ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 59, 2023-06-06 00:00

יוסף טייב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט, 6

יוסף טייב: 6

יוסף טייב: 23, י"ז בסיון התשפ"ג, בנושא הצעת חוק יום משפחות היתומים בישראל, התשפ"ג-2022, בעצם הצעת חוק שהנחתי בשיתוף פעולה על פי בקשת חבר הכנסת לשעבר יהודה גליק ואשתו הדס, שמובילים בעצם פעילות אקטיבית מאוד בנושא היתומים בישראל דרך עמותת "אמיצים"

יוסף טייב:       רציתי לומר שבעצם הרעיון של הצעת החוק הוא לשים על סדר היום הלאומי את הנושא של יתומים בישראל

יוסף טייב:  אני חושב שזו אבן דרך לרפורמה רחבה שאנחנו רוצים לקדם בנושא תנאים שלצערי לא מקבלים מספיק משפחות היתומים במגזר הכללי בישראל, פערים משמעותיים

יוסף טייב:  אתן דוגמה אחת מן מאות

יוסף טייב:  הביטוח הלאומי קובע שמזונות שאדם גרוש צריך לשלם לאשתו בשביל הילדים, בעצם קבע סכום מסוים למזונות שעולה על מעל 1,000 שקלים

יוסף טייב:  ילד יתום מקבל כ-700 שקלים

יוסף טייב:  אין שום היגיון

יוסף טייב:  אם ביטוח לאומי קבע שמזונות לילד הם מעל 1,000 שקלים, אז למה ילד יתום שבסוף אלו מזונותיו, למה הוא צריך לקבל 700 שקלים? חוסר היגיון משווע ולכן גם בנושא הזה אנחנו נפעל בהמשך, אבל כדי לפעול וכדי להביא את זה לסדר היום הלאומי ושל הכנסת, אנחנו רוצים בעצם שהנושא בכלל של משפחות היתומים בישראל יהיה על סדר היום, לכן עלה הרעיון, וגם אני חושב כאות הזדהות עם אותן משפחות

יוסף טייב:  לא מדובר רק במשפחות רווחה

יוסף טייב:  לפעמים יש יתומים שבאים ממשפחות שהן בסדר גמור הן ברמה הכלכלית והן בחוסן החברתי שלהן, אבל בסוף אין אבא או אין אימא או במקרים מסוימים אין לא אבא ולא אימא, לכן אני חושב שהנושא הזה והצעת החוק הזאת היא חשובה

יוסף טייב:      אני אגיד בראש דבריי שבהתחלה היה רעיון שאנחנו נלך על משהו רחב מאוד הן במערכת החינוך והן ברשויות המקומיות דרך משרד התרבות

יוסף טייב:  משרד החינוך, מרוב ימי הציון שיש בו, ביקש, ואנחנו בטח נשמע את זה מהמשרד

יוסף טייב:  בסיכום עם השר ועם הדס ויהודה אנחנו הסכמנו למה שמה שמשרד החינוך ביקש ולכן התמקדנו סביב משרד התרבות והספורט

יוסף טייב:  אני רוצה לומר שבלילות שלפני התקציב, בוועדת כספים פעלתי באופן אקטיבי כדי בעצם גם להביא את הכספים לאותה תקנה, לתקנת סל"ע במשרד התרבות, והצלחנו להעביר מיליון שקלים לשנת 2023 ומיליון שקלים נוסף לשנת 2024 ליישום החוק, כי בסוף החוק, יש פה איזושהי עלות תקציבית

יוסף טייב:  אני מקווה שבהמשך אנחנו גם נצליח להעלות את התקציב וגם להכניס את זה בצורה כזו או אחרת בבסיס התקציב, ואני מאמין שבפעילות שאנחנו נעשה הן ברפורמה שאנחנו רוצים לעשות והן בשינויים, יהיו לזה השלכות גדולות

יוסף טייב:      יהודה, אתה רוצה להגיד כמה מילים?      

