הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול, כנסת 25, פרוטוקול מספר 16, 2023-06-28 00:00

בועז ביסמוט: בוקר טוב לכולם, ותודה שהגעתם

בועז ביסמוט:  לפני שנתחיל בדיון עצמו, אני אספר לכם שתי דקות עליי

בועז ביסמוט:  זכיתי להיות בוועדה הזו, זכיתי להיות הבוקר יחד איתכם

בועז ביסמוט:  לפני שהצטרפתי לפוליטיקה – לא כזה מזמן – שאלו אותי באולפן שישי, מה אתה רוצה, מה אתה מתכוון, מה הייעוד

בועז ביסמוט:  דיברתי על נושאי חוץ, זה דבר שאני מתמחה בו, על העולם הערבי, על הסכמי אברהם, ודיברתי על נושאים שאני מתמחה ומטפל בהם

בועז ביסמוט:  אבל לא ידעתי, ויש הפתעות בחיים, וההפתעה הטובה היא כשאתה מרגיש useful, אתה מרגיש חיוני, אתה מרגיש נחוץ, וזה בוועדה הכל-כך חשובה ומיוחדת הזו למאבק בשימוש בסמים ואלכוהול

בועז ביסמוט:      אם היו אומרים לפני שהצטרפתי לפוליטיקה שאני אהיה יושב-ראש הוועדה הזו, הייתי שולח אתכם לאימא שלי שתעשה לכם נו, נו, נו

בועז ביסמוט:  והיום, אני לא מחליף את הוועדה הזו, קודם כל, בגלל דברים מסוימים שאני לא אתחיל עכשיו לפרט, אבל כל מיני אמיתות שהיו לי כעורך עיתון בעבר, ואני פוגש פה הרבה מאוד צעירים נפלאים ולא רק צעירים, ועד כמה הם מחזקים תובנות או דעות שהיו לי בנושא זה או אחר

בועז ביסמוט:  אני רואה גם גיבורים, אני זוכה לראות אנשים מרשימים מאוד

בועז ביסמוט:      כשיצאנו לדרך בינואר, הרי בדיונים לא עם כולם אני מסכים, יש כאלה שחושבים יותר או פחות כמוני, אבל אני מגלה הרבה מאוד אנשים נפלאים

בועז ביסמוט:  ואחת הגאוות הגדולות שלי היא שהוועדה הזו פתוחה, וכל אחד יכול לתת את הטענה שלו וכל אחד יכול לבוא עם האיפכא מסתברא שלו, כל אחד פה מכבד

בועז ביסמוט:  זו ועדה מכבדת

בועז ביסמוט:  זו הגאווה הגדולה שלי בוועדה הזו, שהיא בכלל לא תואמת את מה שקורה בוועדות אחרות

בועז ביסמוט:      אנשים באים לפה, זה עם מצוקה שלו, זה עם תובנה שלו, זה עם החוכמה שלו, זה עם הניסיון שלו, זה עם הרצון הטוב שלו לסייע, ובאמת זכיתי

בועז ביסמוט:  מחודש ינואר אני רואה כל כך הרבה אנשים נפלאים, ואני מתכוון לכל אחד ואחת מכם שהגיעו הבוקר לוועדה שלנו

בועז ביסמוט:      מאחר שהיושבת-ראש בת שבע פנחסוב היא אדם רציני ויסודי מאוד, והיא מכינה יחד עם העוזרת הפרלמנטרית שלי, וכי הכנסת אוהבת מאוד פרוטוקולים, אז אני עובר לעשות את מה שאני לא אוהב לעשות, אבל אני אתחיל להקריא כי ככה זה בפרלמנט

בועז ביסמוט:      הבוקר אנחנו פה באולם ירושלים בישיבה מיוחדת של הוועדה המיוחדת בראשותי, לציון היום הבין-לאומי נגד שימוש לרעה וסחר לא-חוקי בסמים, בנושא: דפוסי צריכת סמים בטיולי תרמילאים, ואני מסתכל עליך כאן באופן כמעט פבלובי

בועז ביסמוט:  זאת אומרת, גם בלי שאני ארצה, אני מפנה את מבטי לחברי פה

בועז ביסמוט:      כבכל שנה, לפני יומיים, בתאריך 26 ביוני, ציינו האומות המאוחדות את היום הבין-לאומי נגד שימוש לרעה וסחר לא-חוקי בסמים, ואנחנו נצפה עכשיו בטריילר של הסרט "פליפ" של הבמאי יואב שמיר, סרט תיעודי עטור פרסים

בועז ביסמוט:  קודם כל, נצפה בסרט ואחרי זה נדון

בועז ביסמוט:      בואו נמשיך ונצפה בסרט בהמשך

בועז ביסמוט:  הם יתקנו את התקלה הטכנית ואנחנו נסדר את זה

בועז ביסמוט:  תעשו כאילו שצפיתם בסרט, ונצפה בו פה בהמשך

בועז ביסמוט:      בסמיכות למועד חשוב זה, הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול שבראשותי נתכנסה כאן היום לישיבה מיוחדת כדי לעורר ולהעלות את המודעות, לדון בסכנות ובדפוסי צריכת הסמים שאינם חוקיים, דווקא במהלך טיולי תרמילאים ישראלים מחוץ לגבולות המדינה

בועז ביסמוט:      טיולי תרמילאים בחו"ל נפוצים מאוד, בעיקר בקרב צעירים

בועז ביסמוט:  לא רק, אבל בעיקר בקרב צעירים באשר הם, וזו תופעה חובקת עולם

בועז ביסמוט:  לישראלים יש מאפיינים ייחודיים – השירות הצבאי הינו חובה בחוק והוא לפרק זמן ארוך יותר בהשוואה למדינות אחרות, וצעירים רבים יוצאים לטיול הגדול שאחרי הצבא

בועז ביסמוט:  מה ההבדל בין הצעירים שלנו – ואני לא אוהב לעשות הכללות – אבל לפרוק עול

בועז ביסמוט:  לא אצל כל אחד השירות היה קל ופשוט, ופעמים רבות במהלך הטיולים נוצר ניתוק או לפחות ריחוק נורמטיבי ותרבותי מישראל

בועז ביסמוט:      כחלק מהאווירה והווי הטיול נוצרת פתיחות הולכת וגוברת מצד הצעירים בארצות היעד, שלא פוסחת גם על התנסות או הגברת השימוש בסמים מסוכנים

בועז ביסמוט:  בחלק גדול ממדינות היעד אף התפתחה תרבות של מסיבות טראנס שבהן קיימת נגישות לסמים מסוגים שונים

בועז ביסמוט:  תרמילאים רבים מאפשרים לעצמם להתנסות בסמים בעזרת הצדקות פסיכולוגיות וחברתיות שונות ומגוונות

בועז ביסמוט:      יש מי שמנהל את מסלול הטיול שלו, ואני אומר את זה בצער רב, לפי מידת הנגישות לסמים, יחס הרשויות לכך ועלות הרכישה

בועז ביסמוט:  מצער, אבל קיים

בועז ביסמוט:  בין הסיבות להצדקת השימוש בסמים ניתן למצוא את הטענות שמדובר בחלק מאופי הטיול, כי מדובר בחלק מהתרבות המקומית שאליה משתייך המטייל, כי זהו פיצוי עבור שירות צבאי שוחק או חוויות ואירועים אישיים שליליים, כי הדבר נעשה לצורכי שחרור עצמי ואנרגטי, כי מדובר בדרך להשגת שלווה ורוגע, כי זהו ניסיון מעניין לאתגר את גבולות התודעה ועוד

בועז ביסמוט:      קיימת חשיבות וחובה בחשיפת צעירים העתידים לצאת לטיולי תרמילאים לתופעה מסוכנת זאת האורבת להם בחלק ממדינות היעד, ולצייד אותם במידע ובמחויבות לשמירה על גבולות חברתיים ותרבותיים אף לאחר שיצאו מהגבול הטריטוריאלי של מדינת ישראל

בועז ביסמוט:  זאת לא רק כדי להציל את עצמם מההשלכות החמורות של צריכת סמים בחו"ל, אלא גם כחלק מאינטרס לאומי שנועד למנוע את ייבוא תרבות צריכת הסמים לישראל לאחר חזרת המטיילים לארץ בשלום

בועז ביסמוט:      כדי לשרש את התופעה ולשמור על החברה התרבותית בריאה, אנו רואים חשיבות בקיום פעולות להגברת המודעות לקיום התופעה, הסבר על דרכי מניעה, הסברה וחינוך, שיבטיחו לצעירים מילוי וסיפוק נפשי באמצעים ודרכים אחרות, שמסוכנים להם פחות בטווח הקרוב ובטווח הארוך, במקום לחפש תענוגים וריגושים בדרך של שימוש בחומרים פסיכואקטיביים, משני תודעה ומזיקים לאחר חזרתם לארץ

בועז ביסמוט:      במהלך הדיון היום אנחנו נשמע כאן עדויות מרתקות ממי שנפגעו משימוש בסמים בטיולי תרמילאים, וכן ננסה לברר מה הם ההבדלים הקיימים ביחס לשימוש בסמים בין יעדי טיולי תרמילאים במזרח, ובהודו בעיקר, בדרום ומרכז אמריקה, באירופה וביעדים אחרים

בועז ביסמוט:      עוד ננסה לברר מהי מידת שיתוף הפעולה בין כלל הגורמים הרלוונטיים לשם מניעת התופעה והתמודדות עם מי שכבר נפגעו במהלך הטיול; החל  מחינוך, הפצה והנגשת ההסברה, המניעה, חילוץ נפגעי סמים והשבתם לישראל לטיפול; טיב יחסי החוץ עם מדינות הנוקטות יד קשה נגד מי שנתפס צורך סמים בגבולן; הדרכת משפחות הנפגעים בארץ ושיתופן כגורם תומך וקריטי להצלחת הטיפול – גם בזה דנו וראינו איך זה עסק משפחתי, והמשפחה חייבת להירתם; האפשרויות הקיימות בתחום השיקום והשילוב בקהילה, ועוד

בועז ביסמוט:      אציין שהוועדה שלנו כבר קיימה סיורים, כולל בכפר איזון לפני חודש – "בחזרה למסלול", ובמרכז השליטה של יקירי מגנוס, איתור, חילוץ והצלה

בועז ביסמוט:  למען הפרוטוקול ולמען הסר ספק, פרטיותו של אדם זה קדוש אצלי, ולכן, כיו"ר הוועדה, אני קובע כי לפי סעיף 120(ד)(1)(ג) לתקנון הכנסת, שהשמות של כל מי שביקש או יבקש לחסות את השם שלו כדי שלא ייגרם לו או לזולתו נזק, יהיו חסויים ולא יירשמו בפרוטוקול

בועז ביסמוט:  אם מדובר על קטינים או חסרי ישע, אז זה לפי סעיף 120(ד)(1)(ב) לתקנון

בועז ביסמוט:  מי שמעוניין שהשם שלו לא יירשם בפרוטוקול הדיון שמתפרסם לציבור, מוזמן לפנות למזכירות הוועדה

בועז ביסמוט:      לפני שאני אפנה את הבמה לך, חברי חיליק מגנוס, אני רק אגיד שאנחנו לא ניקח ריזיקות ועם חלק מהדוברים אנחנו פשוט נעשה הפסקה, נפסיק לצלם, ואנשים ירגישו לדבר בצורה חופשית ויהיו פתוחים תוך שמירה על כבודם, ולכל אחד פה יש לנו הרבה מאוד כבוד, ומן הראוי שיידעו שהחיסיון הוא מוחלט

בועז ביסמוט:      ראשון הדוברים חיליק מגנוס, יו"ר מגנוס איתור חילוץ והצלה

בועז ביסמוט:  צר לי להגיד לכם שגם בזה אנחנו מצטיינים

בועז ביסמוט:  זכות הדיבור שלך, בבקשה

יחיאל מגנוס: תודה רבה, ותודה על הכבוד, אם כי זו מלכודת לדבר ראשון

יחיאל מגנוס:      שמי חיליק, אני ממושב דקל, ולפני כ-30 שנה יחד עם רעייתי החלטנו להקים ארגון לחילוץ והצלה של תרמילאים

יחיאל מגנוס:  כשהגעתי פעם ראשונה למחוזות התרמילאים בדרום אמריקה, בהודו או באוסטרליה, אז נוכחתי שעל השולחן יש סודה, מסטיק, שוקולד, סנדוויץ', חביתה וסמים

יחיאל מגנוס:  באותו שבריר שנייה הבנתי שאני אמור להבין בנושא הזה, מה שלא היה אז, כי ללא הבנתי בתוך הנושא הזה לא תהיה לי שום תקשורת עם הקהל הקדוש שיושב במושבות סביב מדורת הצ'ילום וחי לו בניחותא

יחיאל מגנוס:      כשאנחנו אומרים תרמילאים, אנחנו מתכוונים לצעירים בני 21 עד 25, שעובדים קצת אחרי הצבא ואוספים ממון רב יחסית למדינות שאליהם הם פושטים, והם עוברים לשם, מקימים שם מושבות ציונות שעוסקות בטיולים, בסמים, בחוויות של מוזיקה, במסיבות, בטראקים, במסעות רכובים, והתוצאה של העניין הזה היא פגיעות נפשיות רבות ומגוונות, ובעיקר אותם נפגעים שאנחנו צריכים לפנות ולהביא אותם לשיקום בכפר איזון וכיו"ב

