? אמרו לי כי כשטדי קולק היה ראש עיר, מי שניהל את התברואה היה חבר שלו והוא הביא ברכבים והוא נהג ברכב

יצחק פינדרוס:  אז מאז כל התעבורה נמצא בתברואה

יצחק פינדרוס:  זה מה שאתה מזכיר

יצחק פינדרוס:  אתה אומר תשמע, זה פרקטי, זה יצא להם טוב, כי אלה הלכו לזה

ד"ר נעמה יושע-אורפז: נגיד שרפואת ילדים באופן כללי היא עד גיל 18

יצחק פינדרוס: אבל מערכת החינוך כן מבינה שההתפתחות שלהם היא שונה

יצחק פינדרוס:  המערכת היא שונה

ד"ר נעמה יושע-אורפז: עד גיל 21 נקבע באמת רק בגלל באמת העניין הזה

יצחק פינדרוס: אני לא בטוח

יצחק פינדרוס:  כי מערכת החינוך, כי מערכת החינוך ממשיכה להם ברצף

ד"ר נעמה יושע-אורפז: אני בטוחה שהם זקוקים לה גם אחרי גיל 21

ד"ר דורית שמואלי: היא עוברת לרווחה, אבל היא לא כוללת טיפולים התפתחותיים

יואב קיש: לגבי אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית בכלל היה נכון שהם ימשיכו ללמוד עד גיל 25 בערך

יצחק פינדרוס: זה גם נכון

יואב קיש: זה על פי מחקרים

יואב קיש:  וזה לא קורה

יואב קיש:  זה נעצר בגיל 21

יצחק פינדרוס: זה גם נכון

יצחק פינדרוס:  העליתי את זה בדיון אחר בוועדת הרווחה לפני שנה וחצי

יצחק פינדרוס:  זה נכון

גלי עטר: לא הייתה לי כוונה להסיט את הדיון, אלא רגע להגיד שאנחנו שנייה צריכים לעצור ולא להמשיך אינרציאלית, כי הדברים משתנים

גלי עטר:  אנחנו רואים עלייה ורואים את המצוקה בתוך הדבר הזה

גלי עטר:  והרבה פעמים אנחנו ממשיכים, כי חשוב לנו לתת מענה

גלי עטר:  אבל צריך לעבוד במקביל

גלי עטר:  צריך רגע אחד לעצור, כמו בדוח שמסתכל על שלושת השלבים שמסתכל לטווח מיידי, בינוני וארוך

גלי עטר:  ולהסתכל על כל הנחות היסוד שלנו ולראות האם אנחנו ממשיכים באותה דרך? ואם לא, אז לאן? יש היום יותר טכנולוגיה, יותר, יש הרבה מאוד דברים ואני חושבת שנעמה תכף תעדכן, כי היא מובילה באמת את הכיוון הזה

גלי עטר:  אנחנו נשמח להתחבר לכל מהלך

גלי עטר:       רעיונות נוספים, אנחנו כשמדברים על האוטיזם, אז באמת רק לתת דגש נוסף, שאחד מהפתרונות מדבר על איגום משאבים או שמירה על מיצוי המשאב הקיים או מקסום המשאבים שיש, שזה מה שאנחנו יכולים לעשות כרגע

גלי עטר:  אז בתוך המקום הזה אנחנו מניחים שברגע שתהיה תמונה אחת כוללת, כולל מקום אחד שכל הגורמים שנוגעים באותו ילד זה גם יצמצם את המאמץ להורים

גלי עטר:  הם לא יצטרכו למצוא את עצמם עוברים מביטוח לאומי למשרד החינוך לקופות החולים, לבתי החולים

גלי עטר:  יהיה מקום שירכז את כל המידע לפי סטנדרט אחיד

גלי עטר:  זה יקל עלינו, בתוך קופות החולים

גלי עטר:  זה יצמצם, ההערכה היא שזה יצמצם אבחונים חוזרים או הרבה מאוד תהליכים שהיום הם גזלני זמן

גלי עטר:  ויותר מהכול זה יאפשר לנו באמת לראות את מידת ההשקעה שיש לנו באותם ילדים או מתבגרים או אנשים שאחר כך הולכים וגדלים לתוך המערכת

גלי עטר:  ובאמת, אולי דרך הדבר הזה נוכל לייצר תובנות שהיום אין לנו

גלי עטר:  כי אני בטוחה שהחור השחור הזה, נוכל לצמצם אותו כשנראה תמונה אחת אחידה גורפת

גלי עטר:  ואז גם באמת בקבלת ההחלטות על זמינות, על חלוקה של משאבים, אנחנו נוכל לקבל החלטות שהן יותר מושכלות ויותר נכונות לטווח הארוך

גלי עטר:  זהו

יצחק פינדרוס: אני רק שואל, אולי אתכם משרד הבריאות, לפני שנמשיך הלאה עם הדוברים

יצחק פינדרוס:  הדוח הסתכל על חלוקת העבודה בין מערכת החינוך לקופות החולים? שזה אחד?     

שי מעוז: אחד הדברים שבאמת טובים בדוח הזה, זה הוא עוסק, הוא לא רק פרספקטיבה של שירותים של הקופות ולא רק פרספקטיבה של שירותים של בריאות

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, גם בחלוקת העבודה וזריקת האחריות מאחד לשני, מי אחראי על מה וכמה טיפולים הוא מקבל ואיפה?     

שי מעוז: כן, בהחלט

יצחק פינדרוס: אבל הדוח נוגע

שי מעוז: הדוח נוגע

קריאה: משרד החינוך נמצא פה? הוא יכול להגיד מה הוא עושה?      

יצחק פינדרוס: בסדר, אנחנו נגיע

יצחק פינדרוס:  זהר לרר, האגודה הישראלית של קלינאי תקשורת?      

זהר לרר פטקין: אני פה, אבל עם קול רם, זה בסדר? זה מספיק טוב?     

יצחק פינדרוס: אני פשוט רחמיי על כותבי הפרוטוקול

יצחק פינדרוס:  אני פחות, לי אין בעיה

יצחק פינדרוס:  אבל כותבי הפרוטוקול, בעידן של היום הפרוטוקול הוא כמעט

זהר לרר פטקין: תודה רבה

זהר לרר פטקין:  אז אני מנכ"לית האגודה הישראלית של קלינאיות התקשורת

זהר לרר פטקין:  ואני רוצה להצטרף לדברים שאמרו מקודם

זהר לרר פטקין:  אני רוצה כמה דגשים, ברשותך אדוני

זהר לרר פטקין:       אחד, הממונה על השכר באוצר מפרסם אחת לשנתיים או לשלוש דוחות על רמות השכר במקצועות הבריאות השונים ומקצועות הרפואה

זהר לרר פטקין:  כל מה שקשור למשרד הבריאות

זהר לרר פטקין:  קלינאיות תקשורת ומרפאות בעיסוק נמצאות בתחתית טבלאות השכר

זהר לרר פטקין:  אוקיי? היחידים שנמצאים איתנו באותה שורה של רמת שכר הם סטז'רים, שזה מעמד זמני שהוא נקודת הזנקה למשהו שהשמיים אצלו הם הגבול

זהר לרר פטקין:  ואצל קלינאיות התקשורת והמרפאות בעיסוק זה ה-limit

זהר לרר פטקין:  זאת אומרת, אי אפשר משם לזוז לשום מקום

זהר לרר פטקין:  אף אחד מהיושבים פה סביב השולחן לא היה מוכן לעבוד בשכר כזה

זהר לרר פטקין:  זה שכר מינימום, שאם אפשר היה גם חוקית, היו משלמים פחות

זהר לרר פטקין:  פשוט לפי החוק אי אפשר לשלם פחות

זהר לרר פטקין:  מדובר על נשים שהלכו ללמוד באקדמיה שלוש וחצי שנות לימודים, מקצוע בריאות

זהר לרר פטקין:  עשו 1,000 שעות פרקטיקום, שזו התנסות קלינית בשטח ועמדו בהצלחה במבחן של משרד הבריאות

זהר לרר פטקין:  ואחרי זה מצפים מהם ללכת לעבוד בשביל 30-40 שקלים לשעה

זהר לרר פטקין:  זה משהו שאף אחד מאתנו לא היה מוכן

זהר לרר פטקין:  והן רוצות

זהר לרר פטקין:  החלום של צעירה, אני אומרת צעירה, כי 95% מהעוסקים בתחום הם נשים, אז אני פונה בלשון נקבה

זהר לרר פטקין:  הצעירה שהולכת ללמוד, בחלום שלה, ברוב המקרים זה לעבוד בגן של החינוך המיוחד

זהר לרר פטקין:  אם זה גן תקשורת או גן התפתחותי אחר

קריאה: או צוות רב מקצועי

זהר לרר פטקין: או בצוות רב מקצועי

קריאה: זה גם החלום של הזקנות, לא רק הצעירות

זהר לרר פטקין: אוקיי

זהר לרר פטקין:  ואם לא בגן, אז במרפאה או במכון של התפתחות הילד

זהר לרר פטקין:  ואז הן גומרות את הלימודים והן הולכות לעבוד שם ולוקח שנה, שנתיים, שלוש, ומגיעה התפקחות

זהר לרר פטקין:  כי בסופו של דבר, אם אנחנו מדברים על התפתחות הילד, הן צריכות לדאוג גם להתפתחות הילד הפרטי שלהן

זהר לרר פטקין:  ולאפשר לו פרנסה

זהר לרר פטקין:  ולאפשר לו אוכל וחוגים וכל מה שצריך במשפחה נורמלית

זהר לרר פטקין:  ואי אפשר לצפות שהן יסכימו לעבוד ברמות שכר כאלה

זהר לרר פטקין:  אז אין מחסור בשוק בנשות מקצוע, יש מחסור בכאלו שיסכימו לעבוד בשירות הציבורי בשכר המבזה אותו המדינה מוכנה לשלם להן

זהר לרר פטקין:       אני רוצה רק לסכם עוד בנושא שמאוד עניין אותי הנושא של מיצוי הפוטנציאל של התעסוקה

זהר לרר פטקין:  אני לא זוכרת את המילים המדויקות

זהר לרר פטקין:  מיצוי הפוטנציאל הקיים, אני אקרא לזה לצורך העניין

זהר לרר פטקין:  יש היום המון דברים שעובדים לא טוב

זהר לרר פטקין:  אני לא אתן פה סקירה רחבה על הכול, אנחנו נתנו את חלק מההמלצות שלנו לדוח

זהר לרר פטקין:  אבל סתם לצורך העניין משהו קטן: קלינאיות תקשורת מלוות את הילד בגן תקשורת, אם הוא ילד עם אוטיזם או לפני זה, או אם הוא לא קיבל בגן, אז במכון

זהר לרר פטקין:  ואז מגיעה הוועדה של, ועדות החינוך, יישום, זכאות, הכלה, שילוב

זהר לרר פטקין:  כל פעם משנים את השם של זה

זהר לרר פטקין:  שצריך להגדיר את הסל שלו

זהר לרר פטקין:  אבל אותה ועדה לא מוכנה לקבל את הסל של הקלינאית, שמלווה את הילד בערך מיום לידתו ואבחונו עד היום

זהר לרר פטקין:  כי היא לא עובדת תחת מכון התפתחות הילד של הקופה

זהר לרר פטקין:  את הדוח שלה, בדיוק

זהר לרר פטקין:  הדוח שלה לא מוכר

זהר לרר פטקין:  אז צריך ללכת עכשיו לקופאית אחרת בקופה ולחכות

זהר לרר פטקין:  לשלם פרטי, בשביל להשיג את הדוח הזה

יצחק פינדרוס: אני הגעתי לוועדת השמה עם דוח של קלינאית מלווה

זהר לרר פטקין: לא תקבל את הדוח

יצחק פינדרוס: מי מחליט את זה?     

זהר לרר פטקין: ועדת ההשמה

יצחק פינדרוס: שנייה, שנייה

יצחק פינדרוס:  אני בא, אני בוגר השלטון המקומי 23 שנה, אז אני קצת זה

קריאה: זה לא היה בזמנך, ועדות זכאות ואפיון זה חדש

יצחק פינדרוס: אה, מהרגע שמשרד החינוך לקח אחריות על זה, אז הוא הכניס שרק אם הקופה מאשרת?     

זהר לרר פטקין: לא, רק אם הקלינאית

ד"ר נעמה יושע-אורפז: יש מסמך שקובע מיהו הגורם הקביל

זהר לרר פטקין: נכון

יצחק פינדרוס: מה? עכשיו בשינויים שהם עשו בוועדות השמה אז יש מסמך?     

זהר לרר פטקין: זה כבר חמש שנים

ד"ר נעמה יושע-אורפז: אנחנו נסביר

יצחק פינדרוס: לא

זהר לרר פטקין: כן, כן

יצחק פינדרוס: שנייה, שנייה

יצחק פינדרוס:  ועדות השמה, כשאני הייתי בשלטון המקומי, ועדות השמה היו בשלטון המקומי ויושב הראש היה מהשלטון המקומי, נציג משרד החינוך

יצחק פינדרוס:  הייתה בקשה לשנות את זה בגלל אגרות חוץ, אני זוכר את זה, כן

יצחק פינדרוס:  אז היום את אומרת שבנהלים החדשים, אני באתי עם דוח של פסיכיאטר פרטי, עזבי, דוח של פסיכולוג פרטי, בסדר? הוועדה לא?     