יהודה גליק: אני אשמח מאוד

יהודה גליק:  קודם כל בוקר טוב לך כבוד היושב-ראש, בוקר טוב לכל חברי הממשלה שבאו

יהודה גליק:  בעזרת השם בעוד כמה דקות תגיע הדס שהיא באמת הדבר הכי מושלם שקיים עלי אדמות, ובאמת היא המקצוענית בתחום הזה

יהודה גליק:  אני כמובן רוצה בראש ובראשונה להודות לך, יוסי, באופן אישי וגם לכל הצוות שלך, לאבי בעיקר שבאמת מסייעים בעניין הזה, וגם למשרד התרבות, לשר, ליועצת המשפטית מירב ולדבורה שבאמת נפגשו איתנו עם הרבה נכונות

יהודה גליק:  גם כמובן בהזדמנות זאת להודות לך ולמשרד האוצר על הסכמתו והבנתו

יהודה גליק:      אני רוצה בשתי מילים לומר את הרציונל של הצעת החוק הזאת, כי אחרי שנבין את הרציונל של החוק הזה, נדמה לי שנוכל להבין קצת מעבר

יהודה גליק:  מדובר בהצעת חוק ראשונה מסוגה במדינת ישראל

יהודה גליק:  אני יודע שאתם מחייכים, יש כל כך הרבה הצעות חוק, ימי ציון, אבל אני רוצה שתבינו

יהודה גליק:  מדובר בהצעה ראשונה מסוגה במדינת ישראל, ואני אנסה להסביר בשתי מילים מדוע

יהודה גליק:       כשאדם נפטר, ואני אדבר בלשון נקבה, אלמנה, אבל כוונתי גם אלמן

יהודה גליק:  כשאדם נפטר בגיל צעיר ומותיר אחריו אלמן או אלמנה, באותו יום האלמן והאלמנה איבדו לחלוטין את עצמאותם

יהודה גליק:  מה זאת אומרת? מאותו רגע הם לא יכולים לעשות כלום

יהודה גליק:  הילד שלהם בן השנה או השנתיים או השלוש הוא כבר לא רק הבן שלהם, הוא השותף שלהם

יהודה גליק:  אם אותה אלמנה רוצה למכור את הדירה ולעבור דירה, היא צריכה לקבל רשות מאותו ילד בן שנה, שנתיים, שלוש

יהודה גליק:  ככה זה עובד כי יש ירושה

יהודה גליק:  מעבר לזה, השותף הנוסף לדבר הזה, האפוטרופוס הכללי, גם יגיד לה מה מותר לה, מה אסור לה

יהודה גליק:  השותף השלישי, גורמי הרווחה

יהודה גליק:  השותף הרביעי, הסבא והסבתא שלפי החוק יש חובה שאותם ילדים ילכו לבקר את הסבא והסבתא, ועוד כהנה וכהנה

יהודה גליק:  יחד עם זאת כל השותפים האלה הם שותפים בזכויות

יהודה גליק:  אף אחד לא קם איתה כשהילד חולה, לא לוקח את הילד לחוגים, לא מתרוצץ איתה

יהודה גליק:  לא מדובר על ילדי גרושים וגרושות שיש עוד בן זוג

יהודה גליק:  לא מדובר על אישה חד-הוריות שהקימה לבד מלכתחילה משפחה שתכננה לתפקד כמשפחה חד-הורית, אלא מדובר במשפחה שנבנתה על מנת לתפקד כשני הורים, ועכשיו אחד ההורים איננו וכל העול נופל על כתפיה והיא צריכה כל הזמן לתת דין וחשבון

יהודה גליק:  אמרנו שביום אחד בשנה נמחא כפיים למשפחה הזאת, לאימא הזאת בעיקר, אבל זה משפחה

יהודה גליק:       מתוך 30,000 הילדים היתומים בישראל, 3,000 מהם מטופלים על ידי רווחה

יהודה גליק:  מה זאת אומרת? או במשפחות אומנה או בפנימיות

יהודה גליק:  משפחת האומנה למשל תקבל אלפי שקלים ממדינת ישראל כדי לסייע

יהודה גליק:  פנימיית הרווחה, לא צריך להרחיב כמה כסף הם מקבלים כל חודש עבור הילד הזה

יהודה גליק:  האימא הזאת לא מקבלת כלום

יהודה גליק:  האבא הזה לא מקבל כלום

יהודה גליק:  גרושים, פירורים כמו שאמרת, 750 שקלים

יהודה גליק:  אנחנו אומרים, יום אחד בשנה בואו נמחא כפיים למשפחה הזאת שמגדלת את הילד הזה