יחיאל מגנוס:      אבל, רבותיי, אני חייב לומר לכם, 98

יחיאל מגנוס: 8% מהמטיילים לא חוזרים פגועים, ואנחנו צריכים להתייחס בשיח אל רוב המטיילים ולא לתופעה החריגה, ואנחנו צריכים לדעת להגדיר את מה שאנחנו מסוגלים בכלל להשיג

יחיאל מגנוס:  אנחנו יכולים להשיג שינויים תרבותיים

יחיאל מגנוס:  סמים זה תרבות, זה חלק מההוויה האנושית, חלק מהצורך הקיומי של כל בן-אנוש

יחיאל מגנוס:  לא היה מין אנושי בלי סמים, אין מין אנושי בלי סמים, וגם לא יהיה

יחיאל מגנוס:  אם תרצו לעשות את השיחה מעניינת יותר, נקרא לזה שיחה על מין – לא היה מין אנושי בלי מין, אין מין אנושי בלי מין, וגם לא יהיה

יחיאל מגנוס:  זו תופעה של ההוויה האנושית מאז שחר היווצרו של האדם, והיא פושטת בכל המרחב האנושי עלי אדמות

יחיאל מגנוס:      כדי להשפיע על הנושא הזה צריך להגדיר היטב מה בעצם אנחנו מסוגלים להשיג

יחיאל מגנוס:  אנחנו מסוגלים להשיג סיסמאות ריקות מתוכן כמו: ישראל נקייה מסמים

יחיאל מגנוס:  אז תודה לאל, את השלב הזה כבר עברנו, ואנחנו יודעים שאי אפשר להשיג דברים כאלה

יחיאל מגנוס:  אבל מה שאנחנו כן יכולים להשיג זה בהחלט להשרות רמת מודעות גבוהה, ובצורה כזאת להפחית את כמות השימוש ולצמצם את מספר הנפגעים

יחיאל מגנוס:      אני רוצה להרחיב ולהגדיר את עניין התיירות והתרמילאים

יחיאל מגנוס:  בשנות ה-60 פשטו האירופאים והאמריקאים על המזרח הרחוק בעקבות הסמים, והייתה מושבה אדירה של פריקים

יחיאל מגנוס:  פריק, דרך אגב, זה מושג נהדר, פריק זה מעוות, ומתוך המעוותים התכוונו גם לאלה שהאופנה שלהם היא שונה, כי סמים זו תרבות, קולטורה

יחיאל מגנוס:  זה נושא שנוגע בכל תחום של המין האנושי

יחיאל מגנוס:  זו תרבות, יש לזה אופנה, יש לזה שירה, יש לזה מוזיקה, יש לזה ציור, כמו כל תרבות לכל דבר ותרבות היא לא שפיטה

יחיאל מגנוס:  אתה לא יכול לפסול תרבות מסוימת – אתה שם ללעג את עצמך

יחיאל מגנוס:      תרבות היא רק דבר שאנחנו צריכים להשפיע עליו

יחיאל מגנוס:  לכל אחד מאיתנו יש דעה על תרבות

יחיאל מגנוס:  כל אחד מאיתנו חייב להביע את דעתו כדי לעצב לנו תרבות שראויה לנו, עם מוסר מתאים, עם ערכים מתאימים, עם חוסן מתאים, וכך הלאה

יחיאל מגנוס:  רבותיי, אם לא ננהל את תרבות הסמים, היא תנהל אותנו

יחיאל מגנוס:  פשוט מאוד

יחיאל מגנוס:  ולכן אנחנו נקראים לעשות את זה

יחיאל מגנוס:      בשנים שבהן האירופאים פשטו על המזרח, הם ישבו בקטמנדו

יחיאל מגנוס:  בקטמנדו מכרו חשיש בחנויות ממשלתיות, ואז הם פשטו על איזור החנויות ליד Durbar Square, ברחוב שנקרא Old Freak Street – אלה אותם יוצאי דופן בלבושם

יחיאל מגנוס:  צריך לזכור גם את התנועה של ההיפים בשנות ה-60 שהשפיעה באופן משמעותי

יחיאל מגנוס:  התקשורת הייתה אז לקויה עדיין, אבל זה הגיע גם ארצה, והמטיילים נהרו בעקבות העניין הזה

יחיאל מגנוס:      תיירות של סמים ומין, רבותיי, היא מסוגי התיירות הנפוצים מאוד על פני אדמה

יחיאל מגנוס:  מין וסמים

יחיאל מגנוס:  ואנחנו רואים תיירות שהיא שונה מעט מהתבנית הזאת

יחיאל מגנוס:  לא נוסעים למין וסמים, אבל בהחלט נוסעים לחופש, ואנחנו צריכים לנצל את החופש הזה, מכיוון שכשאנחנו פוגשים את הצעירים האלה במחוזותיהם, במושבות שלהם, יש לנו מה שלא קיים פה – מישור לשיח פתוח איתם

יחיאל מגנוס:  פעם ראשונה שאפשר להידבר איתם כמו שצריך, זה שם במחוזות האלה, ולא פה

יחיאל מגנוס:  פה הם כבולים בכל מיני התחייבויות, חוקים, איסורים ודימויים חברתיים, וכך הלאה

יחיאל מגנוס:  שם, בהודו, במקסיקו, בארגנטינה, בניו זילנד, יש לנו מקום לשוחח איתם כמו שאין לנו בשום מקום אחר, והם פתוחים לשיח כזה

יחיאל מגנוס:      קורה פה דבר מאוד מעניין של יין ויאנג

יחיאל מגנוס:  זאת אומרת, את מה שמתרחש שם בצורה ממוקדת אנחנו מקבלים כאן

יחיאל מגנוס:  אני זוכר שבהתחלה, כשניסיתי לעורר את עניין התרמילאים הייתה רק חגית, ועומרי בדיוק נכנס לעניין, כשהתחלתי לעשות מהומות ציבוריות, ובלי עומרי לא הייתי עושה את זה, כי הוא מומחה לעניין

יחיאל מגנוס:  כשדיברתי על התרמילאים כנושא חשוב לטיפול בתוך תרבות הסמים, לעגו לי, אמרו לי, מה, גמרת את כל הבעיות בארץ? זה היה חבר הכנסת - - - ושאלתי אותו, אם הבן שלי נמצא בהודו אז הוא לא הבן שלי? אני רוצה להבין את העניין הזה, הרי הם יושבים שם מרוכזים

יחיאל מגנוס:      אז תרבות הטיולים הייתה מרוכזת סביב הצ'ילום – כמה הורדת היום? שבעה? וואלה, אתה שאקל

יחיאל מגנוס:  היו מדברים במונחים של שש עד שבע מילים

יחיאל מגנוס:  מה שלומך? בראש טוב? סבבי, אחלה, בומבה

יחיאל מגנוס:  זה היה התמליל שהיה עובר

יחיאל מגנוס:  אתה זוכר את ההיא? ראינו אותה במסיבה בקאסול, אתה זוכר, נסענו לדרמסאלה

יחיאל מגנוס:  הם היו נוסעים ממסיבה למסיבה, חיים בתרבות של סמים

יחיאל מגנוס:  גם מי שלא היה משתמש פיזית, חי בתרבות של סמים כי כל הסביבה היא צרכנית סמים

יחיאל מגנוס:  מה זה כל הסביבה? מעל 80%

יחיאל מגנוס:  זה מספיק בשביל לומר כל הסביבה

יחיאל מגנוס:      לא כולם מעשנים, לא כולם צורכים סמים, והצריכה הזאת של הסמים הלכה והתגברה בצורה חמורה ביותר במהלך השנים

יחיאל מגנוס:  ראיתי שיש צורך לעשות את זה, גייסתי את עומרי, ויחד יצאנו להודו ומימשנו מחקר שמצאתי בארה"ב, והנושא היחיד שהוא אפקטיבי בתחום הזה הוא לא הסברה ולא חינוך, לא כפייה ולא חוק, אלא הגברת רמת המודעות לתחום הזה

יחיאל מגנוס:  כאשר המודעות גבוהה, הסיכון יורד

יחיאל מגנוס:  ואז המלצנו להקים את הבית החם, והקמנו את הבית החם

יחיאל מגנוס:      ב-11 השנים שטיפלתי לבד בכל נפגעי הצפון והדרום, היו במנאלי בין תשעה ל-12 נפגעים קשים כל עונה, והעונה הייתה הרבה יותר קצרה

יחיאל מגנוס:  זה היה רק שלושה חודשים

יחיאל מגנוס:  עכשיו זה כבר חמישה חודשים

יחיאל מגנוס:  אנחנו קרסנו תחת העומס הזה, ואז פניתי בשעתו לראש הממשלה, קראו לו אריק שרון, ביקשתי את עזרתו והוא מימן את המסע של הוועדה המכובדת להודו, ואז קיבלנו את ההחלטה להקים את הבית החם

יחיאל מגנוס:  הבית החם הזה הנחית באמצעים של יצירת מודעות את כמות הנפגעים מתשעה עד 12 בעונה, לאחד ממוצע בעונה

יחיאל מגנוס:  זאת פעולה יוצאת מגדר הרגיל

יחיאל מגנוס:  עומרי מנהל את הבית החם הזה בהצלחה בלתי רגילה, ואני קורא לשני דברים שיתרחשו

יחיאל מגנוס:      האחד, צריך להרחיב את הפעילות של הבית החם

יחיאל מגנוס:  דבר שני, צריך להקים מחדש את הרשות הלאומית למאבק בסמים ובאלכוהול

יחיאל מגנוס:  רבותיי, לא ייתכן שאת כל האמצעים אנחנו נפזר לעשרות מוקדים, את כל הכספים, ולא תהיה יד מכוונת בלתי-תלויה תחת שרביטו של משרד ראש הממשלה, כפי שזה היה, ולא כפי שעכשיו חיסלו את הרשות

יחיאל מגנוס:  אין יותר בעיית סמים בארץ? אין רשות, לא צריך

יחיאל מגנוס:      והדבר השלישי, חייבים לשלב את הצבא בראש העשייה הזאת

יחיאל מגנוס:  הצבא הוא גורם תרבותי, מעמיק שורש וצורב טביעה צרובה בגופנו

יחיאל מגנוס:  התרבות הצבאית זו תרבות שאנחנו חיים בה

יחיאל מגנוס:  אנחנו חייבים לקחת את הצבא ולבנות שם תוכנית

יחיאל מגנוס:  והמילה האחרונה, רבותיי, אם נעשה עוד ממה שעשינו כל השנים, אנחנו כבר יודעים מה התוצאה – מדינה רוויית סמים כמו שלנו

יחיאל מגנוס:  אסור להמשיך לעשות עוד מאותו דבר

בועז ביסמוט: תודה רבה על הדברים החשובים, מגנוס

בועז ביסמוט:  עכשיו נשמע את יאיר קויפמן, שיספר את הסיפור האישי לצד הקרנת קטעים מסרטו "אבודים לרגע"

בועז ביסמוט:  החלק הראשון, הוא, כאן

בועז ביסמוט:  את החלק של הסרט אני לא מבטיח

חיים קופמן: אני יאיר, בן קיבוץ חצור

חיים קופמן:  בסוף 99' השתחררתי מהצבא אחרי שירות בנח"ל

חיים קופמן:  את רוב השירות שלי בגדוד 50 העברתי בעזה ובלבנון

חיים קופמן:  השתחררתי, טסתי לטייל, ומהר מאוד הטיול הזה הפך להיות סאגה אחת גדולה של לבדוק לאן המוח יכול להגיע עם צריכת סמים פסיכדליים, מה שהוביל אותי בסוף להתקף פסיכוטי מטורף

חיים קופמן:  לדעתי, חיליק לא היה אז

חיים קופמן:  היית, אבל לא במקצוע

יחיאל מגנוס: אל תשכח שאבא שלך ואני שירתנו יחד

חיים קופמן: נכון

חיים קופמן:  הכול מתחבר

חיים קופמן:      חבר שלי מהקיבוץ החזיר אותי לארץ

חיים קופמן:  הייתי מאושפז כמעט חודש וחצי בבאר-יעקב באשפוז פסיכיאטרי, ואחר כך הייתי כמעט שנתיים בסיטואציה של מה שקורה אחרי ההתקף הפסיכוטי, כי מזה אפשר לצאת

חיים קופמן:  בשיא ההתקף הייתי הרבה מאוד דברים, ואז הייתי בדיכאון שנתיים, וזה בעצם הזמן שלוקח להתקף לרדת

חיים קופמן:  אתה חוזר למציאות מהר מאוד, אבל אתה פתאום מבין מה הפסדת, איפה היית, שאתה לא יכול בדיוק לעשות מילואים עם חברים שלך מהצבא, וזה היה חשוב לי מאוד

חיים קופמן:  ואז הייתי שנתיים בדיכאון קליני, ואני אומר שזה כמו להיות אוהד הפועל תל-אביב, זה דיכאון שלא נגמר

חיים קופמן:      בסוף חבר אמר לי, לך תלמד קולנוע, ולקחתי את היכולות שלי ללימודי קולנוע

חיים קופמן:  עשיתי סרט שנקרא: אבודים לרגע, בהודו עם עוד שותף, שבעצם מראה את מה שעברתי, אבל הוא לא אחד לאחד הסיפור שלי, כי בכל זאת, היה תקציב מוגבל, אבל הסרט הזה הוקרן בלי סוף במדינה

חיים קופמן:      היה לי פרויקט, ואני מתחבר למה שחיליק אמר בסוף, שהוא הפרויקט הכי חשוב שעשיתי

חיים קופמן:  כמעט עשר שנים רצוף, כל יום חמישי פגשתי, בזכות הרשות למלחמה בסמים, מאות חיילים קרביים לקראת שחרור, ואני מדבר על מאות במשך עשר שנים