זהר לרר פטקין: זה לא אותו דבר

ד"ר נעמה יושע-אורפז: זה לא אותו דבר

יצחק פינדרוס: אה, זה כן יתקבל, אבל רק הקלינאית תקשורת לא?     

זהר לרר פטקין: זה, בדיוק

זהר לרר פטקין:  רק בקלינאות תקשורת כתוב שהיא חייבת להיות מועסקת על ידי

זהר לרר פטקין:  זאת אומרת, זה ההתייחסות היחידה לא למקצועיות שלה, אלא למעסיק שלה

זהר לרר פטקין:  וזה לא הגיוני

ד"ר נעמה יושע-אורפז: אבל הייתה חשיבה מאחורי הדבר הזה

זהר לרר פטקין: חשיבה מוטעית כנראה, שיצרה עומס

יצחק פינדרוס: אני אתן לך להתייחס

ד"ר נעמה יושע-אורפז: אני רוצה להגיד שאני איתך, אני בעד לשנות את זה

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אנחנו בשיחה עם החינוך

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

יצחק פינדרוס:  הבנתי את העניין, אנחנו עוד מעט נשאל את משרד החינוך על העניין הזה

יצחק פינדרוס:  הבנתי את מה שאת אומרת

יצחק פינדרוס:  זה באמת, זה לפחות כל מי שהולך לוועדת השמה הולך פעמיים לקלינאית תקשורת לאותו צורך וזה יוצר עומס על השוק סתם

זהר לרר פטקין: יפה

זהר לרר פטקין:  התור בהתפתחות הילד, דיברנו עליו

יצחק פינדרוס: מובן מאוד מה שאמרת

יצחק פינדרוס:  הלאה

יצחק פינדרוס:  עוד? כי אני רוצה לתת לעוד אנשים

זהר לרר פטקין: תודה רבה

יצחק פינדרוס: זהו, סיימת? תודה

יצחק פינדרוס:  עורכת הדין יעל רלוי

יעל רלוי: תודה רבה כבוד יושב הראש

יעל רלוי:  יעל רלוי מאלו"ט

יעל רלוי:  אז קודם כל, חשוב לי להגיד, אנחנו לא מדברים פה על מצב חדש

יעל רלוי:  זה לא איזה דיון שהתחיל לפני חודשיים, במרץ, שאז גילינו על הבעיה

יעל רלוי:  בשנים האחרונות התקיימו בכנסת לא פחות מ-12 דיונים בנושא של התפתחות הילד ועוד רבים מאוד בתחומים משיקים, כמו מקצועות הבריאות, הגיל הרך וכיוצא בזה

יעל רלוי:       הרפורמה בהתפתחות הילד והתקצוב של 80 מיליון שקלים בשנה זה נהדר, אבל זה לא על חשבון טיפול בבעיות העומק

יעל רלוי:  מה גם שהתקצוב שהוקצה לה לדעת נציגי משרד הבריאות הוא אפילו לא מחצית ממה שהיה נדרש כדי להתחיל תהליך שיקומי למערכת הזאת

יעל רלוי:  ואני מברכת כמובן על זה שיש מתודולוגיה חדשה

יעל רלוי:  אבל מתודולוגיה זה דבר שצריך לפתוח איתו ולא להגיע איתו אחרי שלוש שנים

יעל רלוי:       אני כמובן מעריכה ומכבדת פה את כל אנשי המקצוע שיושבים סביב השולחן

יעל רלוי:  יש אנשי מקצוע נהדרים במשרדי הממשלה

יעל רלוי:  יש כאן בעיית תקצוב

יעל רלוי:  בעיה של סדר עדיפויות, גם ברמה המיידית, גם ברמה איפה, איפה הנושאים האלה בתקציב של 2023-2024? איפה יהיו הנושאים האלה בתקציב של 2025-2026? אז זה חייבים לגשת לבעיות העומק במערכת

יעל רלוי:  ואם נסתכל על כל הדיונים שהיו בנושא הזה לאורך השנים, אנחנו רואים ארבע בעיות עיקריות:     1

יעל רלוי:  הבעיה הראשונה היא התעריף השעתי של משרד הבריאות לשעת טיפול, שלא עודכן מ-1997

יעל רלוי:  להזכירכם, אנחנו לא בשנות ה-90

יעל רלוי:  השכר עלה, יוקר המחיה עלה

יעל רלוי:  הדברים האלה חייבים להילקח בחשבון

יעל רלוי:  וזה חלק מהסיבה שהמערכת נשארת מאחור

יעל רלוי:       2

יעל רלוי:  התקשרויות של קופות החולים מול היחידות להתפתחות הילד, שהן הספקיות המרכזיות של השירות

יעל רלוי:  שזה נעשה בסכומים שהם מתחת לתעריף של משרד הבריאות, שהוא ממילא נמוך

יעל רלוי:       3

יעל רלוי:  מקצועות הבריאות

יעל רלוי:  אני בטוחה שעוד נרחיב על זה בהמשך

יעל רלוי:       4

יעל רלוי:  בעיה שנגזרת משתי הבעיות הראשונות שהזכרתי, שזה התלות המאוד מאוד מאסיבית של יחידות להתפתחות הילד בפילנתרופיה, ברשויות המקומיות, בשיעור שהוא מעל 60% מהתקציב שלהן

יעל רלוי:  ועוד לא דיברנו על הילדים, על התקצוב העקיף שיוצא מהכיס של הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, כשהם נשלחים למסלולי החזרים וצריכים "הופס" להשלים חצי מסכום הטיפול על חשבונם

יעל רלוי:  ובאבחון זה גם יותר

יעל רלוי:  אז אנחנו בעצם בסיטואציה ששירות שקבוע בחוק בריאות ממלכתי והוא באחריות הבלעדית של משרד הבריאות ושל קופות החולים, 60% ממנו בכלל מתוקצב על ידי גורמים אחרים

יעל רלוי:  הוא מבוסס על קישוש תרומות וקישוש תמיכות מכל מיני מקורות

יעל רלוי:  מהסתמכות על הכיס הפרטי של ההורים

יעל רלוי:  אז המצב הזה לא יכול להימשך

יעל רלוי:  זה מצב שהוא לא רק ביזיוני, הוא גם לא חוקי, אני אבשר לכם

יעל רלוי:  חוק בריאות ממלכתי קובע בצורה מפורשת שכשחסר תקצוב לשירות מסוים, הוא ייצא מאיפה? מאוצר המדינה

יעל רלוי:  לא מרשויות מקומיות, לא מעמותות, לא מפילנתרופיה

יצחק פינדרוס: המדינה התגברה על זה

יצחק פינדרוס:  היה בג"ץ של בתי החולים והמדינה התגברה על זה

יצחק פינדרוס:  עשתה חוק שמותר לה לגנוב רשמי

יצחק פינדרוס:  אמיתי, סיפור אמיתי

יעל רלוי: בסדר, אנחנו מדברים פה על שירותי התפתחות הילד

יעל רלוי:  ובשירותי התפתחות הילד האחריות הבלעדית היא של משרד הבריאות ושל קופות החולים, ואני בטוחה שאין על זה ויכוח פה סביב השולחן

יעל רלוי:       עכשיו, ילדים שלא מאובחנים בזמן ולא מטופלים בזמן, אם מישהו חושב שזה חוסך משהו למדינה לגרוע מהילדים האלה את הסל שמגיע להם, אז טועה טעות חמורה

יעל רלוי:  כי הילדים האלה בסוף מגיעים למצב שהם מושעים ממסגרות חינוכיות לשבועות וחודשים

יעל רלוי:  הם נשלחים לאשפוזים פסיכיאטריים, הם יוצאים לדיור חוץ ביתי, כי הורים לא מסוגלים להכיל את ההידרדרות שלהם במסגרת הביתית

יעל רלוי:  אנחנו מדברים על ילדים בני 9, 10, 12

יעל רלוי:  בני נוער צעירים וילדים צעירים, שהמקום שלהם הוא בבית ולא מחוץ לבית

יעל רלוי:  והפתרון המניעתי והשיקומי הוא מתחת לידיים שלנו והוא נקרא "סל שירותי התפתחות הילד"

יעל רלוי:  אלא שהוא פשוט לא ממומש

יצחק פינדרוס: תודה רבה

יעל רלוי: לא, אני רוצה להגיד

יעל רלוי:  זו תוצאה אכזרית ביותר לילדים האלה

יעל רלוי:  ומי שחושב איך להתחמק מהתקצוב או קצת לדחות אותו, אני מציעה לו לעשות zoom out, לראות כמה המדינה מפסידה ממסות של הורים שיוצאים ממעגל העבודה, בגלל שהם צריכים לטפל בילד עם צרכים מיוחדים בבית

יעל רלוי:  מהקמה של עוד ועוד מוסדות בתחום בריאות הנפש, בתחום הדיור בקהילה, בתחום החינוך

יעל רלוי:  מסגרות ייעודיות לילדים עם צרכים מיוחדים, במקום לראות את הילדים האלה בקהילה, איפה שמגיע להם להיות

יעל רלוי:  ועוד לא דיברנו על מה שקורה כשהם מתבגרים ונהיים תלויים לחלוטין בקצבאות נכות

יעל רלוי:  זה לא חוסך שום דבר למדינה

יעל רלוי:  וזה סבל, וזה מחיר כפול לכל הצדדים שמעורבים בזה

יעל רלוי:       עכשיו, אנחנו לא צריכים להיות במצב שאנחנו נאבקים על אי סגירה של יחידות או שימור המצב הקיים או טיפה להגדיל את מה שיש כרגע

יעל רלוי:  לא

יעל רלוי:  שימור המצב הקיים או קצת יותר ממה שיש לנו כרגע, זה הידרדרות לאחור

יעל רלוי:  והזכירו את זה פה לפניי, יש גדילה באוכלוסייה שצריכה את השירותים האלה

יעל רלוי:  רק בקרב ילדים על הרצף גידול של 130% בחמש שנים

יעל רלוי:  אז מה שנקרא, חבר'ה, להתעורר

יעל רלוי:  אנחנו צריכים עוד יחידות, אנחנו צריכים שלמפעילים יהיה שווה לפתוח יחידות

יעל רלוי:  עזבו שווה, זה עמותות ללא מטרות רווח

יעל רלוי:  זה צריך להיות בר כיסוי, אוקיי? עוד יחידות יותר גדולות שמקבלות ילדים לא רק עד גיל 6 כי הן חנוקות, אלא עד גיל 18, לא דקה פחות

יעל רלוי:  זה מה שקובע החוק וזו הדרך למנוע את ההידרדרות של הילדים האלה בכל כך הרבה מובנים בהמשך החיים

יעל רלוי:  ולא רק הילדים האלה, גם כל בני המשפחה שנגררים אחרי כל ההשלכות שנגרמות כתוצאה מהסיטואציה הזאת

יעל רלוי:       אני מזכירה, יש כאן הרבה בעיות עומק, אבל אחד הדברים שהכי חשוב ליישם ברמה המיידית זה הנושא של תקצוב ישיר ליחידות להתפתחות הילד

יעל רלוי:  כדי לאפשר להם לנשום, כדי לאפשר להם לתת את השירותים כמו שצריך

יעל רלוי:  הייתה הבטחה בתחילת הרפורמה בהתפתחות הילד לתקצוב של 30 מיליון שקלים ליחידות, תקצוב ישיר מתוך עודפי מבחני התמיכה

יעל רלוי:  התקצוב הזה לא עבר

יעל רלוי:  נשמעה פה טענה של מניעה משפטית

יעל רלוי:  אני לא מקבלת את הטענה הזאת

יעל רלוי:  אני בדקתי, הלכתי אחורה לתקציבים, לסעיפים בתקציבים, הרבה הרבה אחורה

יעל רלוי:  ואני גיליתי שהיה תקצוב ישיר ליחידות להתפתחות הילד במשך שנים ולא הייתה עם זה בעיה

יעל רלוי:  אלא שהתקצוב הזה הופסק והנה התוצאה פה לפניכם

יעל רלוי:  וצריך את הדבר הזה ליישם ברמה המיידית

יעל רלוי:       עכשיו, אני רוצה לקראת סיום לצטט את כבוד שר האוצר, מר בצלאל סמוטריץ', בדיון שהוא עצמו יזם פה לפני כמה שנים

יעל רלוי:  ואני בטוחה שליבו במקום הנכון

יעל רלוי:  והוא אומר כך: "השירותים להתפתחות הילד נמצאים בתוך סל הבריאות

יעל רלוי:  לא עושים טובה לאף אחד

יעל רלוי:  שירות ממלכתי שמדינת ישראל חייבת לתת לאזרחיה במסגרת חוק

יעל רלוי:  חלק גדול ממנו נשען על פילנתרופיה ותרומות

יעל רלוי:  זה בלתי מתקבל על הדעת

יעל רלוי:  באופן מעשי צריך לעשות שלושה דברים: לעדכן את התעריף, לייצר איזה שהיא רגולציות מול קופות החולים, כדי לוודא שהן משלמות משהו שהוא לפחות קרוב לתעריף