יהודה גליק:  בוא נגיד להם, אנחנו מחזקים

יהודה גליק:  לא לטובתה, לטובת הילדים, לכן אנחנו קוראים לזה חוק משפחות היתומים

יהודה גליק:  אנחנו מדברים על חוק שאנחנו רוצים שיחזק וייתן חיזוק לגוף המשפחתי הזה שהתפרק, לכן לא מדובר על יום זיכרון שאנחנו זוכרים את המתים

יהודה גליק:  לא מדובר על יום ציון לאירוע היסטורי או לזכור מישהו שנפטר

יהודה גליק:  יום ציון הרב קוק ויום הנצחת אירועי פרהוד וכל מיני ימי ציון שקיימים זוכרים דברים שקרו

יהודה גליק:  אנחנו מדברים על יום זיכרון לאנשים שחיים, השקופים האלה, האלמן והאלמנה והיתומים האלה שאף אחד לא סופר אותם, אלא אם כן הם שייכים ל-0

יהודה גליק: 5% שהם נפגעי טרור או ל-1

יהודה גליק: 5% של נפגעי צה"ל

יהודה גליק:  כל ה-98% האחרים לעולם אף אחד לא זוכר אותם

יהודה גליק:       הדבר הכי חשוב לילד שאיבד אבא או אימא זה שהוא יידע שנותנים כבוד, שיש איזשהו הורה חזק שם, לכן אנחנו מדברים על חוק יום משפחות היתומים, כי אנחנו באים לתת כוח למשפחות האלה

יהודה גליק:  באים להגיד, אנחנו אתכם, אנחנו מחזקים את ידכם ואנחנו מפרגנים לכם, לכן גם בחרנו שזה בחנוכה, שזה יום שמסמל אור בחשיכה

יהודה גליק:  זה משפחות שעברו חשיכה, בעברית חשיכה, אותיות שכחה, יום שאנחנו זוכרים אתכם

יהודה גליק:  אנחנו באמת חושבים שזה ממש משמעותי

יהודה גליק:  לא קיים דבר כזה, יום שאנחנו זוכרים אנשים שכוחים

יהודה גליק:  לא קיים דבר כזה שאנחנו באים ואומרים, תשמעו, כל השנה יש לכם עול גדול, אנחנו באים כדי לתת לכם כוח, לכן אנחנו שמחים שמדינת ישראל והאוצר הקציבו תקציב כדי לזכור את היום הזה

יהודה גליק:       כבקשת הממשלה, קיבלנו אותה, וכבקשתך יוסי קיבלנו את זה

יהודה גליק:  אנחנו בהחלט הסכמנו שמערכת החינוך עמוסה בדברים וגם מערכת הביטחון עמוסה במשימות ולכן אנחנו בהחלט מסכימים לבקשה להוציא מתוך החוק את מערכת החינוך וצבא הגנה לישראל

יהודה גליק:  אני רק רוצה לספר לכם שלמשל ביום חמישי השבוע יתקיים אירוע הצדעה ל-70 ילדים יתומים שעומדים להתגייס לצה"ל

יהודה גליק:  לצערנו בגלל לוחות הזמנים שר הביטחון לא יגיע, אבל שר הביטחון עצמו היה ילד כזה, התגייס לצה"ל כשאבא שלו נפטר, והלאה והלאה

יהודה גליק:  זה מה שעומד בבסיס החוק הזה

יהודה גליק:       נעבור על הצעת החוק

יהודה גליק:  אני בעד ללכת יד ביד עם הממשלה, וכמובן להודות לכל גורמי הממשלה, משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד המשפטים שבאמת משקיעים בעניין הזה

יהודה גליק:  אנחנו בהחלט חושבים שיש פה מקום למדינת ישראל להתייחס לאוכלוסייה היחידה שהתורה מתייחסת אליה, היתום והאלמנה, האלמנה והיתום

יהודה גליק:  זהו, אלו דבריי

יהודה גליק:  בהתאם לכך אני אשמח שנעבור על החוק ונקיים דיון בהתאם למה שתקבע, אדוני היושב-ראש

יוסף טייב: כמובן

יוסף טייב:  צח, אתה רוצה לתת איזושהי סקירה מלמעלה?     