חיים קופמן:  אחר כך הייתי פוגש את החיילים האלה באוניברסיטאות או הייתי פוגש אותם סתם ברחוב, והם היו אומרים לי שהמפגש הזה נתן להם עוד ברקס, עוד רגע להבין שאפשר לעצור או לא להתחזר, אולי לי בכלל לא מתאים לקחת סמים

חיים קופמן:      ברגע שפירקו את הרשות, אז גם המפגש הזה איתם התפרק, ואני חושב שהיה פה הפסד גדול מאוד, גם מבחינתי כמובן, אבל גם להרבה מאוד חיילים קרביים כי זה היה אולי הברקס האחרון שאפשר היה לתת להם שנייה לפני הטיול, גם הסרט וגם השיחה, כי אני חושב שאי אפשר למנוע לקיחת סמים, אבל אפשר כן לצמצם אותה ואפשר לתת ברקסים לאנשים

חיים קופמן:      לי, למשל, יש כזאת הפרעת קשב וריכוז, ויצאתי מהצבא בתחושת כוח בלתי נשלטת

חיים קופמן:  אם מישהו היה בא ואומר לי, רגע, לא עכשיו ללכת בכל הכוח לסמים, אולי זה היה קורה בכל מקרה, אבל היה יושב לי עוד משהו קטן בראש

חיים קופמן:  אני חושב שברגע שסגרו את הרשות למלחמה בסמים, המון-המון פרויקטים נעלמו, והפרויקטים האלו הצילו בני-אדם

חיים קופמן:      אני אגיד עוד משהו אחד

חיים קופמן:  היה ילד הקיבוץ ש"התפלפּ", ככה קוראים לזה

חיים קופמן:  ילד חמוד, וגם אמרתי לו שאם הוא ייקח סמים הוא "יתפלפּ"

חיים קופמן:  ואז ישבתי עם עומרי בכפר איזון, אמרתי לו, תראה עומרי, אני נכשל, אני עובר ומדבר, ומדבר, ומדבר, והוא פה, הוא יושב אצלך פה והוא החליט לפני יומיים שצוק איתן פרץ באשמתו

חיים קופמן:  אז עומרי אמר לי, וכמה לא יושבים פה? אז אני אומר שצריך להסתכל גם על כמה לא יושבים פה, ולא רק על אלו שעברו התקף כמו שאני עברתי

חיים קופמן:      בשנים האחרונות אני מלווה משפחות שהילדים שלהם עברו התקפים פסיכוטיים מסמים, ולי יש מזל, אני בן קיבוץ, יש מאחוריי קיבוץ, יש מאחוריי משפחה סופר-חזקה, אין בעיה כספית

חיים קופמן:  אם מקרה כמו שלי קורה לחייל שהשתחרר ואין ל ו את היכולות שלי, אז הוא דפוק לכל החיים, הוא לא חוזר לעצמו, וגם אם הוא חוזר לעצמו הוא יפרק את המשפחה שלו, ואני רואה את זה

חיים קופמן:  יש כאלה שכן ימשיכו הלאה, שיש להם את היכולות הכספיות ויש להם משפחות חזקות

חיים קופמן:  מה עם אלה שאין להם משפחות חזקות? אין להם שום סיכוי להמשיך הלאה

בועז ביסמוט: רק שאלה אחת, ברשותך

בועז ביסמוט:  כאשר יצאת ועזבת את גבולות המדינה, התנסית גם בארץ או שם זה היה פעם ראשונה?     

חיים קופמן: אני הייתי חייל אז הייתי חייל

חיים קופמן:  אני יודע שיש סמים בצבא וגם בתקופתי היו מלא סמים בצבא, אבל אני הייתי חייל

חיים קופמן:  אף פעם לא הייתה לי בעיה של אינטליגנציה להבין את זה שעכשיו אני חייל ואני לא נוגע בסמים, ואני בן קיבוץ וכל הקיבוץ שלי הולך למסיבות טבע

חיים קופמן:  כמו שחיליק אומר, זו התרבות

חיים קופמן:  אני בתור חייל החלטתי שאני לא אעשה את זה, ולא התנסיתי

בועז ביסמוט: שאלה אחרונה ונצפה בסרט – כאשר המטוס ממריא, אתה יודע כבר שאתה הולך להתנסות או שזה קרה שם בעקבות לחץ חברתי?     

חיים קופמן: הסיפור שלי מורכב מאוד

חיים קופמן:  אני טסתי לעבוד בארה"ב, ובארה"ב גרתי בדירה עם חבורה שחזרה מקולומביה מהבתים של יפתח ודויד, שהיו בתים מלאי סמים בזמנו, ולא היה עליי לחץ חברתי, אבל אני כן מאמין במושג של תרבות

חיים קופמן:  הייתה שם תרבות סמים חזקה מאוד בדירה הזאת, וגם לא חשבתי שיכול לקרות לי משהו

חיים קופמן:  לא חשבתי שטיפה כל כך קטנה יכולה לשנות במוח שעות של חשיבה

חיים קופמן:  לא חשבתי שכדור אחד ופתאום אתה יכול לחשוב שהאויב הכי גדול שלך הוא חבר שלך

חיים קופמן:      זה שינה לי את כל דפוסי החשיבה, וגם סמים זה דבר מאוד חברתי

חיים קופמן:  ברגע שאתה לוקח סמים, אתה פתאום יכול להתחיל לדבר עם אנשים שבחיים לא היית מעלה על דעתך לדבר איתם

חיים קופמן:  אנחנו מדברים על סמים עכשיו – אני בחיים לא חשבתי שאני אדבר איתך, ואנחנו מדברים על סמים

חיים קופמן:  אתה מבין? יש פה דיון

חיים קופמן:  ברגע שיש סמים, הדברים נפתחים עוד יותר

בועז ביסמוט: הבנתי

בועז ביסמוט:  נצפה בסרטון

בועז ביסמוט:      (הקרנת סרטון)     

חיים קופמן: אני רק אגיד, זה הקטע שהם הגיעו להודו ופה הם מתחילים טראק מסוים

יחיאל מגנוס: אני רק אגיד, זה הסרט הכי טוב על הנושא

בועז ביסמוט: רק הערה לפרוטוקול, לא חשבת שתדבר איתי בגלל הפועל, כי אני מכבי

בועז ביסמוט:  זו הסיבה

חיים קופמן: גם

חיים קופמן: דווקא בסרט היה חשוב לנו להראות שגם בן-אדם שמגיע להודו כביכול בלי כוונות לקחת סמים או בלי רצון מטורף להיכנס לאווירה הזאת, ברגע שהוא יהיה שם, הוא יכול להישאב לסיטואציה הזאת

חיים קופמן:  אני חושב שהחבר'ה האלה הם בקבוצת סיכון לא פחות גדולה ממי שמגיע במטרה לעשות סמים, כי הרבה פעמים מי שמגיע במטרה לעשות סמים מגיע עם ניסיון מהארץ

בועז ביסמוט: לכן שאלתי אותך

חיים קופמן: בארץ יש היום תרבות של מסיבות טראנס, אז מי שהולך בארץ למסיבות טראנס ומגיע להודו, קודם כל, את הסמים שיש בהודו או בדרום אמריקה הוא כבר מכיר, אז ההתלהבות שלו הרבה פעמים יורדת לעומת מישהו שמגיע עם קו מחשבה אחר, והוא ייכנס לזה והוא יכול גם מאוד-מאוד להתלהב מזה

חיים קופמן:  ההתלהבות הזאת פלוס זה שהוא עשה שירות קרבי, למשל, והוא גם ככה פחות מפחד, והוא גם ככה הולך לבדוק את הגבולות שלו, אז כל הדברים האלה ביחד יכולים להיות קטלניים בסוף

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  בואו נראה קטע נוסף

בועז ביסמוט:      (הקרנת סרטון)     

חיים קופמן: פה ספציפית בקטע הזה הראינו שהוא נדפק מסמים כימיים, כמו: MDMA, אקסטזי, LSD, אבל אני חושב שהיום רוב האנשים נדפקים בעיקר מקנאביס

חיים קופמן:  יש הרבה מאוד מקרים שאני שומע עליהם

חיים קופמן:  אני מודה, כשעשיתי את הסרט חשבתי שאפילו לא נדפקים מאקסטזי, שבן-אדם שנדפק נפשית נדפק מכימי – גם אקסטזי, אבל בעיקר LSD

חיים קופמן:  רוב המקרים שמגיעים אליי, שאני שומע אותם כשאנשים מתקשרים אליי – או שלא מספרים לי את האמת – אבל אומרים לי, הוא רק עישן

חיים קופמן:  הבעיה היא שאם הייתה לו מחלת נפש לפני זה והוא לא ידע עליה, אז מספיק רק לעשן והכול יצא לו בטיל החוצה הרבה פעמים

חיים קופמן:      זאת הסצנה האחרונה שנראה, למרות שבת שבע מאוד אוהבת את הסרט

חיים קופמן:      (הקרנת סרטון)     

בועז ביסמוט: אנחנו נעבור לעומרי פריש, מכפר איזון

בועז ביסמוט:  הצעירים האלה שאתה פוגש, וסליחה שאני שואל שאלה של כיתה א', כי אני לא מתבייש להגיד שאני לא מומחה לעניין ואמרתי את זה מהיום הראשון

בועז ביסמוט:  כאשר אתה רואה מפגש כזה ואתה רואה שהרציונל לא באמת שולט שם, אלמנט הפחד לא קיים אצל המתנסה?     

עומרי פריש: איזה אלמנט?     

בועז ביסמוט: הפחד לאן זה מוביל

בועז ביסמוט:  הרי אתה רואה פה שני צעירים

בועז ביסמוט:  נניח שהשני מגיע לשם באותו יום והוא לא התנסה אף פעם, והוא רואה את חוסר הרציונליות – ככה אני חושב ומי שלא מסכים איתי יכול כמובן להגיד את זה

בועז ביסמוט:  אין פה את אלמנט החשש והפחד של אותם חבר'ה כאילו אני פוגע בעצמי, בנפש, בבריאות?     

עומרי פריש: ממש לא

עומרי פריש:  אני עומרי, מייסד כפר איזון

עומרי פריש:  תודה שבחרתם בנושא הזה ליום החשוב הזה, וחייבים להגיד תודה שהזמנתם אותנו

עומרי פריש:  תיכף תשמעו פה עוד חבר'ה

עומרי פריש:      קודם כל, במאקרו, תופעת התרמילאות נחקרת בארץ, מזהים אותה בתחילת שנות ה-80, זה אומר כבר מעל 40 שנה

עומרי פריש:  אין לנו בארץ הרבה תופעות חברתיות ששורדות כל-כך הרבה שנים, ובכלל, אתם יודעים, כשתופעה מתחילה היא לא מתחילה ביום אחד

עומרי פריש:  אני השתחררתי קצין צעיר מהסיירת אחרי מלחמת יום כיפור ונסעתי עם אשתי לטיול תרמילאות ב-75', ואף אחד לא קרא לזה טיול תרמילאות

עומרי פריש:  זה לוקח זמן

עומרי פריש:      כל ארבע-חמש-שש שנים אנחנו רואים שינוי אדיר בדפוסי התרמילאות, בטח לעומת התקופה שאתה, יאיר, השתחררת מהצבא וטיילת, ועד היום

עומרי פריש:  דיברתי הבוקר עם החבר'ה שלנו בבית במנאלי, ואני יכול להגיד שהיקף המטיילים חזר כמו לפני הקורונה

עומרי פריש:  הקורונה שינתה דברים מהותיים

עומרי פריש:  והתרבות הזאת, כמו שחיליק קורא לה, נמצאת בכל מקום – בספרות שלנו, בשירה, תראו את הסדרה "בשבילה גיבורים עפים", עם הצבא, עם הפוסט-טראומה, עם הסמים, עם הטיול

עומרי פריש:      בדרך לכאן שמעתי את השיר החדש יחסית של בניה ברבי "אדם הוא אדם"

עומרי פריש:  כתבתי כדי לא להתבלבל: אחד חזר מהודו, אחת עזבה את הדת, אחר הפך לגורו, השני שומר שבת

עומרי פריש:  זה השיר שמתנגן עכשיו 20 פעם ביום בערך

עומרי פריש:  אני רוצה להגיד שהקרחנה  הגדולה של אמצע שנות ה-90 הסתיימה כבר

עומרי פריש:  היום אנשים כמעט לא נוסעים כמו באמצע שנות ה-90 רק כדי לעשות סמים

עומרי פריש:  זה שינוי אדיר

עומרי פריש:  גם השאלה ששאלת את יאיר על הצבא – התמונה בצבא היום היא הרבה-הרבה יותר חמורה ממה שהייתה לפני 15–20 שנה

עומרי פריש:      כן, אנחנו שונים מכל מדינה אחרת בעולם

עומרי פריש:  ההערכה היא, ואני מדגיש, הערכה בלבד, שיש כ-50,000 תרמילאים צעירים כאלה בשנה, וזה הרוב המכריע של המשתחררים שלנו, אבל זה לא אומר שכולם טסים מהבקו"ם ישר לנתב"ג

עומרי פריש:  ניקוי הראש זה אולי המוטו הגדול

עומרי פריש:  אתה תפגוש אנשים בצבא, בטירונות, בכיתה י"ב, והם יגידו לך שבסצנריו שלהם יש את הטיול הגדול, ההתנתקות הזאת, אם כי הטלפון הסלולרי "שיבש" במרכאות את ההתנתקות