יעל רלוי:  ובמקביל לייצר תמיכה של משרד הבריאות

יעל רלוי:  לא פילנתרופים אמורים לממן שירות שהמדינה חייבת לתת לאזרחיה"

יעל רלוי:       אני, מה שנקרא, לוקחת בשתי ידיים את המסקנות של כבוד שר האוצר

יעל רלוי:  אני מקווה שאנחנו נהיה סוף סוף במצב שאנחנו עוברים מדיבורים למעשים, לתקצוב

יעל רלוי:  וכמובן כל זה יד ביד עם התהליך בתחום של מקצועות הבריאות, שהוא קריטי

יעל רלוי:  שום דבר בנושא הזה הוא לא בעיה נקודתית שנשים עליה פלסטר

יעל רלוי:  הדברים צריכים להסתכל עליהם בצורה הוליסטית ורק שם הפתרון

יעל רלוי:  אם אנחנו נמשיך ללכת סחור סחור אנחנו לא נצא מזה

יעל רלוי:  יש מאחורינו פה מאות אלפי ילדים עם צרכים מיוחדים, מאות אלפי בני משפחות

יעל רלוי:  משפחה שלהם

יעל רלוי:  תעשו לבד כמה הציבור הזה, את החשבון כמה הציבור הזה גדול

יעל רלוי:  ואנחנו לא נוותר על הדבר הזה

יעל רלוי:  ואני מקווה מאוד שיש כאן איזה שהן בשורות מצד משרדי הממשלה שהם לא איזה שהוא עדכון במילה פה, מילה שם

יעל רלוי:  אלא באמת הפניית משאבים ברמה המיידית, ברמה ארוכת טווח, בתקציב הקרוב

יעל רלוי:  תודה רבה

יצחק פינדרוס: אני מקווה מאוד שלא בתקציב הקרוב, כי התקציב הקרוב הוא 2025 אז אני מאוד מקווה שלא מדובר על התקציב הקרוב

יעל רלוי: גם מיידית וגם בתקציב הבא

יצחק פינדרוס: ולרי זליכה, בית איזי שפירא

ולרי זילכה: תודה רבה

ולרי זילכה:  עורכת הדין ולרי זילכה, בית איזי שפירא

ולרי זילכה:  רכזת פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות

ולרי זילכה:  אני מקפידה להגיד את זה, כי יש מאחוריי כ-60 ארגונים ועוד המון הורים מכל סוגי המוגבלות, שפועלים יחד לעסוק בדבר הזה

ולרי זילכה:  ואני תוהה עוד פעם ועוד פעם, אנחנו באים אדוני לדיונים האלה

ולרי זילכה:  אתה פעם שנייה פה, אנחנו פה למעלה מעשור

ולרי זילכה:  והדיונים לא משתנים

ולרי זילכה:  ותודה ליעל שרגע שמה את הילדים פה על השולחן

ולרי זילכה:  ואת המשמעות של הדיונים האלה של בואו נחכה עוד קצת, בואו נחכה עוד קצת

ולרי זילכה:  התקציב הזה לא, התקציב הזה כן

ולרי זילכה:       אני רוצה דקה אחת מהדיון הקודם שהיינו פה ולא להיכנס לכל סוגיות העומק

ולרי זילכה:  אבל בזמנו כתבתי לאחראית היחידות ההתפתחותיות, שהיא בחלק מהפורום שלנו

ולרי זילכה:  ואמרתי לה ענת, תעשי לי טובה

ולרי זילכה:  שאני אוכל להגיד בדיון עוד פעם, כמה זמני המתנה? על מה מדובר? אז היא שלחה לי בכל היחידות בארץ, אני מדברת על לפני ארבעה חודשים

ולרי זילכה:  בנתיבות, ריפוי בעיסוק, מחכים שמונה חודשים

ולרי זילכה:  קלינאית 12 חודשים

ולרי זילכה:  בבאר שבע קלינאית חסר לי

ולרי זילכה:  ריפוי בעיסוק תשעה חודשים

ולרי זילכה:  בדימונה 10 חודשים ריפוי בעיסוק, קלינאית תקשורת שמונה חודשים, פיזיותרפיה שלושה חודשים

ולרי זילכה:  בלוד, בבני ברק

ולרי זילכה:  ויש לי בכל היחידות ברחבי הארץ

יואב קיש: אני רק אגיד שמאז זה החריף

ולרי זילכה: תודה

יעל רלוי: ואנחנו פה סופרים רק את הילדים שהגיעו להתפתחות הילד

יעל רלוי:  לא את הילדים שאמרו להם לכו ישר לפרטי, כי אין לנו מה להציע לכם, שזה מה ששמענו פה בפעם הקודמת

ולרי זילכה: בדיוק

ולרי זילכה:  אז אנחנו מבינים שאנחנו מדברים פה בבעיית עומק

ולרי זילכה:  עכשיו, אני רוצה רגע להתייחס לעניין הזה של דוח משרד ראש הממשלה

ולרי זילכה:  משרד ראש הממשלה היה הגון מספיק וראוי מספיק לאפשר לציבור לקחת חלק בתהליך הדיוני הזה של עיצוב הדוח

ולרי זילכה:  ויחד עם זאת, בנתיים הזמן עבר ועבר ואנחנו לא יודעים מה קרה שם

ולרי זילכה:  והכספים הקואליציוניים שהובטחו לטובת תמריצים נעלמו

ולרי זילכה:  ואנחנו לא יודעים היום, בסוף, כמה רזה או כמה עבה, או מה יש בהמלצות האלה

ולרי זילכה:  יש מצד אחד את העניין הזה של החסר בכוח אדם, אומרים האיגודים אין חסר בכוח אדם

ולרי זילכה:  בסוף יש שני דוחות שמדברים על חסר בכוח אדם

ולרי זילכה:  אז זה רכיב אחד

ולרי זילכה:       רכיב התמריצים, על איך אנחנו מושכים לטובת השירות הציבורי

ולרי זילכה:  עם כל הכבוד, שיתכבדו משרדי הממשלה, משרד הבריאות, משרד החינוך ומשרד הרווחה, ושיגידו מה הם מתכוונים לעשות ומאיזה תקציבים

ולרי זילכה:  מדברים פה על איגום משאבים

ולרי זילכה:  יושב משרד האוצר ואומר זה בעיה של המשרדים, אנחנו לא ניתן עוד תקציבים

ולרי זילכה:  שהמשרדים יחטטו בתוך סדרי העדיפויות שלהם ויראו איך הם מתעדפים את זה

ולרי זילכה:  אז בבקשה, שיגידו לנו

קריאה: אחרי קיצוץ רוחבי

ולרי זילכה: שיגידו לנו איך הם מתכוונים לתעדף את זה

ולרי זילכה:  איך זה יבוא לידי ביטוי? איך זה יבוא לידי ביטוי כבר עכשיו או בשנת הלימודים הקרובה

ולרי זילכה:  ולא בעוד אני לא יודעת כמה שנים

ולרי זילכה:  אנחנו כל הזמן בסוף מקבלים את אותן תשובות

ולרי זילכה:  נותנים איזה פלסטר נורא נורא קטן, הבטיחו 30 מיליון לפני שלוש או ארבע שנים

יואב קיש: שלוש שנים באוגוסט

יואב קיש:  הובטחו 30 מיליון, שהמדינה אומרת אני עדיין עומדת בהבטחה שלי, רק שאני לא יודעת איך להעביר את הכסף

יואב קיש:  שלוש שנים המדינה לא מוצאת דרך להעביר כסף

יעל רלוי: ומעניין שלא יודעים, כשזה כבר נעשה הרבה פעמים קודם

ולרי זילכה: בואו, ה-30 מיליון האלה, הם באמת, אפילו לא פלסטר

ולרי זילכה:  אני רק ככה מנסה להגיד שהדיבורים וההבטחות וזה, ובסוף הדברים לא קורים

ולרי זילכה:  אז אני כן הייתי מצפה ממשרדי הממשלה שיתכבדו ויגידו לנו מה הם מתכוונים לעשות

ולרי זילכה:  ולא, אני מאוד מכבדת אתכם, אבל בסוף הדוח הוא דוח עלום

ולרי זילכה:  אנחנו לא יודעים מה יש שם

ולרי זילכה:  בסוף ייצא שהדוח הזה הוא עד כדי כך רזה, שהוא באמת, אנחנו יושבים פה ותולים את תקוותנו בדוח הזה

ולרי זילכה:  ובסוף לא תהיה לו איזה שהיא תוצאה משמעותית

ולרי זילכה:  אז בואו, שנדע לפחות שאנחנו נשענים על משהו שיביא תוצאה ושיביא איתו תקציבים

ולרי זילכה:       אדוני, אנחנו ניהלנו את הדיון הזה אצל אדוני לפני דיוני התקציב

ולרי זילכה:  כשהשאיפה הייתה שהדוח יהיה מוכן ויובא לפני דיוני התקציב, שאדוני יוכל להביא לחץ על דיוני התקציב

ולרי זילכה:  זה לא קרה

ולרי זילכה:  בנתיים היה קיצוץ רוחבי, בנתיים, אני לא יודעת מה

ולרי זילכה:  אנחנו באמת מחכים

ולרי זילכה:  אנחנו בינינו מדברים על זה

יצחק פינדרוס: הקיצוץ הרוחבי היה, יהיה, הוא כל שנה הוא עוד פעם

יצחק פינדרוס:  חלק מדיוני התקציב זה קיצוץ רוחבי

ולרי זילכה: בסדר

ולרי זילכה:  אבל אנחנו מדברים בינינו כבר על לחשוב איך להיכנס לתקציב הבא

ולרי זילכה:  אבל אדוני צודק, התקציב הזה כבר עכשיו

ולרי זילכה:       רק עוד כמה נקודות קטנות

ולרי זילכה:  טוב, אמרתי את רוב הדברים האלה

ולרי זילכה:  אני רוצה להגיד שהוקמה ועדת מעקב לרפורמה, ב-2019, על ידי שר הבריאות, על ידי מנכ"ל משרד הבריאות, בזמנו פרופ' ברזילי, אחר כך פרופ' אש

ולרי זילכה:  מה קורה עם זה? למה ועדת המעקב לא מתכנסת? חוץ מלבוא ולהגיד יש לנו דוח ראש הממשלה שמנסה לאגם את כל הסוגיות

ולרי זילכה:  יש פה המון המון נושאים על סדר היום, שאמורות היו ללוות את הרפורמה

ולרי זילכה:  הוועדה לא מתכנסת

ולרי זילכה:  הסיפור הזה של איך אנחנו אומדים את זמני ההמתנה, זה רק רכיב אחד קטן מכל הדברים האלה

ולרי זילכה:  אז למה הוועדה לא מתכנסת ולמה אנחנו לא ממשיכים לעקוב אחרי זה באופן שוטף? יוצא לכאורה שהזמן היחיד שהדבר הזה נמצא על סדר היום זה שאנחנו מצליחים לשכנע את אדוני או את ועדת הרווחה או את וועדת הבריאות או ועדת אני לא יודעת מה, לעשות דיון כזה, שכל הדיונים נראים אותו דבר

ולרי זילכה:       טוב, זה פחות או יותר כרגע

יצחק פינדרוס: תודה

יצחק פינדרוס:  משרד החינוך

יצחק פינדרוס:  אני אנסה למקד

יצחק פינדרוס:  מה שאני הבנתי שלוש שאלות שעלו כאן:      1

יצחק פינדרוס:  שאלה פשוטה, האם לקראת שנת הלימודים הבאה יש עדכון תעריף? זאת אומרת, האם התעריף נשאר אותו תעריף, תעריף משרד החינוך, או לא?      2

יצחק פינדרוס:  במסגרת, עד כמו שאמרתי, עד דיוני הוועדה, עד שיפורסם הדוח של הוועדה, איפה משרד החינוך רואה את עצמו אחראי מול קופות החולים וחלוקת, והעבודה ביניהם

יצחק פינדרוס:  איפה משרד החינוך רואה את עצמו אחראי

יצחק פינדרוס:       אלה לפחות שני הדברים שאני הבנתי פה מהשאלות שעלו

יצחק פינדרוס:  כן?     

פנינה אלתר: אני פנינה אלתר, אני הממונה על מקצועות הבריאות במערכת החינוך במיוחד

פנינה אלתר:  ואני רוצה להתייחס לדברים

פנינה אלתר:  יעל עוד מעט תתייחס קצת לוועדות ולוועדה של האדם במרכז, שזה נושאים אחרים שעלו כאן

פנינה אלתר:       קודם כל, אני רוצה להגיד שבמערכת החינוך - - -     

יצחק פינדרוס: לא, אנחנו מאוד פשוטים

יצחק פינדרוס:  אנחנו אנשים פשוטים

יצחק פינדרוס:  אנחנו רוצים להבין האם ה-30 שקלים הולך לעלות ל-50 או שהוא לא הולך לעלות?     