צבי יהודה: כן

צבי יהודה:  תודה ליושב-ראש

צבי יהודה:  אני רק אגיד כמה דברים ברמה הכללית ואני אתן למשרדים לדבר

צבי יהודה:  יש כמה שאלות סביב הצעת החוק הזו, למשל האם באמת המטרה שלו מוגשמת באמצעות החוק הזה או ניתן להגשימה בצורה אולי יותר מוצלחת, או עילה למשל בהחלטת ממשלה

צבי יהודה:  זה יאפשר איזשהו איגום משאבים עם עוד משרדים

צבי יהודה:       שאלה נוספת, הצעת החוק הזו עשויה לפתוח בגלל היותה כל כך חדשה כפי שציינת, חבר הכנסת לשעבר גליק, איזושהי דלת או פתח לקבוצות אוכלוסייה אחרות שגם ירצו בעתיד חקיקה דומה או שגם להם זה יצדיק איזשהו יום משלהם

צבי יהודה:       לגבי הסעיפים הספציפיים, ככל שנתקדם בדיון אז יכול להיות שנעלה את זה בהתאם להסכמות שגם הגעתם, המציעים, מול המשרדים

יוסף טייב: יחד עם זאת אני חושב שאין חולקים שאין הדומה חקיקה ראשית להחלטת ממשלה, שבסוף החלטת ממשלה, הממשלה הזאת באה והממשלה הזאת הולכת

יוסף טייב:  אין ספק שזה יכול לפתוח פתח

יוסף טייב:  בגלל זה משרדי הממשלה נמצאים, וכשמשרד ממשלה בסוף חושב שזה לא נכון, לא בגלל שזה לא ראוי, בגלל שאין זמן או שזה לא ניתן כמו שהחליט משרד החינוך וזה בסדר וזה לגיטימי, זה לא אומר שמשרד החינוך לא חושב שהיום ציון הוא לא חשוב, אבל פשוט לא מסתדר במערכת

יוסף טייב:  אני חושב שהמציעים, אנחנו מספיק חכמים ומספיק נבונים בשביל להבין ולקבל את עמדת משרדי הממשלה, לכן אני חושב שאם בעתיד יבואו גופים כאלו ואחרים וירצו הצעות חוק, ההחלטה תינתן לגורמים המקצועיים במשרדים

יוסף טייב:  אני ברמה האישית פחות מפחד מזה

יהודה גליק: הבאתי גם לך וגם ליועץ המשפטי, וגם אני אעביר לחברים איזושהי הצעה שאנחנו רוצים תיקונים קטנים בחוק

יוסף טייב: טוב, נתחיל ממשרד החינוך

יוסף טייב:  יעל

יעל אלטמן: בוקר טוב ליושב-ראש

יעל אלטמן:  כמו שאמרת, המשרד הגיע להסכמות שהחוק לא יחול על מערכת החינוך, ולכן בעצם האזכור של המערכת בסעיף 4

יעל אלטמן: 2 כמובן בדברי ההסבר צריך לרדת בנוסח שיגיע להצבעות הראשונה וכו' וכו'

יעל אלטמן:  בפועל אני אגיד, זה גם עניין של עומס על המערכת אבל גם מדיניות שהמשרד נוקט בה, שבעצם הוא מתנגד לכל מיני חקיקות מהסוג הזה שקובעות תכני לימוד במסגרת חקיקה, כדי לא לכרסם בשיקול הדעת שנתון בעניין הזה גם לשר וגם למזכירות הפדגוגית במשרד החינוך, כי בסוף זה נושא שהוא בסמכותם גם על פי חוק

יעל אלטמן:  גם צריך להגיד במהות, הערכים שהצעת החוק מדברת עליהם קיימים וטבועים בכל הפעילויות שהמשרד מקדם, גם מערכי שיעור, פעילות התנדבות בקהילה

יעל אלטמן:  מה שנקרא בתקופתי מחויבות אישית, היום זה תוכנית תלת-שנתית של דאגה לאחר והתנדבות בקהילה וכו'

יעל אלטמן:  גם מבחינה רגשית-טיפולית יש מענים שאגף שפ"י מעביר ונותן גם ברמה הכללית וגם כמובן התייחסות אישית לתלמידים שחוו אובדן

יעל אלטמן:  שיתוף פעולה גם עם עמותות בחברה האזרחית שמטפלות בנושאים האלה

יעל אלטמן:  גם אם מערכת החינוך לא תהיה בתוך הצעת החוק, המערכת לא שוכחת ממנו והמשרד מטפל בנושא