עומרי פריש:      אבל יש עוד דבר מעניין מאוד בטיול, וזה מוכנות להתנסויות בהמון דברים – במאכלים, בבגדים, בגסטהאוסים

עומרי פריש:  אני הייתי כבר 25 פעמים בהודו בטיולים, ועוד טיולים ארוכים בווייטנאם ובתאילנד

עומרי פריש:  אם אני אקח את הילדים שלי לאירופה, באותו local bus ובאותו גסטהאוס, אני מפוטר לאלתר

עומרי פריש:  אז בתוך כל המוכנות הזאת, יש גם מוכנות לעשות סמים

עומרי פריש:      מכיוון שההערכה, ואני מדגיש, הערכה בלבד, שבמוקדים האלה כ-90% מהילדים שלנו עושים סמים בזמן הטיול, אין מה לשאול את השאלה איך מונעים מהם לעשות

עומרי פריש:  אנחנו עוסקים במזעור נזקים

עומרי פריש:  במקום שבו 90% מהילדים שלנו עושים את זה, אין מה להתעסק אם עוד שניים שנשכנע אותם לא לעשות את זה

עומרי פריש:      מזעור נזקים זה הידברות, זה מודעות, זה לדעת לאיזה סיטואציות לא להיכנס, זה לדעת לאבחן סימנים מקדימים ומזהים

עומרי פריש:  אנחנו עושים את זה באמצעות הפרויקט בהודו

עומרי פריש:  אני מסכים עם כל מי שאמר – כשהרשות הייתה, עשינו את זה בצבא

עומרי פריש:  הלוואי שתצליחו להחזיר את הרשות

עומרי פריש:  אני חושב שזה יעשה טוב לכולם

עומרי פריש:  יש לעשות בצבא לקראת השחרור, להתכונן לקראת הטיול הגדול

עומרי פריש:  אלה הדברים שאני חושב שצריך לעשות

עומרי פריש:      דבר אחרון, הרי לא היינו עוסקים בכלל בתופעה הזאת אם בצד אחד לא היו נפגעים, ובצד שני, אם הם לא היו משפיעים כשהם חוזרים לארץ על התופעה כאן בארץ

עומרי פריש:  אולי היו דנים בזה, אבל בטח לא בוועדה שלך

עומרי פריש:  לתרמילאים יש השפעה מכרעת על תרבות צריכת הסמים בישראל

עומרי פריש:  הם חוזרים לכאן, הם מדברים עם אבא ואימא, ואבא ואימא גידלו ילד למופת, והוא עשה צבא והוא מספר להם שהכול סבבה

עומרי פריש:  האחים שומעים את זה, ואז הם באים למסיבות פה, וכן הלאה, וכן הלאה

עומרי פריש:  זאת אומרת לתרבות התרמילאות יש השפעה מכרעת על תרבות הסמים גם כאן בארץ, אחרת לא היינו מתעסקים עם זה, עם אחד שחיליק היה צריך להביא ממנאלי, כשהוא התחיל

עומרי פריש:      זהו, זה הכול ביחד כתף אל כתף עם חיליק מגנוס

עומרי פריש:  הוא כמו אח שלי, ואני מקווה שרק טוב נוכל לעשות לאנשים

בועז ביסמוט: בעזרת השם

בועז ביסמוט:  תודה רבה, עומרי

יחיאל מגנוס: בועז, סליחה, מילה אחת

יחיאל מגנוס:  צריך לזכור שכל הבעיה הזו של לדון רק בנפגעים זה לא הגון, כי 98% לא ייפגעו

יחיאל מגנוס:  הם מייבאים גם הרבה דברים חיוביים, כמו מודעות חדשה, הבנות, פתיחות, סובלנות

יחיאל מגנוס:  יש גם דברים טובים

בועז ביסמוט: מגנוס, אנחנו נעביר אחרי זה את זכות הדיבור לידידתי, חה"כ טלי גוטליב, ואני מניח שהיא תשמיע קול קצת שונה ותאתגר אותנו עם איפכא מסתברא, וזה תמיד מרתק לשמוע אותה

בועז ביסמוט:  אבל קודם לכן, אני רוצה להגיד תודה גדולה

בועז ביסמוט:  אנחנו נפסיק להקליט

טלי גוטליב: - - - מסתכלים עלינו גם צעירים וגם בוגרים באופן פתטי מאוד

טלי גוטליב:  רואים את כל הדיונים האלה בצורה פתטית לחלוטין, מסתכלים עלינו בניתוק גמור, כאילו אין לנו מושג על מה אנחנו מדברים

טלי גוטליב:  גם בסמים קשים – יש סמים משני תודעה שיש להם יתרונות, יש שימוש בסמי LSD במקומות בארה"ב באופן חוקי אבל מוסתר לגמרי

טלי גוטליב:  יש הכול מהכול

טלי גוטליב:      כשלעצמי אני סאחית בלאטה, ככה מגדירים אותי

טלי גוטליב:  אני אפילו לא שותה אלכוהול כי זה עושה לי מיגרנות

טלי גוטליב:  אז אני לא שם, אבל אני מוקפת באנשים שזכותם לאוטונומיית הפרט שלהם, ועם כל הכבוד, אנחנו צריכים לשמור על אוטונומיית הפרט מכול וכול

טלי גוטליב:  לא סתם יש הצעת חוק שלי ששימוש בקנאביס של בגיר לא תהיה עבירה פלילית

טלי גוטליב:  נקודה

טלי גוטליב:  לא עבירת קנס

טלי גוטליב:  לא עבירה מינהלית

טלי גוטליב:  זאת שיטתי, זאת האמונה שלי, זאת תפיסת העולם שלי, כי עם כל הכבוד, אני לא מוכנה למפגשי שיטור אזרח בכל מה שקשור לעישון קנאביס, ואני לא נכנסת לזה כי לא זאת הוועדה

טלי גוטליב:      כשאנחנו מתעסקים ואנחנו מנסים למנוע איזושהי תופעה של נסיעה לחו"ל ופגישה עם סמים קשים, אולי אם היינו מדינה קצת פחות שמרנית, ואולי אם לא היינו מחפשים את האזרח על כל דבר הכי קטן ולא מכל דבר היינו עושים עניין, אלא באמת מספרים את הדברים במסגרות החינוך וגם בצבא, ולא על כל דבר שומו שמיים ותרעד הארץ, אז היינו במקום אחר היום

טלי גוטליב:      הבעיה היא שהנסיעות לחו"ל הופכות להיות מפלט לכל מיני ניסיונות, והניסיונות הללו לא בהכרח צריכים להיות בחוץ-לארץ

טלי גוטליב:  אנחנו כאן ואנחנו פוגשים את האנשים שמספרים לנו, וכמובן, ליבי עם כל סיפור, וזה פוגש כל אדם בכל מקום

טלי גוטליב:  אתם יכולים לשמוע באותה מידה אנשים שחוו פוסט-טראומות קשות ושימוש ב-MDMA עזר להם לחוות את החוויה אחרת ולהתחזק, ואני שומעת את זה כל הזמן

טלי גוטליב:  יש הכול מהכול

טלי גוטליב:  אבל תזכרו שבסוף כאן זה הכנסת, והכנסת עוסקת בדרך-כלל בחקיקה, ולחקיקה אסור להיות כזו שפוגעת באוטונומיית הפרט

טלי גוטליב:  צריך להיזהר מכול משמר בהתערבות כזו

טלי גוטליב:      אני מכבדת מאוד את הוועדה

טלי גוטליב:  בגלל זה אני לא מגיעה – כדי לא להציק ולא לומר דברים לעומתיים

טלי גוטליב:  יש סיפורים קשים תמיד, וצריך למצוא פתרונות, והמדינה חייבת לתקצב ולממן כל מקום טיפולי, כי המדינה חייבת בעוד שאסור לה להתערב באוטונומיית הפרט, לצד זאת, היא חייבת לאפשר מקומות טיפוליים טובים ומיטיבים ולתקצב אותם בספר התקציב, בלי שאף אחד יצטרך להתחנן לזה, כדי שלא יהיה מצב שמטופלים ומטופלות מוגבלים בזמן והם יכולים להאריך רק בחודש, במקום שהם זקוקים להרבה יותר מזה

טלי גוטליב:      זה צריך להיות האיזון בעיניי, כי מלחמה בהתמכרויות זה לא בשיח כזה של בוא נשב כאן בכנסת ונגיד שזה רע וזה רע

טלי גוטליב:  אלכוהול, יגידו לכם, שזה הסם הכי קשה והוא מותר לכל אדם בכל צורה שהיא

טלי גוטליב:  יגידו לכם הרבה מאוד דברים, כי יש מגוון דעות שונות, אפילו גם ברמות הטיפוליות והפסיכולוגיות, ואני מאוד-מאוד שאובה לתוך זה דווקא בגלל שהצעתי את אותה הצעת חוק

טלי גוטליב:      אני קודם כל מחזקת כל מי שאכפת לו וכל מי שלוקח חלק בתוך שיח, בתוך מערך כזה, נחשף, פועל, עושה כל מה שהוא יכול, אבל באמת אני אומרת לכם שלפעמים שומעים את הדיונים בוועדה הזאת ואנשים בחוץ חושבים, וואו, זה פתטיות קצה

טלי גוטליב:  ככה זה נשמע מהצד, אני חייבת להגיד לכם, על הוועדה הזו

טלי גוטליב:  חוסר האבחנה בין סוגים של סמים, חוסר הבנה בין תרבות של עישון קנאביס בתל אביב, בכל מקום

טלי גוטליב:  צריך להבין שאנחנו לא יכולים להיות עד כדי כך מנותקים, ואפילו יהירים, בעיניי, בתוך המקום הזה

טלי גוטליב:      ולכן אני אומרת, פה אנחנו צריכים לדאוג לדבר אחד – להעלות לשיח כל מה שצריך וכל מה שנכון, אבל בסוף צריך לדאוג לפתרונות ממומנים על ידי המדינה, מי שצריך וזקוק לטיפול, ואחרת, בכל הכבוד, אנחנו לא יכולים למנוע את הטיולים לחוץ-לארץ ולא את הטיולים לדרום-אמריקה, ולא את הניסיונות האלה והאחרים ולא את החוויות

טלי גוטליב:  וכמובן, זה פוגש כל אדם עם נקודת הפתיחה שלו, אבל לשבת כאן ולדבר על זה באופן הזה – אל תכעס, חברי המלומד - - -     

בועז ביסמוט: אם לא היית אומרת את זה, לא היית את

טלי גוטליב: בכל הכבוד, אל תחיו באשליה שאתם יכולים למנוע – אתם לא יכולים למנוע

טלי גוטליב:  זה יקרה, זה ימשיך

טלי גוטליב:  אתם צריכים לדאוג לפתרון למי שזקוק לו

טלי גוטליב:  אנשים נסעו לדרום-אמריקה, עשו ניסיונות מכאן ועד מוחרתיים, חזרו וחיים חיים מלאים ומצוינים

טלי גוטליב:  יש הכול מהכול

טלי גוטליב:  חבר'ה, לשים את זה בפרופורציה כמובן, וכמובן לדאוג לתקציב ומימון של גורמי טיפול

טלי גוטליב:  ואם אני יוצאת, זה רק כי אני בוועדה באולם נגב בנושא בקעת הירדן, מדינתי האהובה, פלג חשוב מאוד, צריך לשמור עליו

בועז ביסמוט: נפגשים ב-11:00?     

טלי גוטליב: במליאה, כן

טלי גוטליב:  אני מתנצלת, כמובן

בועז ביסמוט: תודה רבה, טלי

בועז ביסמוט:  אמרתי לכם שאנחנו נשמע דעה אחרת, וכבר אמרתי בתחילת הדברים שאני מאוד פתוח ואני אוהב לשמוע גם דעות אחרות

חיים קופמן: פעם ראשונה שאני מסכים איתך על משהו

בועז ביסמוט: יפה

בועז ביסמוט:  אתה תופתע בכנסת היום

בועז ביסמוט:  אנחנו לא מדברים רק על סמים בטיפול, ועכשיו אני אשמח לשמוע את דעתו של חה"כ סימון מושיאשוילי, בבקשה

סימון מושיאשוילי: בוקר טוב לכולם

סימון מושיאשוילי:  תודה רבה שהגעתם

סימון מושיאשוילי:  היושב-ראש, יישר כוח על הדיון

סימון מושיאשוילי:  אני מתחבר דווקא למילים שלך

סימון מושיאשוילי:  כשאני השתחררתי משירות סדיר בחיל הים, החלטתי לטוס לאנגליה, לא בגלל סמים או משהו, אני כמו טלי, אפילו אלכוהול לא שותה כי אני לא אוהב את זה, לא טעים לי

סימון מושיאשוילי:  הרבה חברים שלי החליטו לנסוע לדרום אמריקה, הודו, תאילנד

סימון מושיאשוילי:  אני יודע שאחד גרם להורים שלו צער רב כשהוא חזר, הוא פשוט השתבש – מהודו דווקא, ולא מדרום אמריקה

סימון מושיאשוילי:      חסרה לנו הסברה

סימון מושיאשוילי:  זה מה שחסר

סימון מושיאשוילי:  אתה לא יכול למנוע מחבר'ה צעירים לטוס לחו"ל

סימון מושיאשוילי:  זה מבורך אפילו

סימון מושיאשוילי:  בן אדם רוצה להשתחרר קצת, זה דבר חשוב, זה בריא לנפש, אבל חסרה לנו הסברה