פנינה אלתר: לא, לא, על זה אני אדבר

פנינה אלתר:  זה החלק שלי בסיפור

פנינה אלתר:  אני מבטיחה שאני אתן תשובות

פנינה אלתר:       קודם כל, במשרד החינוך אין בעיה של תקנים

פנינה אלתר:  אולי יש בעיה אחר כך של תקציב, הגידול בחינוך המיוחד

פנינה אלתר:  אבל אין בעיה

פנינה אלתר:  יש כיתה

יצחק פינדרוס: אה, סליחה, עוד שאלה אחת שהיא קריטית

יצחק פינדרוס:  הנושא הזה של ועדות השמה שלא מכירות בדיוק בקלינאיות תקשורת, בדיוק איפה שיש חוסר, בדיוק שם לא מכירות

פנינה אלתר: יעל תדבר על זה

פנינה אלתר:  אז אני אומרת קודם כל שבמשרד החינוך אין בעיה של תקנים

פנינה אלתר:  הבעיה היא של חסר בעובדים, חסר במטפלים שיש לנו

פנינה אלתר:  ודווקא בנושא הזה של השכר אני רוצה לדבר

פנינה אלתר:  כי במערכת החינוך המטפלים הם עובדי הוראה והסכם השכר החדש שנחתם באוקטובר 2022 חל על כל המטפלים במערכת החינוך

פנינה אלתר:  גם אם לא היה, לא הצלחנו אולי אנחנו להכניס להסכם דברים ייחודיים למטפלים, השכר ההתחלתי, אני כבר אגיד לכם אפילו כמה הוא

פנינה אלתר:  הוא לא 30 שקלים לשעה, הוא גם היום לא 30 שקלים לשעה

פנינה אלתר:  מה שאולי מטעה את כולם, מה שמטעה את כולם שבכל תלוש שכר כתוב את שכר המינימום

פנינה אלתר:  במדינת ישראל זה 30 שקלים

פנינה אלתר:  אבל אף עובד במערכת החינוך לא מקבל 30 שקלים לשעה

פנינה אלתר:  ואני אדבר על ההסכם

פנינה אלתר:  שבעצם הפעימה הראשונה היא כבר ב-1 בינואר התקבלה והפעימה השנייה היא תהיה במשכורת של ספטמבר

פנינה אלתר:  משכורת התחלתית במשרד החינוך של עובד חדש, בדרך כלל נשלח לוועדת העבודה והרווחה, היא 10,400 שקלים, כולל גמול החינוך המיוחד

פנינה אלתר:  תהיה מספטמבר

פנינה אלתר:  כאשר זה לא כולל את כל התנאים הסוציאליים מסביב

פנינה אלתר:  תעשו חישוב, משרה היא 36 שעות

פנינה אלתר:  תעשו חישוב

פנינה אלתר:  אני לא מגיעה ל-30 שקלים לשעה

פנינה אלתר:  זה הרבה הרבה יותר מזה

פנינה אלתר:  אולי אפילו התחלתי כפול

פנינה אלתר:       אני חייבת להגיד, אני מרפאה בעיסוק במקצועי

פנינה אלתר:  למעלה מ-30 שנה במערכת החינוך

פנינה אלתר:  הייתי מרפאה בעיסוק

פנינה אלתר:  היום אני הגעתי לתפקידי, דרך אגב, אפרופו קידום וקריירה

פנינה אלתר:  ועבדתי והיה לי, באתי בגלל שכר למערכת החינוך, זה היה השיקול

פנינה אלתר:  אז אני אומרת נאמרים המון דברים ברשתות

פנינה אלתר:  ואני אגיד פה משהו באמת מליבי

פנינה אלתר:  השיימינג שנעשה ברשתות הוא חלק מזה שמטפלים לא רוצים לעבוד במערכת החינוך

פנינה אלתר:  ואני גם לא הייתי רוצה אם הייתי מבינה את מה שכתוב שם

פנינה אלתר:  אבל אני רוצה שיוכיחו לי, לא יוכיחו, אני יכולה להוכיח הפוך שאין דבר כזה 30 שקלים במערכת

יעל ויסוצקי: בבקשה, תלוש שכר

פנינה אלתר: בסדר, שנייה

יעל ויסוצקי: 2,900 שקלים, שליש משרה במשרד החינוך

יצחק פינדרוס: כמה?     

יעל ויסוצקי: שליש משרה, 2,900 שקלים

יצחק פינדרוס: שנייה, שתי שאלות

יצחק פינדרוס:  רגע, אני אעשה

פנינה אלתר: אני מדברת על השכר החדש

יצחק פינדרוס: תלוש שכר לפני ינואר או אחרי ינואר?     

יעל ויסוצקי: תלוש השכר הזה הוא תלוש אחרון של מרפאה בעיסוק, שעבדה, אני אגיד לך

יעל ויסוצקי:  16 שנות ותק

יעל ויסוצקי:  אנחנו מדברים על, מטושטש פה

יעל ויסוצקי:  זה משנה שעברה, 2022

יעל ויסוצקי:  היא עזבה את המערכת

יצחק פינדרוס: אז מה שהיא אומרת זה שני דברים: שהיו הסכמים עם שתי פעימות, שזה ינואר וספטמבר

יצחק פינדרוס:  שתי פעימות

יצחק פינדרוס:  ושליש משרה במערכת החינוך זה 12 שעות, זה לא כמו שליש משרה במערכת הכללית

יצחק פינדרוס:  זה 12 שעות

יעל ויסוצקי: מרפאה בעיסוק עם 19 שנות ותק שגילחו לה - - -     

פנינה אלתר: "גילחו", בואו נשתמש במילים אחרות

פנינה אלתר:  אני חושבת שכל הקמפיין, כל מה שרץ עכשיו ברשתות

יצחק פינדרוס: זה לא 30 שקלים לשעה

פנינה אלתר: זה לא 30 שקלים לשעה

פנינה אלתר:  וזה גם אני אומרת לפני הסכם השכר

פנינה אלתר:  ואני אומרת, גם כל מה שקורה ברשתות יש לזה סוג של השפעה שלא באים למערכת הציבורית

פנינה אלתר:  וכשהפרטים לא מדויקים, אז מה אני אגיד לכם? אני יכולה להילחם נגד הרשתות? אני רואה, אני חברה, אני רואה מה קורה ברשתות

פנינה אלתר:  אם מפיצים 30 שקלים לשעה, וואלה, באמת לא שווה לבוא לעבוד

פנינה אלתר:  אבל זה לא האמת

יצחק פינדרוס: הפיצו ברשת במשך שנה, ויש פה שותפים לזה, שאני רוצה שילמדו בתוך חצי שנה להיות מרפאה בעיסוק

יצחק פינדרוס:  גם זה הפיצו

יעל ויסוצקי: אבל זה לא רק השכר, זה גם התנאים האחרים של - - -     

פנינה אלתר: בסדר, אני לא מדברת

פנינה אלתר:  אני עוד לא מספיקה לדבר, חכו

יעל ויסוצקי: על זה שהן צריכות לנסוע ברכב - - -     

יצחק פינדרוס: כן, כן, אבל תני לה לסיים

יצחק פינדרוס:  תני לה לסיים

יצחק פינדרוס:  לא, לא, אבל תני לה לדבר, היא ברשות

פנינה אלתר: אז קודם כל, אמרתי שאני לא רוצה בכלל לדבר על שכר שעתי

פנינה אלתר:  במערכת החינוך מועסקים בחודשי, עם כל התנאים שמסביב

פנינה אלתר:  ויציבות תעסוקתית ושכר סביר יש לה חלק

פנינה אלתר:  זה נכון שבהמון מקצועות, וגם אני, גם אני הייתי כזאת, עבדתי חלק במערכת הציבורית, חלק בפרטית

פנינה אלתר:  כי יש לזה איך אומרים? הזנה הדדית

פנינה אלתר:  אתה מרוויח מפה

פנינה אלתר:  מה שאתה מרוויח במערכת הציבורית אתה לא מרוויח במערכת הפרטית

פנינה אלתר:  אז אני חושבת שצריך לקחת את זה בחשבון

פנינה אלתר:       עכשיו, נאמרו פה כל כך הרבה דברים

פנינה אלתר:  את לא דיברת על הנושא, עכשיו את הוספת את הנושא של תנאי עבודה

פנינה אלתר:  אכן כן, במוסדות לחינוך מיוחד אצלנו יש חדרי טיפולים, יש ציוד, הכול

פנינה אלתר:  עצם זה שהחוק, והיום אנחנו בעצם זה לא מהיום, החינוך המיוחד, מאפשר ורוצה שילדים ילמדו בחינוך הרגיל, זה באמת שם לנו התמודדות לא פשוטה בכמה נושאים שאנחנו מנסים מאוד לטפל בהם

פנינה אלתר:  זה הנושא של איפה לטפל בילדים האלה, בכל גן במדינת ישראל לא סביר שיהיה לנו חדר טיפולים

פנינה אלתר:  הנושא של המרחב הטיפולי, הציוד, אנחנו מנסים באמת להתמודד עם הדבר הזה

פנינה אלתר:  איך לייצר מסגרות שהן יהיו הגיוניות וטובות למטפלים

פנינה אלתר:  אפילו אנחנו הוצאנו לפני שנה וחצי מסמך שמגן על המטפלים

פנינה אלתר:  שאי אפשר לתת להם ללא סוף מטופלים ולפזר אותם ללא סוף מסגרות

פנינה אלתר:  אנחנו משתדלים באמת לעמוד בזה ולהגן על המטפלים, שיהיה להם שווה לעבוד אצלנו

יצחק פינדרוס: מטפל שמטפל בילדים שבשילוב בחינוך הרגיל זה גם תחתיכם?     

פנינה אלתר: תחת, כן

פנינה אלתר:  זה אותו דבר, תחתינו

פנינה אלתר:  הם כולם תחתינו, הם מקבלים את השירות מהמתי"א ויש לזה מורכבות

פנינה אלתר:  אין תעדוף כוח אדם

פנינה אלתר:  לצערי הרב, לחץ ההורים גורם על מנהלי המתי"א גורם לנו לתהליך הפוך

פנינה אלתר:  לתהליך הפוך

פנינה אלתר:  כי ההורה יושב על השעה של הילד שלו ומאיים לפעמים על המנהל ובעצם התעדוף לפעמים הולך לשילוב

יואב קיש: נפלא

פנינה אלתר: אבל החסר פה הוא בכל מקום

פנינה אלתר:  ואני אומרת שוב, אם אנחנו רוצים שלא יהיה חסר אנחנו צריכים לחבור

פנינה אלתר:  צריך לדאוג למטפלים, אני אומרת את זה בכנות

פנינה אלתר:  צריך וגם אנחנו במערכת החינוך נמשיך ונדאג להם

פנינה אלתר:  אבל אם תהיה מלחמה כזאת, עליהום, על המערכת הציבורית בכלל, בוודאי, שהיא לא מדויקת גם, בוודאי שלא ירצו לעבוד

פנינה אלתר:       אז אני חושבת שאנחנו כורים לעצמו גם את הבור הזה לבד

פנינה אלתר:  וזה לא רק בגלל שכל כך רע במערכת הציבורית

פנינה אלתר:  ועדיין, צריך לטפל בנושא השכר של המטפלים, אני מסכימה עם זה לחלוטין

פנינה אלתר:  גם אצלנו, גם במערכת החינוך

פנינה אלתר:  אני אומרת, המטפלים קיבלו עכשיו, כל המטפלים, כמו כל עובדי הוראה, השכר ההתחלתי עלה

פנינה אלתר:  גמול החינוך המיוחד עלה ל-15% לכולם

פנינה אלתר:  למעט אלה הוותיקים שמקבלים גמול חינוך

פנינה אלתר:  זאת אומרת שיש פה עלייה משמעותית בשכר

פנינה אלתר:  נכון, לא השגנו ולא הצלחנו, כי הכסף, ההסכם לא הספיק לכל

פנינה אלתר:  ולא הצלחנו להביא את גמול הטיפול

פנינה אלתר:  אולי נצליח בהסכם הבא, אולי לא, אני לא יודעת

פנינה אלתר:  אבל אנחנו באמת פועלים למען

פנינה אלתר:  ואני אומרת שוב, אם ברשתות יהיה קצת פחות רעש, אולי ירצו לעבוד במערכת הציבורית

פנינה אלתר:  יש פה מחיר

זהר לרר פטקין: זה מצוקה אמיתית של אנשים

פנינה אלתר: אני יודעת, אני יודעת

פנינה אלתר:  אני מסכימה

יצחק פינדרוס: סליחה, סליחה

יצחק פינדרוס:  אי אפשר לנהל דיון תוך כדי הדיון

פנינה אלתר: ואני אומרת, זו מצוקה

פנינה אלתר:  אני לא אומרת, גם אצלנו

יצחק פינדרוס: העמדה שלך נשמעה היטב

יצחק פינדרוס:  היא אומרת את העמדה שלה

פנינה אלתר: אני אומרת שוב, את מביאה פה משהו לפני הסכם השכר

פנינה אלתר:  יש הסכם, שינוי הסכם שהוא משמעותי בבסיס

פנינה אלתר:  והמטפלים זכו מתוקף זה שהם כחלק מעובדי ההוראה

זהר לרר פטקין: שזאת ההיערכות לספטמבר?     