יוסף טייב: כמובן, ברור

יוסף טייב:  אני כן אולי הייתי מציע לא באופן מחייב, אבל אולי נצטרך לראות שביום שמשרד התרבות, ואנחנו תיכף נדבר על הסיפור של מחוזות לאו דווקא ברמת העיריות

יוסף טייב:  אולי כן שיהיה שיתוף פעולה בין משרד התרבות והספורט למשרד החינוך כדי לראות איך בכל זאת באותו יום, בגמישות ניהולית מסוימת שמנהלי בתי הספר יוכלו כן להזכיר או להעלות את הנושא הזה, כמובן לא בצורה מחייבת אבל כן לשים את זה על סדר היום

יעל אלטמן: ברגע שיהיה משהו קונקרטי אז כמובן יהיה שיתוף פעולה ושיח בין המשרדים

יעל אלטמן:  אני מאמינה שיימצאו פתרונות

יוסף טייב: בסדר גמור

יוסף טייב:  משרד התרבות והספורט, עו"ד מירב כהן, בבקשה

מירב כהן: שלום אדוני היושב-ראש, נעים מאוד בהזדמנות הזאת

מירב כהן:  בוקר טוב לכולם

מירב כהן:  אני אתחיל רק בפתח הדברים באזכור של החלטה של ועדת השרים לחקיקה בעניין הזה, שמבטאת בעצם את עמדת הממשלה

מירב כהן:  ההחלטה של ועדת שרים לחקיקה היא שהמשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרד התרבות והספורט ומשרד החינוך

מירב כהן:  בנוסף, צריך לחזור עם הצעת החוק הזאת לדיון נוסף בוועדת שרים לענייני חקיקה לפני קריאה ראשונה

מירב כהן:      משזה נאמר, אני אציין שבאמת בהמשך להחלטה של ועדת השרים לחקיקה נפגשנו עם חבר הכנסת לשעבר גליק ועם נציגים מטעמך

מירב כהן:  השר שלנו אכן הסכים לקראת הדיון בוועדת השרים לחקיקה

מירב כהן:  השר זוהר אכן הסכים להיות השר שממונה על ביצוע החוק, באמת בכפוף לתמיכה שלנו בטרומית והאזכור של התנאים של ועדת השרים לחקיקה שהזכרתי קודם, זאת מהסיבה שאנחנו סבורים שיש קשיים בנוסח של הצעת החוק ואני כרגע מתייחסת לנוסח שהוגש בפני ועדת שרים לחקיקה

מירב כהן:  אני אתייחס אחר כך לנוסח המעודכן, בהנחה שזה מה שהצגתם

יהודה גליק: מה שהצגנו גם לכם

מירב כהן: אני קודם כל רוצה להתייחס לנוסח הרשמי שעמד בפני משרדי הממשלה והממשלה

מירב כהן:  יש כמה קשיים ואני אתחיל בעיקריים שלהם

מירב כהן:  מבחינת המשרד שלנו, שר התרבות והספורט הוא לא הגורם שאמון על הנחיה של רשויות מקומיות, ולכן יש קושי יישומי בלהנחות רשויות מקומיות לעשות דברים בשטחן על ידי שר התרבות והספורט

מירב כהן:  זה רגולטור אחר

מירב כהן:  טקסים ממלכתיים כנ"ל

מירב כהן:  מטה הטקסים הלאומים, מרכז ההסברה יושב במשרד ראש הממשלה ולא במשרד שלנו, לכן גם כאן אין אפשרות שהשר שלנו ינחה אותם לעשות את זה

מירב כהן:       עולמות התוכן עצמם של הצעת החוק ראויים ועדינים ככל שהם, הם לא עולמות התוכן הטבעיים של משרד התרבות והספורט מבחינת הפעילויות שאנחנו תומכים בהן, ולכן נדרש זמן של לימוד ובחינה גם אצלנו לראות איך אנחנו משתמשים בכסף

מירב כהן:       קיבלנו באמת עדכון על כך שהושג תקציב ששייך לשנה הזאת, אחד שייך לשנה הבאה

מירב כהן:  זה כסף שהוא תקציב תוספתי, הוא לא בבסיס של המשרד ולכן מבחינתנו, אני אומרת כבר כעת, קיים קושי לקבע סעיף תקציבי שאין לנו הבטחה מבחינתנו להמשכיות, אבל אנחנו כן בוחנים את זה כמו שאמרנו למציעים בפגישה איתם, במסגרת מבחני תמיכה שהמשרד מקיים לרשויות מקומיות כדי לראות אם אפשר לקיים אירועים שבעצם יעלו על נס את החשיבות של הדברים שהזכיר גליק