סימון מושיאשוילי:  ומה שאני יכול לעזור ולהועיל בתקציב – אני אשמח

סימון מושיאשוילי:  אני לא אאריך

בועז ביסמוט: אני מודה לך מאוד

בועז ביסמוט:  תודה רבה, סימון

בועז ביסמוט:  נשמע עכשיו את סיפורו של ירדן שחם

בועז ביסמוט:  שלום, ירדן

ירדן שחם: קודם כל, מרגש אותי להיות במעמד הזה

ירדן שחם:  כמו שהוא אמר לך, לא ציפיתי לדבר איתך בכלל בסיטואציה הזאת, ולא חשבתי שאי פעם אגיע למעמד הזה

ירדן שחם:      אני ירדן, בן 35, נשוי למאיה ואבא לאביב, בן חמישה חודשים, במקור מקיבוץ דן, ושם גר גם היום ומקים את ביתי

ירדן שחם:  אני בוגר תואר ראשון ותואר שני בעבודה סוציאלית, ועכשיו אני מתמחה בטיפול CBT

ירדן שחם:  היום אני עובד כעובד סוציאלי, מלווה מתמודדי נפש בתור מתאם טיפול בתוכניות שיקום מטעם סל  שיקום

ירדן שחם:  זו עבודה משמעותית מאוד

ירדן שחם:      אם אני אחזור לנקודה שבה כפר איזון נכנס לחיים שלי, אז הייתי במקום אחר לגמרי

ירדן שחם:  הייתי במצב פיזי של תת-משקל בעקבות מחלת קרוהן שיש לי, ומצב נפשי של עשור שאני סוחב חוויות של כישלון, ביקורת עצמית ותחושות תסכול קשות, כשאני עובד בעבודה זמנית, בלי כיוון, בלי קריירה, מבולבל מאוד ואבוד, ובעצם מבין שאני חייב לקבל עזרה כי כל הניסיונות שלי לפני כן בכוחות עצמי לא צלחו

ירדן שחם:      ואם אני חוזר טיפה אחורה, אז כל הנושא של שימוש אצלי היה בתחום של קנאביס

ירדן שחם:  זה היה הדבר שהייתי נוגע בו

ירדן שחם:  בדברים אחרים לא הייתי נוגע

ירדן שחם:  אבל אני חושב שזה לא בא על איזשהו ריק

ירדן שחם:  זה בא על סיפור שמתחיל מהתחלה, וההתחלה זה הילדות

ירדן שחם:      גדלתי בבית נורמטיבי, משפחה חמה ואוהבת בצפון, מקום שהוא כמו חממה, עם טבע

ירדן שחם:  קיבוץ זה מקום עם קבוצת ילדים קטנה מאוד אבל יחסית מגובשת

ירדן שחם:  על פניו הכול היה טוב ויפה, אבל בגיל עשר התפרצה אצלי הפרעה שקוראים לה OCD, שזו התמודדות עם מחשבות טורדניות והתנהגויות שמנסות להפחית את החרדות ואת הדברים הנלווים לזה

ירדן שחם:  ובעצם נוצר אצלי חוסר ביטחון פנימי על מי אני בעולם הזה, עם המון ביקורת עצמית, עם דפוס של הסתרה, ורק במשפחה הקרובה הייתי משתף

ירדן שחם:  ובעצם, אימא שלי הייתה דמות תומכת במקום הזה, והצלחתי ליצור חיים נורמטיביים בחוץ

ירדן שחם:  הייתי חברתי, פעיל, תלמיד טוב, ספורטאי והכול טוב ויפה, אבל בעצם עם המון-המון כאב

ירדן שחם:      ככה עברה הילדות והתיכון

ירדן שחם:  התגייסתי ובעצם גם בצבא חוויתי תחושה של חוסר משמעות ותקיעות במקום שהייתי בו, וצברתי עוד ועוד תסכולים

ירדן שחם:  ואז יצאתי מהצבא, סיימתי את השירות, ואז הייתה הנגיעה הראשונה שלי עם עישון קנאביס, וכבר בנקודה הראשונה היה סימן מטרים לבאות, שהדבר הזה ממש לא טוב לי

ירדן שחם:  עישנתי לפני מסיבת פורים והתעלפתי מרוב עוצמת החומר, ולא הלכתי למסיבה

ירדן שחם:      מאותו רגע התחיל עשור שבו אני לא מצליח למצוא את עצמי בשום מקום, מתחיל משהו, עובר מקום גיאוגרפי, לא נשאר במקום יותר משנה, מתחיל לימודים, מפסיק לימודים, מתקשה ליצור מערכות יחסים

ירדן שחם:  ובעצם במקום הזה שסיימתי את הצבא ועבדתי, ויצאתי לטיול הגדול, רציתי בעצם לפרוץ את הגבולות של עצמי, וזה בדיוק המקום שעישון הקנאביס התלבש עליו, כי הוא איפשר לי פתאום ביטחון עצמי

ירדן שחם:  פתאום להרגיש שבחברה יש לי יכולות, חוש הומור, לבטא את עצמי, ולהרגיש גם את הצדדים הטובים שקיימים בי, וזה מה שעשיתי מהבוקר עד הערב בדרום אמריקה

ירדן שחם:  חוויתי חוויות מדהימות, התאהבות, פרידה, חזרתי לארץ, ומאותו רגע מעבר לתל-אביב, ניסיתי להמשיך את הטיול הגדול שם, וגם בארץ לא חסר, העישון היה מאוד-מאוד אינטנסיבי

ירדן שחם:      אני זוכר מצבים שבהם מרוב זה שהייתי תלוי אבל לא הייתי מודע לזה, ברגע שהיה נגמר לי החומר הייתי מחפש במגירה אבקנים, לראות אם נשאר לעשן

ירדן שחם:  וגם הצורך שלי למצוא פתרונות ותשובות היה במקום של חיפוש רוחני וזה השתלב עם העישונים

ירדן שחם:  הרגשתי שאני מגלה את העולם ושאני מגלה תובנות על עצמי, עד למקום שזה ממש הביא לבלבול וחוסר הבנה מה נכון ומה לא נכון עבורי

ירדן שחם:  הייתה לי תחושה שאני רוצה להתנזר וללכת עד הסוף עם החיפוש הרוחני, ובמקום הזה הבנתי פעם ראשונה שאני צריך טיפול פסיכיאטרי

ירדן שחם:      הגעתי לטיפול פסיכיאטרי והתחלתי תרופות, וזה איזן את המצב שהייתי בו, אבל משהו בי נכבה

ירדן שחם:  הייתי רגיל לחיות בקצוות, להיות למעלה, להרגיש את החיים בכל עוצמתם, ובתהומות נמוכים מאוד, אבל זו הייתה פעם ראשונה שחוויתי דיכאון קליני אמיתי, עם חוסר ויסות רגשי, אפילו עם מחשבות אובדניות

ירדן שחם:  לא עם מעשים, אבל מקום נמוך מאוד

ירדן שחם:  הפסיכיאטר אמר חד-משמעית, עם הרגישות ועם הרקע שלך זה יכול להיות אסון אם תיגע בעישונים

ירדן שחם:      עזבתי את תל אביב והמשכתי את החיים, אבל חזרתי לעשן

ירדן שחם:  המשכתי עם טיולים ברחבי העולם, כל פעם מנסה ללמוד, מפסיק, טס לעוד מקום, צובר עוד חוויות ותסכולים, עד הרגע שבו אני מוצא את עצמי בגיל 29 בלי כיוון, בלי קריירה, בלי חיסכון, ועם חוויה שאני תלוי מאוד במשפחה שלי, ופתאום אימא שלי באה ושואלת אותי, תגיד, ירדן, יש מצב שחזרת לעשן?     כל השנים, מאז תל אביב אחרי הצבא, הסתרתי את זה מהמשפחה שלי, וזו הייתה נקודה שהבנתי שזהו, אני חייב לשתף, וכאן הבנתי שאני זקוק לעזרה ולהיכנס לכפר איזון

ירדן שחם:  הכניסה לכפר איזון הייתה עבורי חוויה קשה מאוד, קודם כל, מבחינת האגו, שלא הצלחתי להתמודד עם זה לבד, ותמיד הייתה לי סטיגמה כזו, שרק מי שמתפלפּ בחו"ל, חיליק מנחית אותו שם, ומה אני קשור לזה, זה לא מדבר אליי

ירדן שחם:  ככה באתי עם המון התנגדות, והחוויות בשבועות הראשונים היו קשות מאוד, ואפילו תסמינים של גמילה – סיוטים, זיעה קרה בלילות, להסתובב סהרורי וחסר מנוחה

ירדן שחם:      אבל לאט-לאט המקום המדהים הזה, שעשה לי שינוי משמעותי בחיים, איפשר לי לגעת בכאב שישב שם, שהיה ממוסך בעשן ובשימוש מסיבי ואינטנסיבי לאורך המון שנים, בסביבה שהיא בטוחה

ירדן שחם:  יש משפט שהתנוסס שם על הקיר: כל אדם זקוק למקום בטוח שבו הוא יוכל לצאת מדעתו בשלווה

ירדן שחם:  וזה בדיוק מה שהכפר הזה עושה, עם צוות מדהים של אנשים מקצועיים שנותנים את הלב שלהם ומאפשרים לך לגעת בכאב, ולאט-לאט להשיל עוד ועוד הגנות, וגם הכוח של הקבוצה משמעותי מאוד, כי כשאני עוזר לאחר שם ונותן מעצמי, אני מקבל כפליים

ירדן שחם:  וזה מה שהיה, לאט-לאט התחלתי לראות שינויים

ירדן שחם:      הצלחתי לעשות עבודה בקבוצת פסיכודרמה ולפגוש את הילד בן ה-10 שהיה רגיש ופגיע מאוד, שהיה לי המון תסכול לגביו, וממש לקבל את עצמי יותר ולסלוח לעצמי, להוריד את האבן הזו מהלב

ירדן שחם:  אני מסיים חמישה חודשים שם, מרגיש חזק יותר, עדיין יש המון פחדים איך אני יוצא מפה, וכל הזמן בראש, אולי אני אחזור, אולי אני לא אצליח להתמיד בתהליך השיקומי

ירדן שחם:  ובעצם חשובה מאוד היציאה מהמקום הזה ולבוא עם תוכנית סדורה של שגרה, של עשייה, של סביבה בטוחה, של מה אני יכול לעשות, ואם יש איזושהי נפילה אז למי אני פונה ואיך אני שומר על עצמי

ירדן שחם:  וזה מה שעזר לי להיות איפה שאני היום, שש שנים אחרי

ירדן שחם:      עבורי, המסר, כמו שאמרו, לתקצב את הדבר הזה, לעזור לאנשים, במיוחד מי שאין לו את היכולת והמימון, ומאוד חשובה פה התמיכה המשפחתית ומאוד חשובה היכולת להחזיק את התקווה למי שאין לו תקווה במקום הזה

ירדן שחם:  היום, בתור מתאם טיפול, אני מלווה חבר'ה שהם במקומות קשים ונמוכים מאוד, זו עבורי השליחות

ירדן שחם:      אמר פה חבר הכנסת סימון שההסברה חסרה מאוד, כי לקנאביס יש היום הילה של משהו רפואי

ירדן שחם:  אנחנו שומעים את זה בכל מקום, אבל את הצדדים הפחות-חיוביים, הצדדים שיכולים להביא לנזקים, לא שומעים, ובמיוחד בני-נוער

ירדן שחם:  קולגה שלי, מדריך בכפר איזון שמלווה היום בני-נוער, אומר לי, שמע, מגיעים אליי חבר'ה והם לא יודעים את הנזקים, הם לא יודעים שאפשר לחוות פסיכוזה, שאפשר לחוות דיכאון או מאניה או התמכרות, וחבל שלא אמרו לנו

ירדן שחם:      אז כן, חבל שלא אמרו, ואני חושב שכדאי שזה ייעשה בגובה העיניים, ממקום של ניסיון, ממקום שלא בא נגד, אלא בא להגיד, תראו, יש לכם פה אחריות, יש לכם בחירה ותדעו את ההשלכות

ירדן שחם:  אני חושב שמתוך זה אפשר אולי לעשות איזשהו שינוי

בועז ביסמוט: תודה רבה, ירדן

בועז ביסמוט:  תודה על הפתיחות, תודה על הדברים החשובים

בועז ביסמוט:  ביקרתי בכפר איזון וראיתי את המקום החשוב והמיוחד הזה, ונקדיש לו עכשיו את השיר של כפר איזון, בבקשה

בועז ביסמוט:      (השמעת שיר)     

בועז ביסמוט: שיר יפה

בועז ביסמוט:  דיברנו על צה"ל, הזכרנו הרבה את הצבא, ונמצאת איתנו רס"ן עדי טלבי, רמ"ד ערכים ורוח לחימה, בבקשה

בועז ביסמוט:  אגב, רק הערה אחת, אמרת כמו ידידך פה שלא חשבת שנדבר, רק תבין עד כמה אנחנו עוסקים בפרצפציות בעבודה הזו

בועז ביסמוט:  ולכן, אני לא מסכים עם יקירתי וידידתי, טלי גוטליב

בועז ביסמוט:  עם כל הכבוד, הרבה נושאים ברומו של עולם – הפרט, הפרט

בועז ביסמוט:  הבנו, 50 שנה, יש 80 שנה, יש 100 שנה, יש 20 שנה

בועז ביסמוט:  זה הרי מוגבל בזמן

בועז ביסמוט:  פרק הזמן הזה, גם אם נפגשנו הבוקר ואני לא יודע מתי ניפגש שוב, אתה יקר לי

בועז ביסמוט:  זה הכול

בועז ביסמוט:  בבקשה

עדי טלבי: שלום לכולם

עדי טלבי:  שמי עדי טלבי, אני ראש מדור ערכים ורוח לחימה בחיל החינוך והנוער, ובמסגרת תפקידי אני עוסקת גם בכל תחום ההסברה בכל מה שקשור במניעת סמים ואלכוהול

עדי טלבי:  אנחנו קוראים לזה בצבא: הבחירה בחיים

עדי טלבי:      אני אתייחס לטיולי התרמילאים בסוף כי בזה עוסק הדיון, אבל אנחנו עוסקים לא מעט בפעילות הסברה בכל מה שקשור למניעת סמים בצבא, ובעיית הסמים בצבא פוגשת אותנו, עם חיילים שמעשנים

עדי טלבי:  נאמר פה בהתחלה, יש לנו חיילים שמעשנים, שהולכים למסיבות טבע, וזה לא קשור רק לנסיעות אחר כך לטיולי התרמילאים

עדי טלבי:  בשלוש-ארבע השנים האחרונות עשינו עבודה די אינטנסיבית בעבודה שנקראת: סמים לזה סוף, ויצרנו מדיניות חדשה ומסרים חדשים שקשורים בהסברה שמתאימים קצת יותר לדור של החיילים שמתגייסים היום

עדי טלבי:      אנחנו עושים פעילות נרחבת

עדי טלבי:  בתקופות שמתאפשר לנו, אנחנו משתמשים בהרבה גורמים חיצוניים ומרצים, ימי עיון וסדנאות

עדי טלבי:  עם כפר איזון לא עבדתי אף פעם, ויכול להיות שאנחנו צריכים לעשות את זה

עומרי פריש: מתי את משתחררת?     