יצחק פינדרוס: כן, בספטמבר

פנינה אלתר: הפעימה הראשונה ניתנה להם ב-1 בינואר רטרואקטיבית משנה שעברה

פנינה אלתר:  והפעימה השנייה וגמול החינוך המיוחד יינתן במשכורת של חודש ספטמבר

זהר לרר פטקין: אתם צופים שזה יענה על הצרכים, על החסר במשרד החינוך?     

פנינה אלתר: מה זה אני צופה? קודם כל אנשים צריכים לבוא

יצחק פינדרוס: זה תלוי במלחמה ברשתות

פנינה אלתר: ברשתות כתוב לך 30 שקלים לשעה, אז הם לא יבואו

פנינה אלתר:  אנחנו יוצאים עכשיו, דרך אגב, בקמפיין גם לגיוס מטפלים ואנחנו נכתוב את האמת

פנינה אלתר:  זאת אומרת, שידעו מה זה לעבוד במערכת החינוך

יצחק פינדרוס: תכתבו שזה לא 30, שזה 52

פנינה אלתר: בדיוק

פנינה אלתר:  להתחלה

פנינה אלתר:  ואני לא רוצה להגיד לכם לאיזה משכורות הם מגיעים

פנינה אלתר:  הם מגיעים למשכורות מאוד מאוד מכובדות בהמשך

פנינה אלתר:  אז אני אומרת שוב, צריך שיהיה גמול ייחודי למטפלים

פנינה אלתר:  צריך לדאוג להם עוד

פנינה אלתר:  אין ספק, גם אצלנו

פנינה אלתר:  ולדאוג להם

יצחק פינדרוס: יכול להיות שזו הזדמנות במסגרת הרפורמה יוצאים הרבה מההייטק, אולי הם יבואו אליכם

יצחק פינדרוס:  אני יודע?     

פנינה אלתר: אז זה ככה אני מקווה שעניתי ככה

פנינה אלתר:  ורק הייתה פה עוד אמירה מקופות החולים, אני לא זוכרת מי אמרה את זה

פנינה אלתר:  תראו, טיפול, ילד זכאי במדינת ישראל לקבל טיפול מתוקף חוק בריאות ממלכתי ומתוך חוק חינוך מיוחד

פנינה אלתר:  זה לא אחד על חשבון השני

פנינה אלתר:  אז גם אם אין לי מטפלים, אני לא מעמיסה על מערכת הבריאות

יצחק פינדרוס: לא, אני בכנות אני לא שואל על המערכת החוקית

פנינה אלתר: לא, אני לא מרגישה שאני מעמיסה על מערכת הבריאות

יצחק פינדרוס: אני שואל בסוף, לא, לא, לא

יצחק פינדרוס:  אני שואל בסוף, יש בסוף בקצה של כל הדיבור שלנו יש ילד עם הורה

יצחק פינדרוס:  מי אחראי על הטיפול שלו? הוא מקבל ככה: שלושה טיפולים בחודש של ריפוי בעיסוק בקופת חולים

יצחק פינדרוס:  ארבעה טיפולים מזה, ואיך הוא מחלק את זה?     

פנינה אלתר: לבלבל אותך עוד יותר? הטב"מ, שירות של משרד הבריאות, נמצא בתוך הגנים שלנו

יצחק פינדרוס: אז זה מה שאני שואל

יצחק פינדרוס:  לא, אבל זו תשובה

יצחק פינדרוס:  כי את אומרת בסוף יש מטפלת שנמצאת בגן שהיא בעצם מכוח חוק הבריאות וחוק החינוך וחוק זכויות הפרט, היא מטפלת בסוף בילד

יצחק פינדרוס:  איזה כוח חוקי, הילד לא מחזיק עורך דין, זה גם לא מעניין אותו

יצחק פינדרוס:  אבל בסוף יש מי שמטפל בו ולוקח, ויש לו תוכנית טיפולית שהיא אחראית עליו

יצחק פינדרוס:  מי בסוף אחראי, אני מנסה להבין, מי אחראי על הילד?     

פנינה אלתר: אני לא יודעת

פנינה אלתר:  מערכת הבריאות תענה

פנינה אלתר:  אנחנו אחראים על הילד כחלק, הוא תלמיד במערכת החינוך במדינת ישראל

יצחק פינדרוס: והוא הולך לטיפולים בקופת חולים בו זמנית?     

פנינה אלתר: בוא נגיד, יכול להיות

פנינה אלתר:  אבל ההעדפה היא שילד לא יקבל סתם שני טיפולים

יצחק פינדרוס: אז אני מנסה להבין

ד"ר נעמה יושע-אורפז: כל משרד אחראי על החלק שלו

יצחק פינדרוס: לא, אבל איפה את מדברת איתה, לא איתי

ד"ר דורית שמואלי: אנחנו, הלוואי והיינו מדברים יותר

ד"ר דורית שמואלי:  אבל קודם כל, אני חושבת, אני חושבת שהרבה מהאנשים פה שותפים לי

ד"ר דורית שמואלי:  שכשילד מוגדר כילד בעל צרכים מיוחדים ונכנס לתוך מסגרת חינוכית, המקום הטבעי והאקולוגי לקבלת הטיפולים הוא בתוך המערכת החינוכית

פנינה אלתר: וכך זה עובד

ד"ר דורית שמואלי: גם מבחינת הטיפול הכוללני בו, כולל הדרכה של הצוותים החינוכיים שאינם מטפלים

ד"ר דורית שמואלי:  כולל מתן הטיפולים בשעות שבהן הילד נמצא בתוך המסגרת הטבעית שלו

ד"ר דורית שמואלי:  מה שקורה, כשמערכת החינוך, גם כשהיא מתאמצת, לא מצליחה לגייס אנשים ומפנים אותם חזרה אלינו

פנינה אלתר: אבל את שומעת מה אומרת

פנינה אלתר:  בבסיס את צריכה לתת

פנינה אלתר:  את מתוקצבת

ד"ר דורית שמואלי: קודם כל, אני לא מתוקצבת

פנינה אלתר: במישור העקרוני הילד זכאי לקבל גם מפה

פנינה אלתר:  אני מסכימה איתך לחלוטין שזה נכון

ד"ר דורית שמואלי: בוודאי, את גם זכאית לקבל טיפול, ניתוח אפנדציטיס, כל השאלה זה מה השיקול הקליני לבצע את הניתוח הזה

פנינה אלתר: אין ספק שברירת המחדל, אנחנו יודעים, שזה בתוך מערכת החינוך

ד"ר דורית שמואלי: נכון, נכון

פנינה אלתר: אבל מה נעשה כשאין לנו?     

ד"ר דורית שמואלי: לא, אני אומרת, כשאין לכם אנחנו גם מאשרים טיפולים

ד"ר דורית שמואלי:  אבל אותם טיפולים שאין לכם, גם אין לנו

ד"ר דורית שמואלי:  קודם כל נשים את זה על השולחן

פנינה אלתר: אז כולנו באותו - - -     

יצחק פינדרוס: לא, לא, השאלה שלי לא הייתה על מסגרת משא ומתן ביניכם מי יוציא את הכסף

יצחק פינדרוס:  השאלה שלי הייתה מי אחראי

יצחק פינדרוס:  יש פה בעיה

ד"ר דורית שמואלי: לא, שנינו אחראים, כל אחד אחראי מהצד שלו

ד"ר דורית שמואלי:  אין שאלה

ד"ר דורית שמואלי:  אבל ילד, בעיקר ילדים שמוגדרים בעלי צרכים מיוחדים

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, ההורים בפינג פונג

יצחק פינדרוס:  ההורים בסוף בפינג פונג

ולרי זילכה: אבל אדוני, המטרות הן לא בהכרח מטרות זהות

ולרי זילכה:  כשילד נמצא במשרד החינוך, חלק מההיבט הטיפולי הוא באמת, נכון שהכול תמיד צופה פני עתיד וחיים וכו', אבל בסוף זה התפקוד שלו בתוך מערכת החינוך, על המשתמע מכך

ולרי זילכה:  את זה הוא אמור לקבל במערכת החינוך

ולרי זילכה:  הסל שלו לא תמיד מספיק, בטח ובטח כשהילד נמצא בשילוב

ולרי זילכה:  בלי לדבר על השאלה אם יש, מעבר, בהינתן שיש את המטפלים הנדרשים, אז גם הסל הוא לא תמיד מספיק

ולרי זילכה:  ומעבר לזה, הוא זכאי בקופת החולים לקבל את מה שהוא עוד צריך

ולרי זילכה:  כי מעבר לזה שיש לו חיים - - -     

יצחק פינדרוס: אני לא התכוונתי להיכנס

יצחק פינדרוס:  אני מבין מה שאת אומרת

יצחק פינדרוס:  לא, לא, אני בסוף אומר, יש פה איזה משהו שבסוף ההורה הוא בפינג פונג

ולרי זילכה: אני רוצה להגיד שאנחנו הצענו מודל שאנחנו בקשר, הצענו אותו לוועדת שפירא, ואנחנו בקשר עם משרד החינוך בעניין, על מועדונית תומכת שילוב, שיאפשר לילדים למשל המשולבים לקבל את הטיפולים ההתפתחותיים להם הם זכאים מקופת חולים בשעת המועדונית

ולרי זילכה:  ואז יהיה דיאלוג בין המטפלים של היום והמטפלים של הצהריים

יצחק פינדרוס: אני רוצה לחזור לשאלה שלי על הוועדות השמה

יעל רלוי: אוי גם המערך המשלים, כי זה באמת נוגע בדיוק בעניין של הטיפולים הפרא רפואיים

יעל רלוי:  זה קצת דומה גם למה שוולרי הזכירה

יעל בכר: אני לוקחת מהמקום של ועדת שפירא באמת שהוזכרה פה

יעל בכר:  שמטרתה לבחון את חוק החינוך המיוחד

יעל בכר:  לא את הערכים שבבסיסו, אלא את ההשתמעויות שלו, את הפרוצדורות שנוצרו וכחלק מזה, כחלק מזה, אנחנו בוחנים גם את אותה רשימה של גורמים קבילים לאבחנת מוגבלות, שהיא כרגע חלק מחוק החינוך המיוחד

יעל בכר:       כחלק מהתהליך הזה של ועדת שפירא, יש משימות שהן קצרות טווח

יעל בכר:  זאת אומרת, אנחנו בוחנים מה אפשר לעשות ללא תיקון חוק או עד שיתוקן החוק

יעל בכר:  ודברים שכן מצריכים תיקון חוק, יותר מעמיק

יעל בכר:  שאנחנו כולנו מקווים שלא יארך, זאת אומרת, כולנו מאוד רוצים את זה

יעל בכר:  זה לא הסתייע בשנים האחרונות בגלל, למעשה כי אי אפשר היה לעשות תיקון חוק בגלל חילופי השלטון הרבים

יעל בכר:  אבל זה לא האישיו שלנו

יעל בכר:       מה שאנחנו, אנחנו בשיח מצוין עם משרד הבריאות

יעל בכר:  ומה שאנחנו בדקנו וקיבלנו אישור זה באמת לתקן את המקום הזה שמאפשר רק לקלינאי תקשורת שעובד במכון להתפתחות הילד

יעל בכר:  יש לזה איזה שהוא רציונל, אבל לא משנה, אנחנו מסתכלים עכשיו קדימה

יצחק פינדרוס: אתם הולכים לתקן את זה?     

יעל בכר: ולהרחיב את האפשרויות ככל שניתן בלי לשנות את החוק

יעל בכר:  אנחנו מטפלים ובודקים את זה ברמה המשפטית

יצחק פינדרוס: לא נראה לי שיש בעיה חוקית

יצחק פינדרוס:  צר לי, לא נראה לי שצריכה להיות בעיה משפטית

יצחק פינדרוס:  ועדת השמה בסוף היא לא - - -      

יעל בכר: לא, לא

יעל בכר:  ועדה משפטית רק במובן הזה, לא ועדה משפטית, במובן זה שזה לא יסתור את חוק החינוך המיוחד

יעל בכר:  וזה לא יסתור

יצחק פינדרוס: איזה חוק?     

יעל בכר: החינוך המיוחד

יעל בכר:  מכיוון שהרשימה הזאת של הגורמים המקבילים היא חלק מחוק החינוך המיוחד

יעל בכר:  לא משנה, אנחנו נטפל בזה

יצחק פינדרוס: ועדת השמה בסוף סוברנית וזה שהעבירו את זה בתקנה בגלל שהאוצר נבהל מכמויות הכסף שנשפכו משם, זה בסדר, הבנתי

יצחק פינדרוס:  ועדת השמה סוברנית לקבל החלטה

יצחק פינדרוס:  כשאתה אומר לה מראש אל תסתמך על חוות דעת, שזה לא הגיוני

יעל בכר: זה מה שאני אומרת

יעל בכר:  האמירה הזאת שמגדירה מיהו הגורם הקביל שוועדת הזכאות ואפיון זה עכשיו

יצחק פינדרוס: ועדת השמה יכולה גם להסתמך על סבא, לא נעים לי להגיד לך

יצחק פינדרוס:  ועדת השמה יכולה להסתמך גם על סבה, סליחה?     