מירב כהן:      מבחינת הישיבה והפגישה שלנו המאוחרת יותר עם המציעים, וכאן אני עוברת, אדוני היושב-ראש, להתייחס לנוסח המעודכן שהוצג בפנינו

מירב כהן:  כאשר הדברים הובאו על סדר היום של ועדת השרים לחקיקה, הצעת החוק הייתה רחבה והתייחסה לכלל היתומים במדינת ישראל

מירב כהן:  בנוסח המעודכן יותר כלל היתומים נמחקו וההצעה צומצמה לכדי יתומים מהורה אחד בלבד

מירב כהן:  על פניו זה מעורר קושי משפטי

יוסף טייב: מה הרציונל, יהודה, של למחוק?     

יהודה גליק: הרעיון הוא מאוד ברור

יהודה גליק:  אין לנו שום דבר נגד יתומים משני הורים

יהודה גליק:  זה בסדר גמור, זה חשוב מאוד

יהודה גליק:  יתום משני הורים הוא כבר נמצא באיזושהי מסגרת של הרווחה, או באומנה או בפנימייה

יהודה גליק:  החוק הוא משפחות יתומים

יהודה גליק:  ברגע שהמשפחה התפרקה, אתה לא יכול לחוקק חוק למשפחה שהתפרקה, משפחה ששני ההורים אינם

יהודה גליק:  כיוון שאנחנו שמנו את הדגש על הוקרה למשפחה שמגדלת את הילדים, בוודאי גם כשנעשה אירוע נזמין את אותם יתומים, אבל ברגע שאתה בא ואומר, אנחנו עושים חוק להוקיר את ההורים שמגדלים את היתומים, אם שני ההורים אינם אז אין פה כל כך משפחה

מירי כהן: נגיד שהסבא והסבתא מגדלים או הדוד והדודה, לא אומנה, אתה צודק, גם אותם צריך להוקיר

יהודה גליק: הם הופכים להיות משפחת אומנה

יהודה גליק:  הם נתמכים

יהודה גליק:  אין לנו בעיה

יהודה גליק:  החוק מתייחס כחוק להצעתנו

יהודה גליק:  אנחנו לא נעמוד על בריקדות

יהודה גליק:  אגב, צריך לדעת שמתוך 30,000 ילדים יתומים שחיים בישראל, 700 הם יתומים משני הורים

יהודה גליק:  אנחנו ב"אמיצים" מאמצים את כל המשפחות האלה ואנחנו מבקרים אצל המשפחות שאיבדו שני הורים, כי בדרך כלל ההורה שנפטר הוא אלמן או אלמנה שבטיפול שלנו ופתאום גם הוא נפטר

יהודה גליק:  אנחנו מלווים אותם

מירי כהן: בדיוק, אז למה לא להשאיר אותם בפנים?     

יהודה גליק: הרעיון של החוק הוא לפרגן למשפחות שמגדלים

יהודה גליק:  אנחנו באים ואומרים, בואו נפרגן למשפחות האלה

יהודה גליק:  אני אגיד לך איפה הבעיה שלי, ואני אגיד את זה כי גם משרד הרווחה נמצא פה

יהודה גליק:  למשל ועדת העיזבונות מקציבה סכום גדול של כסף כל שנה ליתומים

יהודה גליק:  כל הכסף הזה הולך לאותם 3,000 ילדים שנמצאים בטיפול ברווחה, ואותם אלה שנמצאים במשפחות לא מקבלים אותם

יהודה גליק:  אנחנו חושבים שהחוק הזה צריך להתמקד במשפחות שיש הורה שמגדל ילד, לא מטופל על ידי הרווחה, לכן להורה הזה צריך לפרגן

יהודה גליק:  ברגע ששני ההורים אינם, המשפחה הזאת כבר נמצאת לא תחת הרדאר

יהודה גליק:  אני אומר עוד פעם, אנחנו לא נעמוד על בריקדות

יהודה גליק:  אנחנו חושבים שהרציונל של החוק הזה הוא לפרגן למשפחות שאחד ההורים נפטר