עדי טלבי: בעוד כמה חודשים

קריאה: זו לא השאלה

עדי טלבי: אני עובדת עם מלכישוע ועם רטורנו

קריאה: אנחנו ניפגש עוד מעט

עדי טלבי: אנחנו עובדים עם הרבה מאוד גורמים חיצוניים שמגיעים לצבא להרצות כשמתאפשר לנו, וכשלא מתאפשר לנו אנחנו בעיקר מעלים מודעות למפקדים, ומבקשים שמפקדים ידברו עם החיילים

עדי טלבי:  כל זה על מניעת שימוש בסמים בצבא

עדי טלבי:  על טיולי התרמילאים, אני מכירה הרבה מאוד יחידות שמזמינות מרצים מתנדבים וגם מרצים בעלות, ועושות פעילות הסברה לחיילים לפני שהם נוסעים

עדי טלבי:  סיפור ההסברה נמצא וקיים, הוא משמעותי מאוד בצבא, ואנחנו גם מקצים לו משאבים

עדי טלבי:  זה חשוב לנו

עדי טלבי:  יכול להיות שאנחנו לא מצליחים לגעת בכולם ויכול להיות שאנשים שוכחים את זה, אבל אנחנו עושים פעילות ענפה והיא חשובה

עדי טלבי:  יכול להיות שאנחנו צריכים לייצר עוד שותפויות כדי להרחיב את הפעילות שלנו

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  נציגת משרד החוץ, ענת אביתר, בבקשה

ענת אביתר: אני ראש תחום ישראלים בחו"ל, ישראלים שיוצאים לחו"ל ונקלעים למצוקה כלשהי

ענת אביתר:  האמת היא שבשנים האחרונות אנחנו לא רואים מגמת עלייה של צעירים נפגעי סמים

ענת אביתר:  זה היה בהיקף רחב מאוד לפני כעשור

ענת אביתר:  מה שכן אנחנו רואים זה הרבה מאוד פגועי נפש, ואני לא בקיאה בתחום הסמים, כלומר, אני לא אשת מקצוע בתחום, אבל אנחנו מניחים שרבים מהם הם צעירים שבצעירותם נפגעו מסמים וכעת מגיעים אלינו כשהם יוצאים לחו"ל וחווים התקפים פסיכוטיים

ענת אביתר:      זה ממש בהיקף רחב מאוד

ענת אביתר:  מגיעים אלינו מדי יום כחמישה מקרים חדשים, וזה לא פשוט מבחינתנו, מבחינת משרד החוץ

ענת אביתר:  אנחנו מפנים לאנשי מקצוע שבקיאים בתחום, לחברת מגנוס, לרסקיו 1, למגן ולחברות נוספות, שעובדות עם פסיכיאטרים מתמחים, ואז אנחנו נותנים כלים לקונסולים שלנו שנמצאים בשטח כדי לסייע לצעירים עצמם ולמשפחות שנמצאות בארץ

ענת אביתר:      מבחינת נפגעי סמים, דווקא הדור הבוגר יותר, שפחות חווה את זה בארץ טרם היציאה לחו"ל ופוגש סמים בשטח – אותם אנחנו רואים יותר

ענת אביתר:  ללא קשר, יש המון סוחרי סמים בכל העולם

בועז ביסמוט: לא נפלנו מהכיסא עכשיו

יחיאל מגנוס: אני חייב לציין שמשרד החוץ עושה פלאים במקרה שיש נפגעים נפשיים, מעורבות אישית חריגה ביותר ואחריות גדולה מאוד שהם לוקחים על עצמם

בועז ביסמוט: תודה

בועז ביסמוט:  פרופ' זוהר מור ממשרד הבריאות, בבקשה

זוהר מור: אנחנו מפעילים מרפאות חיסונים ליוצאים לחו"ל

זוהר מור:  בחלק מהייעוצים אנחנו גם מזכירים את נושא מניעת השימוש בסמים ואת הסיכונים שגלומים בזה

זוהר מור:  מכיוון שזה לא מתאים לכל אחד ממפגשי הייעוץ, אנחנו גם משאירים חומר כתוב שהם יכולים לקרוא בזמן שהם ממתינים בתור או לקחת את זה איתם

זוהר מור:      עשיתי איזשהו מחקר ואני אקריא לכם את הממצאים, שבו ראיינו 400 מטיילים שחזרו מחו"ל ושאלנו אותם על השימוש בסמים, תרמילאים שהיו בחו"ל יותר מחודש

זוהר מור:  58% מהם השתמשו בסמים במהלך הנסיעה

זוהר מור:  הרוב היה מריחואנה, אבל חלק לא מבוטל השתמשו בקוקאין – זה הסם השני, MDMA פחות מזה, ו-LSD ופטריות לאחר מכן

זוהר מור:  ככה שהממצאים די מרשימים מבחינת היקף השימוש

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  ד"ר ירדן לוינסקי מקופ"ח כללית, בבקשה

ירדן לוינסקי: באופן עקרוני, קופות החולים לא פועלות בחו"ל, וכמובן, חוק ביטוח בריאות ממלכתי לא חל על האזרחים שלנו שנמצאים בחו"ל, אבל רופאי המשפחה שלנו נותנים סיוע ראשוני לישראלים שחוזרים

ירדן לוינסקי:  עכשיו, עם הרפורמה המתגבשת למעבר הטיפול בנפגעי סמים אל קופות החולים, אנחנו עוסקים בפעילות נמרצת להקמת שירותים של טיפול

ירדן לוינסקי:  כחלק מההיערכות הזאת אנחנו גם נעסוק יותר בהסברה עבור כל המבוטחים שלנו שנמצאים בארץ, כיצד להשתמש בצורה נבונה יותר וכיצד לצמצם את צריכת כל סוגי הסמים, כל סוגי החומרים וכל סוגי ההתמכרויות, שחלקן מביאות לשימוש בסמים קשים יותר

ירדן לוינסקי:      צריך לזכור שיש אוכלוסיות שמועדות יותר להיפגע, כמו הדוגמאות שנתנו כאן קודמיי ושסיפרו מהחוויות שלהם

ירדן לוינסקי:  מאוד קל לכוון את זה לאנשים שחוו חוויות טראומטיות בילדות שלהם או בשירות הצבאי, אבל כל אדם שצורך סמים בצורה לא מבוקרת יכול להיפגע ולהפוך להיות נפגע נפש

ירדן לוינסקי:      אני חושב שכולנו כאן מסכימים שעיקר הדגש צריך להיות על הסברה ועל חינוך לשימוש נבון ומצומצם, ולא שימוש חסר שליטה

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  הפורום למזעור נזקים, ניר תדמור, בבקשה

ניר תדמור: אני שמח להיות פה

ניר תדמור:  הפורום שלנו הגיע פעם ראשונה לוועדה לפני ארבע שנים, ואנחנו בעצם מביאים קול מהשטח

ניר תדמור:  אנחנו מספר ארגונים שמקימים מרחבים בטוחים במסיבות טבע ופסטיבלים

ניר תדמור:  אני, באופן אישי, עושה את זה כבר כמעט עשור

ניר תדמור:      בנוסף, כתוצאה מהוועדה לפני ארבע שנים, חגית ועומרי ועוד רבים שלא איתנו פה עכשיו, יש לנו צוות מחקר, והעברנו 1,200 שאלונים בקרב בליינים של מסיבות טבע ויש לנו כל מיני תוצאות לגבי דפוסי השימוש בחומרים בארץ

ניר תדמור:      אני רוצה לחזק את מה שחיליק ויאיר אמרו לגבי הצבא או סוף השירות כנקודה קריטית להכניס מידע והסברה לגבי החומרים השונים

ניר תדמור:  יצרנו עלוני הסברה שההדפסה שלהם נתקעה בגלל ענייני תקציב, ואם אנחנו כבר פה מדברים על תקציבים, אז תקציב להסברה יאפשר לנו להפיץ עלונים שיש בהם מידע מבוסס מחקר על החומרים השונים

ניר תדמור:  בעצם היום, כשמנסים לדבר עם צעירים, עם חיילים, ורק להפחיד אותם לגבי הנזקים, בלי לתת מידע מבוסס מחקר על כל אחד מהחומרים השונים, זה מייצר אי-אמון במערכת ומייצר אפקט הפוך ממה שאנחנו רוצים לייצר

ניר תדמור:      אני מציע שנפנה תקציב להכנה של עלוני מידע על החומרים השונים, שיופנה תקציב להרצאות ממוקדות על מזעור נזקים

ניר תדמור:  יש הרבה מאוד ידע שאנחנו צוברים בשטח לגבי הדברים שעוזרים במשברים פסיכדליים, או עזרה ראשונה נפשית במצבים שבהם אנשים מתמודדים עם כל מיני מצוקות כתוצאה משימוש בחומרים משני תודעה

ניר תדמור:      יש את הנושא של מסיבות טבע בארץ, ואני מאמין שחלק גדול מאוד מהתרמילאים שמטיילים בחו"ל מגיעים גם למסיבות האלה בארץ

ניר תדמור:  מסיבות הטבע בארץ הן מקום טוב מאוד להנגיש הסברה ומידע

ניר תדמור:  אנחנו מציעים כבר שנים תמיכה ועזרה ראשונה רגשית ונפשית לאנשים גם בחו"ל וגם בארץ, אבל אין ספק שהצריכה הזאת של חומרים לפעמים מתחילה בארץ ולפעמים מתחילה בחו"ל, ולרוב היא גם נמשכת ומתקיימת במסגרת המסיבות האלה

ניר תדמור:      התקן של מרחב בטוח לעזרה ראשונה נפשית במסיבות טבע – אני חושב שזה משהו חשוב מאוד וקשור, גם אם זה לא קשור באופן ישיר לצריכה של חומרים בחו"ל, אבל חשוב לי להגיד את זה פה

ניר תדמור:  זה משהו שעדיין לא נכנס לתקן של מה מתבקש ממפיקים של מסיבות טבע בישראל

ניר תדמור:  וגם חסר מידע שמשרד הבריאות חתום עליו, מידע מבוסס מחקר לגבי החומרים השונים, ההשלכות שלהם וכולי

בועז ביסמוט: תודה

עמית פרלסון: אני רוצה להוסיף, אם אפשר

עמית פרלסון:  אני עמית מעמותת על"ם

עמית פרלסון:  אנחנו מפעילים מרחבים בטוחים ויש לנו עוד פרויקטים שעוסקים בנוער וצעירים

עמית פרלסון:  הפרויקט שלנו של מזעור נזקים במסיבות טבע הוא בשיתוף עם המשרד לביטחון פנים, וגם מלווה במחקר

עמית פרלסון:  אבל חשוב לי ללכת צעד קדימה כי אנחנו מדברים בעשר שנים איחור

עמית פרלסון:  אנחנו, בעולם המבוגרים, קצת מאחרים

עמית פרלסון:      אם פעם היינו שומעים מבני הנוער – אני רוצה אחרי הצבא לצאת ולהתפרק בחו"ל, אז היום הרבה בני נוער אומרים, אני צריך לעשות את זה לפני הצבא, ויש חבר'ה שאומרים לנו, אני צריך לעשות את זה ולסיים את הפרק שלי עם הסמים חודשיים לפני צו ראשון כדי שאני אגיע "נקי" לבדיקות

עמית פרלסון:  הכול התחיל להקדים, וכל הנושא הזה של הסברה ואיתור צריך להיות הרבה יותר מוקדם

עמית פרלסון:      הסברה זה חלק אחד, אבל כמו ששמענו מהעדויות, הרבה פעמים אנשים לא שמים לב על עצמם באיזו סיטואציה הם, וצריך שיהיו מבוגרים שמבינים ויודעים לאתר את זה בזמן אמת כבר בתיכון