יעל בכר: לפי חוק החינוך המיוחד

יצחק פינדרוס: היא באה ואומרת התרשמנו מהילד, מהמשפחה, מזה, מהסביבה, שזה הצורך שלו

יצחק פינדרוס:  והיא שולחת אותו לאותו מוסד

יצחק פינדרוס:  הרי היא עושה, היא לא חייבת, אין לה הגדרה בחוק

יעל בכר: אני רוצה להסביר רגע

יעל בכר:  ועדת זכאות ואפיון היא ועדה של משרד החינוך

יעל בכר:  היא לא יכולה להחליט אם ילד יש לו הפרעה נפשית

יעל בכר:  היא לא יכולה להחליט אם ילד יש לו אוטיזם, בשביל זה יש אנשי מקצוע

יעל בכר:  ואנשי המקצוע הזה הוגדרו בחוק החינוך המיוחד, שהוא כרגע - - -     

יצחק פינדרוס: וקלינאי תקשורת גם הוגדר בחוק חינוך מיוחד, קלינאית תקשורת בחוק כתוב "שעובדת בהתפתחות הילד"?     

יעל בכר: בהתייחסות הראשונה לחוק החינוך המיוחד

יעל בכר:  יחד עם זה, אוקיי, אבל ברור לנו, אוקיי?      

יצחק פינדרוס: אני חשבתי שהמחוקקים הקודמים היו יותר אינטליגנטים

יעל בכר: אין לנו מחלוקת, לאור באמת הגידול במספרים וכל מה שתואר כאן, שאני לא אחזור עליו, שצריך לשפר את זה

יעל בכר:  אז ברמה המיידית, אנחנו נטפל בדבר הזה במשותף

יעל בכר:  כבר התחלנו ואנחנו מאמינים שזה ייצא ממש בקרוב

יעל בכר:  וכמובן ברגע שזה ייצא כולם ידעו מזה

יעל בכר:  זה ברמה הנקודתית של הדבר הזה

יעל בכר:       ברמה הקצת יותר רחבה – אני מזכירה גם בפרוטוקול של המפגש הקודם

יעל בכר:  אנחנו לא היינו בו, אבל ועדה בין משרדית

יעל בכר:  הכוונה, להבנתנו, לוועדת האדם במרכז

יעל בכר:  שהיא באחריות משרד ראש הממשלה

יעל בכר:  שנכנסה עכשיו לאחרונה לחוק ההסדרים ובאמת תפסה תאוצה מאוד משמעותית

יעל בכר:  יושבים שם משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד הרווחה והביטוח הלאומי

ד"ר דורית שמואלי: אבל הקופות לא

יעל בכר: זה אני לא יודעת

יעל בכר:  זה לא להגיד לי, אני לא אחראית על הוועדה

יעל בכר:  אנחנו חלק מהוועדה הזאת

יעל בכר:  ובלב מאוד חפץ אנחנו חלק מהוועדה הזאת

יצחק פינדרוס: אני בטוח שאם הקופות ירצו להיות, גם בית איזי שפירא ואלו"ט ירצו להיות

יצחק פינדרוס:  לא, האם זה נותני השירות או משרדי הממשלה שהם אחראים

יצחק פינדרוס:  בסוף אתה לא עושה ועדה, זה שאלה

יעל בכר: זה יחליטו למה בריאות, על זה אנחנו לא ניקח אחריות

יעל בכר:  מה שרציתי רק להגיד שהוועדה הזאת החליטה להתמקד, כיוון שזה יחסית פתיר, יחסית פתיר, זה בכל תהליכי האבחון וההכרה שיהיו מאוחדים בין ארבעת הגופים הללו

יעל בכר:  אני רק מספרת על זה, אנחנו לא אחראים על זה, אנחנו חברים בחלק הזה

יעל בכר:  התהליך להבנתי מתקדם, מבחינת איך מגדירים מוגבלות, מי הם הגורמים שמאבחנים, איך צריך להיראות דוח כזה

יואב קיש: מדובר בשתי ועדות שונות

יואב קיש:  ועדת האדם במרכז הוקמה לא מזמן ועושה את עבודתה

יואב קיש:  הוועדה הזאת שבחנה - - -     

יעל בכר: לא, לא, אני יודעת

יעל בכר:  לא, לא, הסתכלתי עליהם, כי הם ממשרד ראש הממשלה

יעל בכר:  לא, לא, אני יודעת

יעל בכר:  יואב, אני יודעת שזה לא אותה ועדה

יעל בכר:  פשוט הם משם

יעל בכר:  הפניתי אליהם מבט

יעל בכר:  אז חשוב לדעת שיש את הוועדה הזאת ואני בטוחה שתהיה לנו בשורה ממנה

יצחק פינדרוס: תודה רבה

יצחק פינדרוס:  משרד האוצר נמצאים כאן? שאלת השאלות, כמה כסף האוצר שם בשביל הדוח הזה? שאלה מעניינת

יצחק פינדרוס:  בפרט אחרי ששמענו את ההצהרה של שר האוצר, אז בכלל אנחנו בטוחים שאתם באתם פה עם בשורות

גאיה עפר: אחד העקרונות שחשוב לשר האוצר זה ביזור סמכויות ולכן מי שקובע את סדרי העדיפויות בתקציב מערכת הבריאות זה משרד הבריאות

גאיה עפר:  אני אגיד שמתוך התוספות שקיבל משרד הבריאות בתקציב הנוכחי, 2 מיליארד שקלים, תוספות

יצחק פינדרוס: לא, בסדר, אבל לנושא הזה

גאיה עפר: תוספות מאוד גדולות

גאיה עפר:  אני אומרת, מתוך תוספות שהן גדולות בהשוואה לשנים קודמות ובכל קנה מידה, יש כספים מסוימים שאני יודעת שכבר מיועדים לתוכניות כוח אדם בעצם בתחום הזה, של מקצועות הבריאות

גאיה עפר:  בסוף, שוב, זה בהתאם לסדרי עדיפויות של המשרד

גאיה עפר:  ואני מבינה שיש מגעים בין המשרדים בניסיון לגייס ולהגיע למשאבים נוספים

גאיה עפר:       לצערי, אני מאמינה שלא ניתן ליישם את כל המלצות הדוח באופן מיידי ובתקציב הזה, כי באמת, כמו שהציג משרד רוה"מ הדוח נוגע לסוגיות שחלקן הם שכר ותנאי עבודה

יואב קיש: אנחנו נוכל לדעת מה ההמלצות קודם כל? לפני היישום, לדעת מה הם?     

יצחק פינדרוס: תן לה לסיים

זהר לרר פטקין: אני רוצה להזכיר שזה כסף לא צבוע

יצחק פינדרוס: סליחה, בואו, אף אחד לא ישמע את אף אחד אם לא ניתן לכל אחד לסיים את דבריו

יצחק פינדרוס:  כן?     

גאיה עפר: אז אני אומרת, באמת הדוח, ונקווה שהוא יפורסם בקרוב, כן נוגע להרבה מאוד סוגיות

גאיה עפר:  קשה לי להאמין שתהיה אפשרות ליישם את כולו ביום אחד והוא בנוי גם כקריאת כיוון הדרגתית, מקצועית, לאיך צריך להיראות בעצם תוכנית העבודה של הממשלה לתקופה הקרובה

גאיה עפר:  אבל בהחלט יש כוונה של משרד הבריאות, של המשרדים השונים, להתחיל ביישום שלו עוד בתקציב הנוכחי

יצחק פינדרוס: טוב, תודה

יעל רלוי: לגבי התקצוב הישיר, יש איזה שהיא התייחסות? כי אנחנו סיימנו את הדיון הקודם עם איזה שהיא בקשה שיגיע עדכון ממשרד האוצר לגבי זה

גאיה עפר: הגבנו לנושא הזה

גאיה עפר:  הוועדה פנתה, הגבנו גם בכתב

גאיה עפר:  אני אגיד שהנושא של תקצוב ספקים של קופות החולים עולה בצורה רוחבית בכל מיני תחומים

גאיה עפר:  הוא עולה על ידי מוסדות גריאטריים, סיעודיים מורכבים, שטוענים שהמימון שהקופות מביאות, בגלל כל מיני הנחות שהם נותנים היום, הוא לא מצליח לספק

גאיה עפר:  כלומר, זו סוגיה שאנחנו נתקלים בה

ולרי זילכה: אז אם זה סוגיה רוחבית, אז אולי צריך לתת עליה את הדעת

גאיה עפר: בסופו של דבר, החוק, האופן שבו מערכת הבריאות עובדת וחוק ביטוח בריאות עובד, וזו אחת הסיבות לדעת דוחות OECD ולדעת גורמים מומחים בעולם במערכות בריאות, זה שהצורה הזאת, המערכת שבה היא מאצילה לקופות חולים ונותנת להם גמישות לנהל את שירותי הבריאות - - -     

יצחק פינדרוס: אני רוצה לרדת לרמה הפרקטית

יצחק פינדרוס:  הצעות אני, זה בסדר גמור

גאיה עפר: אנחנו לא יודעים לנהל את זה אחרת

יצחק פינדרוס: ובפרט שזה כולל את ה-OECD, זה בכלל טוב

גאיה עפר: אנחנו לא יודעים כממשלה להיות מתכנן מרכזי של שירותים

יצחק פינדרוס: לא זאת השאלה

יצחק פינדרוס:  אבל אני מתנצל, אבל זה ממש לא השאלה שעומדת כאן על הפרק

גאיה עפר: נכון, אבל בשורה התחתונה אף אחד לא מקבל - - -     

יצחק פינדרוס: שנייה, שנייה, שנייה

גאיה עפר: אנחנו לא תומכים בצורה ישירה או רוחבית

יצחק פינדרוס: אבל זאת לא השאלה שעומדת כרגע על הפרק, בסדר? אני חושב שברור גם לכל הנוכחים כאן, שאנחנו נמצאים באיזה שהיא בעיה ובאיזה שהוא פלונטר שצריך לפתור אותו

יצחק פינדרוס:  עכשיו, הפלונטר בא מבירוקרטיה, בא מבעיות תקציביות, בא מבעיות, מאין ספור בעיות, בסדר? או מפרסומים ברשת, לצורך העניין

יצחק פינדרוס:  זה בכלל לא משנה

יצחק פינדרוס:  בסוף אנחנו נמצאים באיזה שהוא פלונטר, כולנו מודעים לזה

יצחק פינדרוס:  ואמרו קודם, נמצאים פה, אני זכיתי להיות בשני דיונים, נמצאים פה ב-12 דיונים כבר

יצחק פינדרוס:       עכשיו, יש כסף

יצחק פינדרוס:  יש 30 מיליון שקלים שאתם אומרים שזה קיים

יצחק פינדרוס:  זה קיים

קריאה: זה לא מה שאנחנו אומרים

יצחק פינדרוס: אה, זה כבר לא קיים? כי ההצהרה עד היום שזה קיים

גאיה עפר: לא, אז גם נאמר בדיון, אני אחזור על זה

גאיה עפר:  אותה התחייבות שנאמרה על ידי אחד מגורמי הממשלה

יואב קיש: שר הבריאות, שר הבריאות יולי אדלשטיין

יואב קיש:  לא, לא, סליחה

יואב קיש:  שר הבריאות יולי אדלשטיין הבטיח בפני השלטון המקומי

גאיה עפר: בעצם אמר שבאותה שנה, שנת 2020 היה תת ביצוע במבחן התפתחות הילד שיועד לקופות החולים

גאיה עפר:  תת הביצוע נבע לצערנו מהעובדה שהייתה קורונה באותה שנה והעובדה שהמבחן היה בעצם ראשוני

גאיה עפר:  באותה שנה לא היה ניצול מלא

גאיה עפר:  מאותו סכום שהיה ב-2020 ומן הסתם לא ניתן ולא גולגל לתקציב המדינה המתחדש מידי שנה

גאיה עפר:  למעשה בשנה הנוכחית, בשנים הנוכחיות כבר אנחנו רואים ניצול מלא של המבחן הזה

גאיה עפר:  לשמחתנו

גאיה עפר:  זה אומר שהכסף הגיע למערכת, הגיע להגדלת מגעים ולהגדלת הטיפולים

גאיה עפר:  וכרגע אין, הסכום הזה לא קיים ולא מתוקצב

יעל רלוי: אני דווקא שמעתי שכן יש עודפי מימוש

יצחק פינדרוס: בואו, אני לא פותח את הדיון עכשיו מחדש על ה-30 מיליון

יצחק פינדרוס:  יש עוד מישהו מהגופים?     