יוסף טייב: אתה מדבר על סעיף 2

יהודה גליק: אם כתוב משפחה שבה אחד ההורים, זה לא כתוב שלא שני ההורים

יהודה גליק:  אחד ההורים לפחות

יוסף טייב: כן, אבל מהרגע שאתה כותב אחד, למעט - - -     

יהודה גליק: אחד ההורים

יהודה גליק:  אם אדם איבד שני הורים, גם אחד ההורים נפטר

מירי כהן: אז זה כולל

יהודה גליק: זה כולל אותם, לכן לא צריך לכתוב את זה

מירי כהן: אם זה כולל זה בסדר

יהודה גליק: אני חושב שזה כולל

יהודה גליק:  לדעתי, משפטית, זה כולל

יוסף טייב: זאת אומרת, הוא אומר שברמה רעיונית אם אנחנו רושמים את שניהם, אז בעצם זה הולך נגד הרעיון ההתחלתי של הצעת החוק שהיא באה לפרגן כביכול לאותה משפחה שיש הורה אחד שמתמודד עכשיו עם הקושי

מירי כהן: צריך להגדיר את זה

יהודה גליק: ילד שאיבד שני הורים, הוא לא איבד אחד ההורים?      

מירי כהן: שיהיה ברור שהכוונה גם

מירי כהן:  הצעת החוק זה הוקרה וציון וכו', אז שלא יתפרש כאילו שלא מתייחסים לילד שאין לו את שני ההורים

יהודה גליק: אבל ברגע שהוא איבד את שני ההורים, הוא כלול

יהודה גליק:  ילד שאיבד שני הורים, הוא איבד הורה אחד? אז הוא איבד הורה אחד

יהודה גליק:  אם אני קורא את המשפט: "משפחה שבה אחד ההורים אינו בין החיים", זה לא כולל את שני ההורים? אם שני ההורים לא בין החיים אז אחד ההורים לא בין החיים?      

מירב כהן: המשפט לא נגמר שם

מירב כהן:  המשפט ממשיך "וההורה השורד מגדל אותו", זאת אומרת יש עוד גורם שהוא ההורה שלו שמגדל אותו

יהודה גליק: אנחנו רוצים לפרגן למשפחה שאחד ההורים נפטר ויש הורה שמגדל

מירי כהן: שוב אני אומרת, אם שני ההורים אינם והדוד מגדל והדודה? סבא וסבתא?     

יהודה גליק: כיוון שמדובר במקרים מאוד מעטים שבמעטים - - -      

יוסף טייב: יהודה, אני רק אגיד, אם אני מוחק "או שניהם", אז אני בבעיה עם הסיפה, "והורה השורד מגדל"

יהודה גליק: למה?     

יוסף טייב: כי אין הורה שורד

יוסף טייב:  בזה שאני רושם אחד ואני משאיר את הסיפה, זה אומר שאני מוציא מכלל הסעיף אחד שאין לו שני הורים

יהודה גליק: אם אתה כותב "או שניהם", אתה גם לא יכול לכתוב "ההורה השורד"

יוסף טייב: נכון

יהודה גליק: הרי אנחנו רוצים פה לפרגן להורה שמגדל, שזה 95% מהמקרים

יוסף טייב: מצד שני במה שאתה כותב, "הותיר אחריו ילד אחד", אז אתה רוצה גם לפרגן לילד עצמו

יהודה גליק: בוודאי שאנחנו רוצים לפרגן למשפחה

יהודה גליק:  ברגע ששני ההורים אינם אין משפחה

יהודה גליק:  כל החוק הזה הוא חוק למשפחה

יהודה גליק:  יש משמעות של משפחה כשאין שני הורים?      

יוסף טייב: יש משפחה רחבה בסוף

יוסף טייב:  גם אם אתה דוד ואתה מאבד אחיין, בסוף אתה גם מתמודד בצורה כזו או אחרת, תרצה או לא תרצה

יהודה גליק: אז מי יוגדר משפחת היתומים?     

יוסף טייב: זו השאלה

יהודה גליק: אם אתה אומר שגם הבן דוד השלישי והרביעי, אז כולם יהיו משפחה

יהודה גליק:  אם אנחנו רוצים חוק שהוא חוק יום למשפחות היתומים, אז היא משפחה שאיבדה הורה אחד

יהודה גליק:  אנחנו חשבנו שהניסוח הזה מגדיר את המשפחה

יהודה גליק:  אנחנו כמשפחות ב"אמיצים" של אלמנות ויתומים צעירים, אנחנו כוללים בוודאי בכל הפעילויות שלנו ילדים שאין להם שני הורים

יוסף טייב: אני יכול להבין את מה שאמר משרד התרבות, שבסוף יכול להעלות פה איזשהו קושי משפטי

יהודה גליק: מה הקושי המשפטי?     