עמית פרלסון:  אז זה יכול להיות בתיכון – מוסדי, וזה יכול להיות ברחוב, וזה יכול להיות במסיבות טבע, אבל הגילאים ירדו מאוד, וכמו שאמרתי, גם אלה שלא משתמשים, התרבות היא: אני צריך להתנסות בזה, ואני צריך להתנסות בזה במקום שאני מרגיש שהוא בטוח ונעים

עמית פרלסון:  אין הרבה מקומות כאלה, ולפעמים זה יוצא בחו"ל, אבל אתם יודעים שחו"ל היום זה יוון וקפריסין בסוף כיתה י' או בסוף כיתה י"א כבר, ולא מחכים לצבא, ויכול להיות שהסברה כשאני מסיים את המסלול זה כבר מאוחר מדי

בועז ביסמוט: תודה רבה על התוספת של הדברים

בועז ביסמוט:  אחד הדוברים לפני שבוע או שבועיים דיבר על הבנליזציה של הסם

בועז ביסמוט:  אתה זוכר, מגנוס, היית יחד איתי

בועז ביסמוט:  והבלבוליזציה – מותר, אסור

בועז ביסמוט:  לכן אני רוצה לשמוע מד"ר חגית בוני-נח שנמצאת פה, מהמועצה לקרימינולוגיה, אם זה השתנה, אם לפני 20 שנה התייחסתי לזה בצורה שונה מהיום, ועד כמה זה בעייתי למי שרוצה לטפל בזה

חגית בוני-נח: העניין של התרמילאות זה עניין של אופנה, והייתי שמחה להציג במצגת קצת מחקרים וקצת תמונות

חגית בוני-נח:  בת שבע אמרה לעשות את זה חוויתי יותר, אז יותר תמונות

חגית בוני-נח:      (הצגת מצגת)     רבים דיברו כאן על הצורך במזעור נזקים ועל מדיניות של מזעור נזקים

חגית בוני-נח:  אתם יכולים לראות כאן את הספר "תרמילאים וסמים" שערכתי בזמנו, כשהייתי יועצת ברשות למלחמה בסמים

חגית בוני-נח:  יש שם 22 פרקים

חגית בוני-נח:  לחיליק יש פרק שם וגם לעומרי יש פרק שם

חגית בוני-נח:  זה ספר שיצא ב-2008 ומאגד את כל הידע שצברנו אז ברשות, בפרויקט התרמילאים בהקשר של סמים

חגית בוני-נח:  יש שם גם חוויות אישיות, יש שם גם מחקרים אקדמיים, ואני אשמח שתקראו אותו

חגית בוני-נח:      הפרויקט הוקם בזכות ועדת הסמים של הכנסת

חגית בוני-נח:  זה היה בדצמבר 1995, רפול עמד בראש הוועדה, והבינו שיש קרחנה, קורה משהו איפה שהוא בהודו, בחופים, וצריך לעשות מעשה, וייסדו את פרויקט התרמילאים שהרשות ניהלה אותו ואני ייסדתי אותו, והתוצר הוא גם הספר

חגית בוני-נח:      אני רוצה לדבר איתכם על מחקרים

חגית בוני-נח:  לפני בערך 10 שנים עומרי לקח אותנו לקאסול 

חגית בוני-נח:  יאיר דיבר בסרט על מנאלי בצפון, גואה בדרום, בהודו, המתחמים של הסמים והתרמילאים

חגית בוני-נח:  קאסול מחליפה כבר את מנאלי בשנים האחרונות, וקאסול נחשבת מובלעת של הארד קור של האנשים שצורכים סמים

חגית בוני-נח:  העברנו שם שאלון בקרב חבר'ה ששוהים שם, 144 תרמילאים, ואנחנו רואים שיעור מאוד-מאוד גבוה של צריכת סמים בקרב התרמילאים שם

חגית בוני-נח:      מה שאתם רואים כאן זה עוגות חשיש וחבר'ה שממלאים את השאלון שלנו, אתם רואים גם ג'וינט על השאלון

חגית בוני-נח:  אלה חבר'ה ישראלים צעירים, בני טובים, נורמטיביים לחלוטין

חגית בוני-נח:  כפי שאמר חיליק, תשעים ומשהו אחוזים צורכים סמים בטיולים האלה, ולא קורה להם כלום, ואנחנו צריכים לשים לב שלחבר'ה שכן נפגעים

חגית בוני-נח:  90% זה המון, זה הרבה יותר מהמספרים בארץ, צורכים קנאביס

חגית בוני-נח:  42% דיברו על שכרות במהלך הטיול

חגית בוני-נח:  28% צרכו אקסטזי – MDMA, 10% צרכו קטמין במהלך הטיול להודו

חגית בוני-נח:      מחקר נוסף שעשינו הוא סוג שלsubanalysis  עשיתי את זה יחד עם ד"ר מורן שגיב, פסיכיאטרית, שיושבת כאן לצידי

חגית בוני-נח:  כאן אתם רואים את המדבקה "שקט חיליק!" שצילמנו אז בהודו

חגית בוני-נח:  חיליק לא תתפוס אותנו

חגית בוני-נח:  חיליק הוא שם דבר בקרב התרמילאים, ובזמנו מורן חילצה בחברה הגדולה ביותר של חילוץ, מגנוס, את המקרים האלה בעקבות סמים, ובדקנו מאיזו מדינה הכי מחלצים, בין היתר ב-subanalysis במאמר שהתפרסם

חגית בוני-נח:      הודו כיכבה שם במספר החילוצים

חגית בוני-נח:  בין השנים האלה היו 86 מקרים בשש שנים

חגית בוני-נח:  מספר 2 הייתה תאילנד, ותיכף אני אראה לכם מה קורה היום בתאילנד, ולפי דעתי, אנחנו צפויים להרבה יותר חילוצים

חגית בוני-נח:  מספר 3 היא הולנד

חגית בוני-נח:  לא מפליא

חגית בוני-נח:      זו תמונה משדה התעופה, זה אחרי המשלחת, כלבי הסמים שם

חגית בוני-נח:  אנחנו שומעים סיפורים על חבר'ה שנוסעים בקונקשנים להודו

חגית בוני-נח:  היה את המעצר של אותה בחורה ברוסיה, כי היה שביב של חשיש שנתפס אצלה בדרך

חגית בוני-נח:  אנחנו מדברים כאן בעיקר על השלכות בריאותיות, כמו ששמענו כאן

חגית בוני-נח:  אבל יש גם השלכות שהן חוקיות

חגית בוני-נח:  הרבה מאוד מהסמים שאנשים צורכים במדינות שונות, הם אסורים על פי חוק במדינות אחרות ויש ענישה על כך, יש אפילו מדינות עם עונש מוות, כולל תאילנד

חגית בוני-נח:      עכשיו תראו את ההווי של התרמילאים – ונשמעתי למה שבת שבע רצתה, היא רצתה יותר תמונות

חגית בוני-נח:  תפריטים בלאוס, גם לאוס היא כוכבת בצפון

חגית בוני-נח:  תראו את התפריטים היפים: OPIUM BONG, OPIUM WEED, פרג האופיום שממנו מפיקים בין היתר גם את ההרואין, MUSHROOM SHAKE, MAGIC MUSHROOM, ו-HAPPY PITZA

חגית בוני-נח:      לפני שנה הייתי בכנס הפסיכיאטרים העולמי בתאילנד

חגית בוני-נח:  הצגתי שם מאמר, ולהפתעתי ראיתי שם משהו אחר

חגית בוני-נח:  תאילנד היא אחת המדינות הקשוחות בנושא סמים, עונש מוות על סחר בסמים, הפכה ליעד תיירות קנאביס

חגית בוני-נח:  כתבתי עם מורן מאמר נוסף, ומיפינו את כל יעדי תיירות הקנאביס בעולם

חגית בוני-נח:  תאילנד עוד לא הייתה שם, כי זה היה עוד לפני זה

חגית בוני-נח:  זה לפני שנה

חגית בוני-נח:  מה שאתם רואים כאן זה פשוט בלגן אחד שלם, ועידו שכאן לצידי חזר עכשיו מתאילנד, ומוכרים שם קנאביס בכל מקום

חגית בוני-נח:      בקופישופ באמסטרדם אתה צריך אישור כדי לפתוח קופישופ ולמכור, בתאילנד כאילו הפכו את היוצרות ב-180 מעלות, ממדינה מאוד קשוחה בהקשר של קנאביס, כמעט כל אחד יכול לפתוח מין דוכן כזה ולמכור ואף אחד לא בודק, למרות שיש חקיקה

חגית בוני-נח:  אין שם לגליזציה

חגית בוני-נח:  יש דה-קרימינליזציה של 0

חגית בוני-נח: 02 THC, זה החומר בקנאביס, אבל בפועל בלגן אחד שלם מה שקורה שם בתאילנד

חגית בוני-נח:      לכן אני אומרת, ראו, וכבר אני יודעת על שני מקרים של חילוצים

חגית בוני-נח:  אני לא יודעת אם זה דרך הממוסדים שאתם מכירים אותם, אבל גם כן מתאילנד

חגית בוני-נח:  צריך הסברה, צריך מניעה, צריך מזעור נזקים, כי יש מדינות שיש בהן לגליזציה, ויש דה-קרימינליזציה

חגית בוני-נח:  ולא רק זה, יש גם דה-קרימינליזציה של סמים פסיכדליים

חגית בוני-נח:      חזרתי לפני יומיים מכנס פסיכדלי ענקי שהיה בקולורדו

חגית בוני-נח:  בקולורדו וגם באורגון יש עכשיו דה-קרימינליזציה של פסיכדליים

חגית בוני-נח:  אז התרמילאים נוסעים

חגית בוני-נח:  הם לא עושים את זה רק לא חוקי, אלא יש מדינות שבהן זה חוקי

חגית בוני-נח:  צריך לשים לב לעניין הזה, במיוחד לאנשים שיש להם פרה-דיספוזיציה

חגית בוני-נח:  מורן ואני כתבנו שני מאמרים בנושא הזה

חגית בוני-נח:  גם בקזינו, אנשים עם פרה-דיספוזיציה להימורים שנוסעים לאתרי קזינו בעולם, וגם לתיירות קנאביס

חגית בוני-נח:  לאנשים שיש להם פרה-דיספוזיציה יותר מסוכנים עבורם המקומות האלה

חגית בוני-נח:  חומרים פסיכדליים נפוצים בקרב תרמילאים, ואנחנו מדברים על איוואסקה, על סן-פדרו ובכלל

חגית בוני-נח:      והשקף האחרון, קצת תובנות לגבי מחקרים

חגית בוני-נח:  יש לי את המחקרים ומי שירצה, אני יכולה לשלוח, פשוט נתבקשתי לעשות את זה בתמונות

חגית בוני-נח:      שימוש בסמים היא נורמה רווחת מאוד בקרב תרמילאים

חגית בוני-נח:  לכן צריך מניעה, הסברה ומזעור נזקים

חגית בוני-נח:  בחודש האחרון מדברים על דוסה – הדוסה התחילה כבר לפני עשר שנים בקולומביה, והחבר'ה יודעים כבר מה זה

חגית בוני-נח:      מעבר לסכנות שידועות בקשר לסמים, יש סכנות ייחודיות לצריכת סמים בארצות זרות, גם מבחינה בריאותית, נפשית ופיזית, אבל גם מבחינה חוקית וגם מבחינה דיפלומטית, יש ממש הסתבכויות דיפלומטיות, ראה המקרה שדיברתי עליו קודם בהקשר הזה, ואנחנו צריכים לשים לזה לב

חגית בוני-נח:      ההתנהגויות של שימוש בסמים לרוב מתחילות בישראל ולא בטיול

חגית בוני-נח:  לפני הקורונה היינו בתאילנד, עשיתי מחקר עם פרופ' מלי שחורי ביטון

חגית בוני-נח:  העברנו שם לתרמילאים ישראלים וגם לא ישראלים, וראינו 60% שאמרו שהם צורכים קנאביס, למשל, אבל זה לא היה חדש, לא התחילו את זה בטיול, אלא התחילו את זה עוד לפני הטיול

חגית בוני-נח:  כלומר, יש כאן התנהגות שממשיכים אותה גם בטיול, וזה יכול להיות מאוד-מאוד מסוכן גם מבחינה חוקית

חגית בוני-נח:  צריך לפעול בקשר למניעה, טיפול, מזעור נזקים, לפני הטיול, במהלך הטיול ולאחר הטיול

חגית בוני-נח:  זהו

חגית בוני-נח:  תודה רבה

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  אנחנו קצרים בזמן, יש לנו תיכף הצבעות בשעה 11:00, אבל עדיין יש עוד כמה דוברים שמתוכננים, ויש לנו ממש חמש דקות

בועז ביסמוט:  למי יש משהו שהוא רוצה מאוד להגיד?     