יואב קיש: לא, אבל הייתה תשובה אחרת של משרד הבריאות, שאני חייב רגע, בכל זאת להגיד אותה

יצחק פינדרוס: אני מתנצל בפני הארגונים

יצחק פינדרוס:  אתם כנראה לא מודעים לזה, כאזרחי ישראל

יצחק פינדרוס:  לשרים, ואני כמעט אמרתי את זה כשהיא אמרה על שר האוצר

יצחק פינדרוס:  לשרים אין הרבה השפעה על המשרדים שלהם

יצחק פינדרוס:  הם בובות יפות

יצחק פינדרוס:  לא נעים לי להגיד לך, אבל סדרי השלטון במדינת ישראל זה ששרים הם די בובות

יצחק פינדרוס:  ומי שמנהל את המשרדים על פי רוב זה פקידים

יצחק פינדרוס:  ולכן להצהרות של שרים, לצערי הרב, אין הרבה משמעות

יצחק פינדרוס:  אנחנו מנסים לשנות את זה, אבל בנתיים יש הפגנות באיילון

יצחק פינדרוס:  זה לא עובד

יצחק פינדרוס:  בנתיים, לצערי הרב, לשרים אין כמעט השפעה במשרדים

יואב קיש: אדוני, משפט אחד

יצחק פינדרוס: זאת האמת המרה במדינת ישראל, זה סדר השלטון

יעל רלוי: יש השפעה על חלוקת משאבים

יצחק פינדרוס: גם לא, צר לי לאכזב אותך גם

יצחק פינדרוס:  גם לא

יצחק פינדרוס:  גם לא, צר לי לאכזב אותך

יצחק פינדרוס:  מי שמחליט על המשאבים זה אגף התקציבים במשרד האוצר

יצחק פינדרוס:  תאמיני לי, אני בוגר כנסת ובוגר הרבה מקומות

יצחק פינדרוס:  לצערי הרב, מי שמחליט בסוף, לשרים יש השפעה מאוד מינורית

יצחק פינדרוס:  יש, לא אמרתי תקציב, אבל מינורית מאוד

יצחק פינדרוס:  מינורית מאוד, לצערי הרב

יעל רלוי: אתם חלק מהממשלה

יואב קיש: אדוני, משרד הבריאות, משרד הבריאות הגיב בכתב לאחרונה, לפורום שאני מנהל, הפורום של היחידות להתפתחות הילד

יואב קיש:  שלו יימצא מנגנון להעביר את הכסף, הם ימצאו את ה-30 מיליון

יואב קיש:  כתוב

יואב קיש:  זאת אומרת משרד הבריאות, כתוב, אני מצטט, תאמיני לי, יש לי זיכרון טוב

ד"ר נעמה יושע-אורפז: זה רק לא היה 30 מיליארד

יואב קיש: זה היה 30 מיליון בשתי פעימות, זאת אומרת 15 ו-15

יואב קיש:  וזו תשובה רשמית של משרד הבריאות, של אנשי המקצוע, לא של השר הפעם

יואב קיש:  זאת אומרת, הם מתכוונים לקיים לכאורה את ההבטחה שהבטיח השר, רק שאוזלת היד של ממשלת ישראל, שלא מצליחה שלוש שנים למצוא מנגנון שבו היא תעביר כסף ישיר ממשרד הבריאות ליחידות להתפתחות הילד שקורסות ונסגרות

יואב קיש:  שקורסות ונסגרות

יואב קיש:  וזה יהיה, אני לא אחזור על דבריה של יעל

יואב קיש:  אבל האוצר שחס על ה-30 מיליון האלה ועל כספים אחרים, צאו וחשבו את העלות, את המצב הלא כלכלי שאתם מייצרים, כאשר הילדים האלה לא יקבלו את הטיפול שלהם ויהפכו לעול הרבה יותר גדול על קופת המדינה כמבוגרים

יואב קיש:  וצר לי, אבל החשיבה הקטנה של משרד האוצר שהיא רואה את הרגע ולא את המחר ולא את העתיד היא גם לא כלכלית וגם לא מוסרית

ולרי זילכה: רק להגיד שהכסף הזה הובטח ליחידות ההתפתחותיות ישירות למרכז לשלטון מקומי בגלל שהיה איום שהיחידות תיסגרנה בכל מיני מקומות ברחבי הארץ

ולרי זילכה:  וזה היה תחזיקו אותי, אנחנו ניתן לכם, רק אל תסגרו את היחידות

יואב קיש: והאיום התממש, כי יחידות לא יכלו לקיים את עצמן

יצחק פינדרוס: דרך אגב, אם זו השאלה, אז יש גם דרך איך להעביר את זה

יצחק פינדרוס:  אפשר להעביר את זה לרשויות המקומיות

יצחק פינדרוס:  הרשויות המקומיות יודעות לעשות מבחני תמיכה

יצחק פינדרוס:  הרשויות המקומיות יודעות לעשות מבחני תמיכה

יואב קיש: רק 40% מהיחידות הן של הרשויות

יצחק פינדרוס: שנייה, שנייה

יצחק פינדרוס:  אם רשות מקומית אומרת אני צריכה את היחידה הזאת, רשות מקומית יודעת להגיע לזה

יצחק פינדרוס:  יש מבחני תמיכה במדינת ישראל

יצחק פינדרוס:  לא, אבל הרשות המקומית

יואב קיש: 40% מהיחידות הן באחריות הרשויות המקומיות

יצחק פינדרוס: לא, אבל אני אומר, לצורך העניין רשות מקומית ברעננה, בסדר? אין לה יחידה להתפתחות הילד שלה

יצחק פינדרוס:  היא משתמשת בבית איזי שפירא, ככה

ולרי זילכה: אנחנו סגרנו, כי זה לא היה כלכלי, לא יכולנו לעמוד בזה

יצחק פינדרוס: אני אומר, הבאתי את זה כדוגמה

יצחק פינדרוס:  לא התכוונתי עכשיו לעזור לרעננה

יצחק פינדרוס:  אבל אם משרד הבריאות מעביר את זה לרשויות המקומיות אז הן כבר יודעות איך, במסגרת ההסכמים שלהם מול אותו בית איזי שפירא לצורך העניין, הן יודעות לעשות את זה

יצחק פינדרוס:  ולכן, אם יש כסף ויש רצון זה אפשרי

ד"ר נעמה יושע-אורפז: לא כל היחידות הן של הרשויות

יצחק פינדרוס: לא, אז מה

יצחק פינדרוס:  אבל הרשות המקומית יודעת

ד"ר נעמה יושע-אורפז: זה בעיה להעביר את הכסף

יצחק פינדרוס: למה? שנייה

יצחק פינדרוס:  אבל אם הרשות המקומית יודעת גם להעביר לגוף פרטי

יצחק פינדרוס:  רשות מקומית יודעת להעביר לגוף פרטי, אם היא נותנת לה מענה ולצורך

יצחק פינדרוס:  לא אמורה להיות בעיה

יצחק פינדרוס:  גם לאותם 60%

יצחק פינדרוס:  יש רשות מקומית שמחזיקה משלה, יש רשות מקומית שמשתמשת בשירותים לצורך העניין, כמו שקופת חולים משתמשת בשירותים, הם משתמשים בשירותים

יואב קיש: אדוני, כפי שאתה יודע, כשהממשלה לא רוצה לפתור בעיה היא לא פותרת

יצחק פינדרוס: אנחנו חוזרים לשאלה הקודמת, שאני התחלתי בה, מה זה הממשלה לא רוצה? השרים או הפקידים? אבל זה בסדר גמור

יצחק פינדרוס:  אבל זה דיון נפרד שאנחנו לא ננהל אותו פה

יצחק פינדרוס:  היא מתנהלת כרגע בוועדת חוקה במינוריות, אבל זה בסדר גמור

יצחק פינדרוס:       התייחסות שלך, משרד הבריאות, ואני רוצה באמת להתכנס לסיום

יצחק פינדרוס:  אה, סליחה, ד"ר מיטשל שערץ

ד"ר מיטשל שערץ: אני שמעתי, חבריי אמרו את הדברים הנכונים

ד"ר מיטשל שערץ:  אני חושב שאנחנו קצת מתוך רשימת הבעיות מנושא התקצוב, צריך לפשט את זה

ד"ר מיטשל שערץ:  חבר'ה, חסר כסף מאוד

ד"ר מיטשל שערץ:  כל ההסברים הגדולים זה מאוד יפה וכל כך נכון

ד"ר מיטשל שערץ:  בשטח השוק מתנהל בלעדינו

ד"ר מיטשל שערץ:  לא שם לב אם אתם שמים כסף, לא שמים כסף

ד"ר מיטשל שערץ:  כי בסוף יש פה שוק, השוק מכתיב מחיר

ד"ר מיטשל שערץ:  ובעצם מי שיכול לעמוד במחיר זה אלו שיש להם

ד"ר מיטשל שערץ:  אלו שאין להם מתקשים לעמוד במחיר

ד"ר מיטשל שערץ:  זה המצב שקיים

ד"ר מיטשל שערץ:  בלי כל הסברים רחבים

ד"ר מיטשל שערץ:  צריכים תקצוב למערכת

ד"ר מיטשל שערץ:  אנחנו אומרים שאנחנו לא מצליחים לגייס את האנשים

ד"ר מיטשל שערץ:  אם לא נתייחס לשוק באיזה שהיא מידה זרוע אחת באיזה מידה, נתקשה לתת מענה

ד"ר מיטשל שערץ:  לכן אני ממש חושב שצריך לפשט, לברור את כל הרכיבים השונים, את כל התחשיבים הגדולים

ד"ר מיטשל שערץ:  זה סיפור שממשיך אחרי הרבה מאוד ועדות, מפגשים, ללא שינוי

ד"ר מיטשל שערץ:  חבר'ה, צריך תקצוב עכשיו

ד"ר מיטשל שערץ:       דבר שני, קצת רק להתייחס לנקודה שעלתה לפני כן, התיאום בין המשרדים השונים שמתעסקים בהתפתחות ילד, בין אם זה משרד החינוך, משרד הרווחה והמפגש ביניהם

ד"ר מיטשל שערץ:  חבר'ה, יש פה בעיה, בעיה אתגר

ד"ר מיטשל שערץ:  זה אתגר משמעותי, אבל משני לנושא של התקצוב

יצחק פינדרוס: תודה

יצחק פינדרוס:  משרד הבריאות

ד"ר נעמה יושע-אורפז: כן, ד"ר נעמה יושע-אורפז, אני רופאה מומחית בנוירולוגית ילדים והתפתחות הילד ומנהלת את המחלקה להתפתחות הילד

ד"ר נעמה יושע-אורפז:       קודם כל, אני אגיד שאנחנו במחלקה שלי מידי יום שני יוצאות לבקרות במכונים וביחידות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ואנחנו רואים את מה שהועלה פה, שאף מכון ואף יחידה לא עומדים בזמני ההמתנה הדרושים

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  וזה נובע, אנחנו באים ובעצם אנחנו שומעים את זה שהמטפלות הוותיקות פורשות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  דור הביניים עוזב בגלל תנאי השכר

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ואת הצעירים קשה לגייס גם לגייס וגם לשמר, בטח במערכת

ד"ר נעמה יושע-אורפז:       עכשיו, מה, אני לא חושבת שלתת עוד, במבחן התמיכה להעלות את הסכום שלו, לא זאת תהיה, קודם כל, זה תמיד יהיה הטוב, אבל לא משם יבוא הפתרון

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אני חושבת שאנחנו צריכים לשנות את מבחני התמיכה, וזה מה שאמרנו שבאמת אנחנו נפתח אותם לקראת 2024

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אם דיברנו על הפתרונות בדוח רוה"מ, מדובר שם בעצם, קודם כל לא מדובר שם מספיק על זה שהשכר הבסיסי של המטפלים צריך לעלות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  וזה ברור לכל אחד

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  כי אם השכר שלהם לא יעלה, הם לא יישארו במערכת

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אבל מעבר לזה, מתוך הפתרונות שכן מועלים שם, אז כמו שרותם העלתה, בעצם היו שלושה עמודי תווך: אחד זה להתעסק בהיצע של המטפלים

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  זה באמת מבחינת האקדמיה ומבחינת השדות הקליניים שאין לנו, שאנחנו צריכים להרחיב אותם

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ומבחינת האטרקטיביות אנחנו מדברים על בעצם לתת תמריצים גם להגדלת המשרה בתוך השירותים של התפתחות הילד

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  תמריצים על ותק, שזה גם מאוד חשוב

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ותמריצים לפריפריה, שמבחינתי כמובן שהחסרים הם עוד יותר גדולים שם וזה חשוב

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  שיפור תנאי העסקה בין השאר צריך להיות גם אפשרות לעשות ססיות, שזה כבר הקופות מאפשרות בחלק מהמצבים

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  עבודה מהבית

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  יש הרבה דברים שאפשר לעשות כדי לשפר את תנאי ההעסקה וזה כמובן מאוד חשוב

ד"ר נעמה יושע-אורפז:       במקביל חשוב לעבוד על העמודים האחרים שמוצעים שם בדוח וזה היעילות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ובין השאר דיברנו על מבחן התמיכה שאפשר לשנות אותו, ככה שהוא יתמוך בלמדוד את no show

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  המצבים האלה שהתורים מתבטלים בלי הודעה מראש

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  כיום זה אחוזים גבוהים, במכונים זה סביב ה-10%-15%, ביחידות זה גם מגיע ל-20%, 25% לפעמים

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ואם אנחנו ניתן מענה לזה דרך מבחני התמיכה אני חושבת שגם נוכל לשפר את יעילות העבודה בתוך המערכת

ד"ר נעמה יושע-אורפז:       אני אגיד בנוסף שבעצם אני חושבת שמבחן התמיכה היום, דה פקטו לא שינה מספיק את, לא גרם מספיק להקטנה של הטיפולים הפרטיים

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ואנחנו צריכים בעצם - - -     

קריאה: להיפך, זה ממשיך לעלות

ד"ר נעמה יושע-אורפז: נכון

ולרי זילכה: ועדיין משלמים החזרים, באותו אופן כמעט, נכון?     