מורן שגיב אליוף: אני ד"ר מורן, אני סגנית פסיכיאטר מחוזי צפון ומחלצת נפגעי סמים ונפש

מורן שגיב אליוף:  כמו שחגית ציינה, התחלתי אצל חיליק, ומ-2018 אנחנו עצמאים ולפעמים חוברים ל"מגן"

מורן שגיב אליוף:      קודם כל, אני רוצה לציין שאני מסכימה עם חבריי שאמרו שזו תופעה תרבותית

מורן שגיב אליוף:  גם במאמרים שאנחנו כתבנו, סקרנו את התופעה הזאת

מורן שגיב אליוף:  אנחנו רואים היום כמה נורמליזציה יש לדבר הזה

מורן שגיב אליוף:  אנחנו רואים הרבה יותר נשים משתמשות

מורן שגיב אליוף:  כשאנחנו רואים נשים משתמשות ושמספר הנפגעים והנפגעות הוא כמעט זהה, ומאחר שגברים הם יותר risk takers, אנחנו מבינים שההתנהגות הזאת היום נחשבת נורמטיבית לחלוטין

מורן שגיב אליוף:  זאת אומרת, השימוש בעיקר בקנאביס כבר לא נחשב משהו מזיק

מורן שגיב אליוף:      אני חושבת שבחקיקות הקודמות, במדיקליזציה ובלגליזציה של החומר הספציפי הזה, עשינו נזק עצום לדור שגדל פה

מורן שגיב אליוף:  אנחנו מגדלים כאן דור עם פגיעות ארוכות טווח של קנאביס

מורן שגיב אליוף:  אנחנו לא מחנכים אותם, אנחנו לא מסבירים להם

מורן שגיב אליוף:  הם קוראים לזה צמח וחושבים שזה טבעי, שזה לא מזיק

מורן שגיב אליוף:  הנפגעים של הטיול – זה מתחיל כאן בארץ

מורן שגיב אליוף:      אני מסכימה עם חה"כ גוטליב, שאולי צריך לעשות אי הפללה, אבל אני לא חושבת שצריך להפריד את הקנאביס מסמים אחרים

מורן שגיב אליוף:  אני חושבת שאנחנו צריכים לאפשר את חירות הפרט ולאפשר הסברה, וכמה שיותר הסברה, כמה שיותר לחנך וללמד ולהסביר את התופעות

מורן שגיב אליוף:  התופעה הזאת של הסטלן זה משהו תרבותי

מורן שגיב אליוף:  מהדור שלך אתה אולי מכיר את הסרטים ביג לבובסקי וצ'ץ' וצ'ונג

מורן שגיב אליוף:  זה לא סתם

מורן שגיב אליוף:  זה משהו אמיתי

מורן שגיב אליוף:  יש בקנאביס משהו שנקרא: Amotivational syndrome

מורן שגיב אליוף:  זה עושה פגיעות ארוכות טווח

מורן שגיב אליוף:  רוב הנפגעים שאני מחלצת וכתבתי עליהם במאמרים שכתבתי עם חגית, הם נפגעי קנאביס

מורן שגיב אליוף:  רוב הנפגעים הם נפגעים מזה

מורן שגיב אליוף:  אנחנו עושים חטא גדול מאוד לצעירים האלה כשאנחנו מפרידים את הסם הזה משאר הסמים האחרים

מורן שגיב אליוף:      אני יכולה לתת לכם דוגמה מהחודש האחרון

מורן שגיב אליוף:  החזרתי בחור ישראלי בן 26, נורמטיבי לחלוטין, מצטיין בתחומו, חזר בטיסה מניו ג'רזי, הנחיתו את המטוס בגלל ההתנהגות הכל-כך פרועה שלו במדריד, זרקו אותו שם מהמטוס, ואחרי כמה ימים הגענו לחלץ אותו

מורן שגיב אליוף:      תאילנד – אני בקשר מתמיד עם הקונסול בתאילנד אלי

מורן שגיב אליוף:  המקרים שם הולכים ומתרבים

מורן שגיב אליוף:  אתמול נחת בארץ בחור שכבר פגוע הרבה זמן

מורן שגיב אליוף:  סטודנט של חגית גם פנה אליי בקשר אליו

מורן שגיב אליוף:  איך שהוא הבחור הזה התגלגל והגיע אחרי תאונה, והגיע לאשפוז כפוי שם

מורן שגיב אליוף:  אני באופן אישי בחצי השנה האחרונה ליוויתי שבעה מקרים בתאילנד, כולל שלושה חילוצים שביצעתי פיזית במקום

מורן שגיב אליוף:  המצב הוא לא טוב, ויש הרבה-הרבה אשמה בלגליזציה ובמדיקליזציה של החומר הספציפי הזה, ובאי-הפרדתו מהחומרים האחרים

מורן שגיב אליוף:  חייבים לחנך את הציבור, חייבים הסברה

בועז ביסמוט: תודה רבה, ד"ר מורן שגיב

בועז ביסמוט:  הדברים ברורים מאוד

בועז ביסמוט:  עוד מישהו רוצה לדבר?     

עידו נועם: אני עידו, בן 22

עידו נועם:  לפני שלושה חודשים בערך השתחררתי משירות קרבי

עידו נועם:  הייתי בסיירת נח"ל

עידו נועם:  היינו בערך 20 אנשים בצוות, והחלטנו לטוס לתאילנד ביחד

עידו נועם:  חברים שלי עישנו בבית, מעשנים בבית

עידו נועם:  אני לא נגעתי בזה בחיים

עידו נועם:  הגעתי לתאילנד עם עוד 15 אנשים, שזו כמות די גדולה

עידו נועם:  עם הזמן אמרתי, אולי ננסה

עידו נועם:  אני מצטער, חגית, ששיקרתי לך

עידו נועם:  אל תגידי לאימא

עידו נועם:  אז ניסיתי, לא ג'וינט שלם או משהו

עידו נועם:  ניסיתי כמה שאכטות פה ושם, ובאמת תחושה נחמדה, היה כיף, נחמד, וזהו

עידו נועם:  לא עישנתי יותר

עידו נועם:  מצטער על המילה, אבל החברים שלי היו "מחוקים", עישנו המון וחלק ממש הגזימו

עידו נועם:      אני רוצה לחזור אחורה לצבא

עידו נועם:  עדי, אמרת שיש הסברה בצבא, אז לי אישית בצבא, כל השירות שלי, לא היה שום דבר על קנאביס

עידו נועם:  כלום לא הסבירו לי, רק אמרו בתהליכי היציאה, אל תגעו בסמים, וזהו

עידו נועם:  אם רוצים לעשות שינוי, צריך להיכנס לזה לעומק, להגיד את הסכנות, מה זה גורם וממש לפרט על זה

עידו נועם:  זה לא עוזר שאומרים לא לגעת בזה

עידו נועם:  לפני שעישנתי פה ושם, בדקתי, קראתי קצת באינטרנט כי זה עניין אותי

עידו נועם:  לא רציתי שהמוח שלי יידפק או משהו

עידו נועם:  זו הבעיה העיקרית, שלא מסבירים יותר לעומק, ואם רוצים לעשות שינוי אז צריך להתחיל בזה ממש מוקדם

בועז ביסמוט: אני מצטרף אליך

בועז ביסמוט:  תודה על הדברים החשובים

סוזן בן עזרא: אני סוזן בן עזרא, מהרשות הלאומית לביטחון קהילתי

סוזן בן עזרא:      התכנסנו היום מתוך התוקף של היום הבין-לאומי, והייתה לי שיחה ארוכה מאוד עם בת שבע, על 26 ביוני, וחשוב לי להדגיש שהיום הזה גם ברמה הבין-לאומית עוסק בנושא של הפחתת סטיגמה ותיוג, וזה הדבר הראשון

סוזן בן עזרא:  אם אימא שלך שאלה אותך: חזרת לעשן? זה בדיוק השיח שהיינו רוצים שיקרה בבית, בדיוק השיח שהיינו רוצים שיקרה בציבור, שנוכל לדבר בלי תיוג וסטיגמה על נושא סמים ושימוש בסמים, וזה מאוד-מאוד חשוב

סוזן בן עזרא:  בנוסף, גם הגברת המניעה

סוזן בן עזרא:  אלה שלושת הנושאים שגם עוסקים בהם ברמה הבין-לאומית, וחשוב שאנחנו מדברים עליהם פה היום, גם בנושא של תרמילאים ובכלל

סוזן בן עזרא:      ברשות לביטחון קהילתי אנחנו עוסקים בתחומים האלה, אם זה עם המיסוד, אם זה עבודה ביחד גם על הבית, עבודה עם חיליק, עבודה ביחד במניעה, עבודה באקדמיה, וחשוב להסביר שבשנה הזאת, כששמנו לעצמנו את היעדים 2023 ו-2024, נקווה כבר לקבל את התקציב שאושר, אז הצעירים הם במוקד העשייה, כולל הנוער, וזאת ההכנה שצריכה להיות

סוזן בן עזרא:  העבודה שלנו עם הצבא הייתה עם הקמצ"ר והנהלים נכתבו ביחד איתנו

סוזן בן עזרא:      יושבת פה עמיתתי אורית שפירו שבעבר ישבה עם הקמצ"ר, ועבדו בהחלט על כל הנהלים האלו

סוזן בן עזרא:  עצוב לי לשמוע שחייל לא עבר אפילו לא פעילות אחת, ואלה דברים שניקח לתשומת ליבנו להמשך העמקה ועשייה

בועז ביסמוט: מאה אחוז

בועז ביסמוט:  תודה רבה

בועז ביסמוט:  עוד מישהו רוצה להגיד משהו?     

יחיאל מגנוס: אני רוצה להגיד משפט אחד

יחיאל מגנוס:  ההסברה צריכה לבוא כשיח פתוח, כשיח ציבורי פתוח, ואת זה יכולה לעשות רק הרשות החדשה כשיקימו אותה

בועז ביסמוט: מאה אחוז

בועז ביסמוט:  תודה, מגנוס היקר

בועז ביסמוט:      אמרה פה ידידתי גוטליב והשתמשה במילה קצת קשה, היא דיברה על פתטיות של דיון

בועז ביסמוט:  אולי זה הופך את זה לפואטי מצידה, אבל זה בדיוק ההיפך

בועז ביסמוט:  אני שמח כי בכל דיון אני רק יותר נחרץ

בועז ביסמוט:  אני רוצה לספר לכם סיפור קצר, וזה לא בהכרח קנאביס

בועז ביסמוט:      בחיי הקודמים הייתי עורך עיתון

בועז ביסמוט:  אפשר לאהוב את העיתון או לא לאהוב את העיתון – אני אהבתי את העיתון שלי

בועז ביסמוט:  כשהגעתי לשם, חזרתי מהשגרירות במאוריטניה

בועז ביסמוט:  שם, אגב, לא היו סמים, הענישה הייתה מטורפת שם, אז אף אחד לא חושב אפילו על סמים

בועז ביסמוט:  כאשר אני הייתי ילד, ואני אוטוטו בן 60 – ביום הולדת הבא אהיה בן 59

בועז ביסמוט:  כשהייתי צעיר בתל-אביב, אז היו ישר מוציאים, ואני הייתי החנון, אני הייתי יוצא מהחדר, אני הייתי ממש נגד

בועז ביסמוט:  והיום אני רואה את הבנליזציה, וזה אפילו לא סמל סטטוס, זה doable, זה בסדר

בועז ביסמוט:  ויש גם רמות

בועז ביסמוט:  יש כאלו שמותר ויש כאלו שלא

בועז ביסמוט:      אני רוצה לספר סיפור קטן

בועז ביסמוט:  לפני ארבע-חמש שנים היה חג מולד, ואני הייתי בלאס וגאס

בועז ביסמוט:  בעלי העיתון היה מר שלדון אדלסון, שאני תמיד אזכור אותו ואעריץ את האיש הזה

בועז ביסמוט:  ד"ר אדלסון, המו"לית של ישראל היום, יש קליניקה באיכילוב בתל-אביב קליניקה נגד התמכרויות

בועז ביסמוט:  היינו שם, וכפי שאמרתי קודם לכן, אני לא מומחה גדול לעניין הזה

בועז ביסמוט:  ואז אתה רואה, לא רק שזה לא בנליזציה

בועז ביסמוט:  אני ראיתי את היהודי הכי עשיר בעולם, אדם שחיכה לנו – אפשר לאהוב אותו או לא, אבל מה לעשות, אז זה היה דונלד טראמפ

בועז ביסמוט:  זה היה דצמבר 2015, זה היה חג המולד

בועז ביסמוט:  אני זוכר היטב

בועז ביסמוט:  דונלד טראמפ הגיע כי הוא רצה – בארה"ב אפשר לתרום כספים, והיינו אמורים להזדרז

בועז ביסמוט:  היו שם אנשים והייתה שם אימא, אישה שיכולה הייתה בקלות להיות האישה הכי יפה בעולם, אבל החיים שלה לא היו פשוטים ולא קלים, ואת הסבל אפשר לראות על הפנים

בועז ביסמוט:  היא הייתה עם הילד, והילד נולד עם התמכרות, ועוד פעם, זה היה עולם שזר לי

בועז ביסמוט:  ואז ראיתי את המזכירה של ד"ר אדלסון, היא באה אליו ואמרה לו: Mr

בועז ביסמוט:  Trump is waiting for you, ואז זו המורשת, זה מה שהוא לימד אותי, והוא אמר: With all the respect to the American maybe next president, these people are ten times more important

בועז ביסמוט:      אז לא רק שזה לא פתטי, זה אנשים, זה החיים עצמם, וזו המחויבות שלנו

בועז ביסמוט:  דיברתם על הסברה, ואנחנו נראה מה אפשר לעשות

בועז ביסמוט:  יהיה follow up, כי אחרת אין טעם

בועז ביסמוט:  כשהצטרפתי לכנסת, הדבר האחרון שחשבתי לעסוק בו היה הוועדה הזו

בועז ביסמוט:  היום אני לא מוותר עליה בעד שום הון שבעולם

בועז ביסמוט:      תודה רבה ששיתפתם

בועז ביסמוט:  אני מאוד מעריך, מאוד מעריך כל אחד ואחת שהיו פה, ובאחד הדיונים הבאים – כשהיא תחליט, כי היא הבוס שלי, חושבים שזה נתניהו, אבל היא הבוס – אז מסיבות טבע זה יהיה בשבוע בא או בעוד שבועיים

בועז ביסמוט:  תודה רבה לכולם