ד"ר נעמה יושע-אורפז: אני חושבת שאנחנו חייבים לתת לזה את המענה במבחני התמיכה

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ובעיקר על ידי שינוי השכר הבסיסי

ד"ר נעמה יושע-אורפז:       אני אגיד עוד מילה מבחינת היחידות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אנחנו כצוות המחלקה להתפתחות הילד במשרד הבריאות בהחלט תומכים רעיונית בזה שצריך להעביר את התקציב ישירות ליחידות ההתפתחותיות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ברור לנו גם שהן קורסות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אנחנו רואים את זה גם בבקרות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אני אגיד שזה נתקל בשתי בעיות: בעיה ראשונה זו בעיה רעיונית מקצועית

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  שיש את הדעה של לתמוך בקופות ולא ביחידות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  זה דברים שצריך לדון עליה

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  זאת אומרת, יש שתי דעות מקצועיות בנושא וצריך לדון על זה מול האוצר

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  והדבר השני זה שבאמת במשרד הפנים, אמרו שאין, לא מוצאים את המנגנון להעביר בו את הכספים בגלל הפער הזה, שיש יחידות שמתוקצבות על ידי הרשויות ויש כאלה שלא

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אני אשמח אם נצא מפה באמירה שבואו נדון גם במובן המקצועי של זה וגם במובן של איך מוצאים את הצינור להעביר בו את הכספים

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  אז זה דבר אחד

ד"ר נעמה יושע-אורפז:       והדבר האחרון, באמת יש לנו עבודה משמעותית מול החינוך גם, בשינוי הגורם הקביל וההגדרות, כדי למטב באמת את ההפניות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  כדי שילד לא יצטרך ללכת לשני מקומות כדי לקבל את האבחון של הקלינאית

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  והאדם במרכז, כדי בעצם לצמצם את הבירוקרטיה בכל התחומים עבור המשפחות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  שאני חושבת שכמובן שאנחנו רואים אותם

יצחק פינדרוס: טוב, תודה

יצחק פינדרוס:  אני רוצה להתכנס לסיכום

יצחק פינדרוס:  אני אומר את האמת, לי הייתה, היו פניות לבטל את הוועדה, מכיוון שהדוח לא פורסם ולחכות ולהמתין כי הדוח לא פורסם

יצחק פינדרוס:  והיה לי די ברור שהדיון יעלה את זה בקול

יצחק פינדרוס:  אבל אף על פי כן, כן החלטתי לקיים את הדיון

יצחק פינדרוס:  משתי סיבות: א', כי לחכות לדוח שיפורסם, מניסיוני זה יכול לקחת גם יותר זמן וגם לא תמיד זה לוקח פחות זמן ולא תמיד זה

יצחק פינדרוס:  ובפרט שאנחנו ברי ניסיון וחשבתי שזה כן חשוב מאוד שהכנסת לפחות תדע איפה אנחנו נמצאים בעניין הזה

יצחק פינדרוס:  ואני כן חושב שאנחנו צריכים בסיום הדיון להוציא פנייה גם למנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם למנכ"ל משרד הבריאות, שהוועדה חושבת שזה דחוף

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת, כל יום שעובר הוא נזק

ולרי זילכה: אדוני, גם חינוך, רווחה

ולרי זילכה:  הם חלק מהדוח

יצחק פינדרוס: לא, לא, אבל מי שאמור, בעצם מי שני הממונים גם על זה, מבחינת התקצוב וגם זה, זה משרד ראש הממשלה כמי שמרכז את הדוח, משרד הבריאות שמרכז את הנושא

יצחק פינדרוס:  הם בסוף

יצחק פינדרוס:  אבל צריך להוציא להם מכתב

יצחק פינדרוס:  אז בסדר, אני מוכן לצרף אותם

יצחק פינדרוס:  מקבל את ההערה

יצחק פינדרוס:  צריך להוציא, צריך את הדבר הזה להוציא במהרה ומיד אחר כך להתכנס ולדון, ולראות על מה הוא עונה ועל מה הוא לא עונה

יצחק פינדרוס:  ומה הוא לא עונה, מה לעשות איתו

יצחק פינדרוס:  וזה צריך לקרות מהר ולהוציא פניה אליהם

יצחק פינדרוס:       בנוגע לנושא של מבחני התמיכה

יצחק פינדרוס:  אני מציע, אני לא, בסוף אנחנו גוף מפקח, אנחנו לא גוף מבצע, אתם הגוף המבצע

יצחק פינדרוס:  אני מציע למשרד הבריאות לעשות קול קורא של תמיכה לרשויות מקומיות

יצחק פינדרוס:  לא להעביר כסף למשרד הפנים, לא להעביר כסף למשרד האוצר ולא למשרד החינוך

יצחק פינדרוס:  לעשות קול קורא לרשויות מקומיות

יצחק פינדרוס:  רשות מקומית שלוקחת אחריות ואומרת, עומדת בכללים שהיא לוקח אחריות, שהיא מטפלת

יצחק פינדרוס:  ולא משנה באיזה צורה

יצחק פינדרוס:  אם היא מטפלת במסגרת יחידה להתפתחות הילד שלה או במסגרת ספק שירותים שנותן לה שירותים, זה בכלל לא משנה איך

יצחק פינדרוס:  דרכם לעשות את זה

יצחק פינדרוס:  לדעתי זו הדרך

יצחק פינדרוס:  אבל אני לא

ד"ר נעמה יושע-אורפז: יש בזה בעייתיות באמת מהבחינה שלא כל הרשויות עובדות עם היחידות להתפתחות הילד

יצחק פינדרוס: אבל לא, אני חוזר שוב

יצחק פינדרוס:  גם רשות מקומית שהיחידה להתפתחות הילד היא לא שלה, היא מקבלת שירותים מיחידות להתפתחות הילד, כך זה בירושלים

יצחק פינדרוס:  בירושלים מה זה? מקבלים שירותים מיחידות להתפתחות הילד

יצחק פינדרוס:  הן נעזרות בהתפתחות הילד

יצחק פינדרוס:  תגיד לך את זה גם נציגת משרד החינוך

יצחק פינדרוס:  אני מאמין שהם נעזרים ביחידות להתפתחות הילד, הן נעזרות בהם

יצחק פינדרוס:  הן משתמשות בשירותים שלהם

גאיה עפר: זה הופך אותה, אני לא משפטנית, אבל זה כן הופך אותה לצינור

גאיה עפר:  ולדעתי, לפי חוקים, מעבירה את זה לגוף - - -     

יצחק פינדרוס: זה לא צינור, זה שירות שאני נותן

יצחק פינדרוס:  כשאני למשל מנקה את הרחובות, אם אני עושה את זה על ידי עובדים שלי או אני עושה את זה על ידי קבלן ניקיון או קבלן כוח אדם, זה בכלל לא משנה

יצחק פינדרוס:  אני עושה, אני נותן את שירותי הניקיון

יצחק פינדרוס:  ואני מקבל כסף עבור שירותי ניקיון

יצחק פינדרוס:  לכן אמרתי, זה לא העברת צינור

יצחק פינדרוס:  אני לא מדבר על העברת צינור

יצחק פינדרוס:  אני מדבר רשות מקומית שהיא אחראית והיא מטפלת במסגרת התפתחות הילד שלה, קבלן משנה, קבלן חוכר, קבלן ראשי – זה בכלל, אני כמדינה

ד"ר נעמה יושע-אורפז: לא, כי שוב, יש יחידות שהן קשורות לעמותות ולא קשורות בכלל לרשות

יצחק פינדרוס: העמותות נותנות שירות

יצחק פינדרוס:  הן לא נותנות שירות לרשות?     

ד"ר נעמה יושע-אורפז: הן נותנות שירות לקופות

יצחק פינדרוס: עוד פעם, אה, הן נותנות שירות לקופות?     

ד"ר נעמה יושע-אורפז: כן

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  ואז זה לא הרשות

יצחק פינדרוס: אבל אני לא אמרתי את זה, אני לא, אמרתי את זה ממש במאמר מוסגר

יצחק פינדרוס:  אני חושב שהדבר הזה צריך להיפתר

יצחק פינדרוס:  אני כן חושב שמשרד החינוך, נאמר פה בשורה, שאני חושב שאתם צריכים להשתמש בזה, לפרסם את זה

יצחק פינדרוס:  מה קורה אחרי הרפורמה

יצחק פינדרוס:  בעצם מה התקצוב של זה ושאנשים יידעו שזה לא 30 שקלים

יצחק פינדרוס:  אני חושב שזה משמעותי

יצחק פינדרוס:  משמעותי גם לטווח הארוך, לא רק לטווח הקצר

יצחק פינדרוס:  כי כמו שאמרת, מי שיושב בבית ואומר לעצמו רגע, אם זה הולך להיות 30 שקלים אני לא הולך להתקרב לשם

ד"ר נעמה יושע-אורפז: ולעולם זה לא יהיה כמו בפרטי

יצחק פינדרוס: לא, לא, אני מדבר, אני מדבר על הבחורה שאת אמרת, בחורה בגיל 22 שרוצה לקבל החלטה אם ללכת לפה או לפה

יצחק פינדרוס:  והיא שומעת את הפרסום הזה, עושה לה, בסוף אם היא תגיע והיא לא תגיע לשירות הציבורי והיא תלך לשירות הפרטי, אז אמרה עוד מקודם שהיא תנהל על זה דיון מה יותר נכון

יצחק פינדרוס:  אבל אני אומר בסוף זה גורם לאנשים להימנע ולהירתע

יצחק פינדרוס:  ולא חושב שזה מועיל לפתרון הבעיה

יצחק פינדרוס:       אנחנו נבקש ממשרדי הממשלה להתקדם עם זה מהר

יצחק פינדרוס:  ללכת עם הדבר הזה

ולרי זילכה: אדוני, אפשר עוד מילה להצעה שלך לגבי ההעברה של ה-30 מיליון? בזמנו עלתה אצלנו הצעה שכמו שבטב"מ, בטיפול הבריאותי המקדם, שנותנים בגנים, יש רשימה במשרד הבריאות של ארגונים שהם יכולים לתת את זה

ולרי זילכה:  ואז יש תשלום

ולרי זילכה:  יש מנגנון לדבר הזה

ולרי זילכה:  גם במשרד הבריאות סביב הטב"מ

ולרי זילכה:  אז אולי לחשוב להשתמש במנגנון הזה באיזה שהוא אופן של לעשות רשימה של ספקים, שיוכלו לקבל

שי מעוז: אבל הטב"מ הוא שירות שמשרד הבריאות מחויב בו לפי התוספת השלישית לחוק ביטוח בריאות ממלכתי

שי מעוז:  זה מקרה שונה לגמרי פה

ד"ר נעמה יושע-אורפז: הוא למעשה רוכש את השירות

ד"ר נעמה יושע-אורפז:  מפעיל ספק

ולרי זילכה: משרד הבריאות רוכש את השירות

ולרי זילכה:  לא יודעת, אני חושבת על מעטפת משפטית כזאת

ולרי זילכה:  איך, אם אפשר לייצר, לחשוב על זה

יצחק פינדרוס: תעשו בדיקה

יצחק פינדרוס:  אני מציע לכם עכשיו, תעשו בדיקה אם חלק מהארגונים נותנים מעבר

יצחק פינדרוס:  לא אלה שהם של הרשויות, אלה שעובדים

יצחק פינדרוס:  האם הם נותנים שירותים לרשויות ואז זה יהיה יותר קל

יצחק פינדרוס:  ספקי שירות של הרשויות

יצחק פינדרוס:  אבל בואו, זה דיון שלא ייפתר פה

יצחק פינדרוס:  תודה רבה

יעל רלוי: גם עניין התעריף הוא חשוב, כי בסופו של דבר כל מה שדיברנו זה לוואי של דברים שהם קשורים לבסיס

יצחק פינדרוס: אמרתי, נראה את הדוח

יעל רלוי: לא, הדוח הוא לא נוגע בזה ישירות, למיטב הבנתי

יצחק פינדרוס: תודה רבה

קריאה: אדוני, נקבע ישיבת מעקב נוספת?     
     

יצחק פינדרוס: נקבע במסגרת ההחלטה ביניהם