צבי יהודה: שוב, למה שנפלה בין יתומים מסוג אחד ויתומים מסוג אחר?     

יהודה גליק: אנחנו לא מפלים

יהודה גליק:  של משפחת יתומים

צבי יהודה: יכולים להיות שני אחים או אח ואחות והם עדיין משפחה

יהודה גליק: שהם גדלים לבד?      

צבי יהודה: גם אם יש להם אפוטרופוס הם עדיין איזושהי יחידה משפחתית

צבי יהודה:  האירועים שאנחנו רוצים לעשות לפחות לפי הנוסח המקורי של הצעת החוק, היה נראה מכוון ליתומים עצמם, לא בהכרח לכל התא המשפחתי, וכתא משפחתי הם עדיין נשארים איזשהו גרעין

צבי יהודה:  יכול להיות שיש להם אפוטרופוסים, אולי משפחת אומנה

יהודה גליק: משפחת אומנה היא משפחה אחרת

צבי יהודה: האם אתה רוצה, בלשונך, לפרגן ליתומים כיתומים או לכל היחידה שאחראית לטפל בהם? בקריאה לפחות של הצעת החוק כפי שהייתה במקור, אני שם רגע בצד את הנוסח המעודכן ששמת, הדגש היה נראה כאילו הוא מכוון ליתומים

יהודה גליק: הדגש הוא בוודאי מכוון ליתומים

יהודה גליק:  בפסיכולוגיה אומרים את זה, אין דבר כזה ילד

יהודה גליק:  יש ילד שהוא בן של משפחה

יהודה גליק:  הוא לא עומד לעצמו

יהודה גליק:  אם אתה רוצה לחזק ילד, תן כוח למשפחה שלו, לאימא שלו, לאבא שלו

יהודה גליק:  תן כוח להורה שלו

יהודה גליק:  זה הדבר הכי טוב שאתה יכול לעשות לילד

יהודה גליק:  אנחנו מדברים על משפחה גרעינית

יהודה גליק:  ברגע שהמשפחה התפרקה, אז זה לא המשפחה

יהודה גליק:  זה הסבא והסבתא ומשפחת אומנה

מירב כהן: אני רואה קושי בתמיכה במובן הזה

יהודה גליק: הבעיה שלי היא הפוכה, וזה כמו הדוגמה ששמעתי ממשרד הרווחה

יהודה גליק:  הבעיה שלי הפוכה, שאני לא רוצה שכל הדבר הזה ילך למשפחות שאיבדו שני הורים

מירי כהן: לא, לא

יהודה גליק: זה מה שיקרה

יוסף טייב: אני אשאל אותך שאלה אחרת, חבר הכנסת לשעבר, יהודה

יוסף טייב:  אם יש לי לצורך העניין ילד שאיבד את אביו או בפעולות איבה או שאבא שלו בשירות צבאי נפל, ונשאר אחד ההורים

יוסף טייב:  יש לו טיפול נפלא דרך משרד הביטחון ויש לו יום הוקרה ומכירים בו והכול בסדר, הוא יוכל להיכנס לתוך המערכת הזאת?     

יהודה גליק: ברור

יהודה גליק:  אנחנו לא הבדלנו בין איך הילד - - -      

יוסף טייב: יפה, הווה אומר שאתה כן מוכן לתת מענה גם למי שכבר יש לו מענה

יהודה גליק: ברור, אין לי בעיה

יוסף טייב: אז מה ההבדל אם יש לו מענה דרך משרד הביטחון או שיש לו מענה בגלל ששני הוריו לא נמצאים והוא מקבל דרך - - - ?     

יהודה גליק: אין לי בעיה

יהודה גליק:  אני אסביר עוד פעם

יהודה גליק:  הרעיון של החוק הוא לתת חיזוק למשפחה

יהודה גליק:  ברגע שהילד הזה הוא יתום, הוא איתנו

יהודה גליק:  בוודאי שהוא חלק מכל הדבר הזה

יהודה גליק:  החשש שלנו הוא הפוך

יהודה גליק:  לנו יש מועדון אלמנות ויתומים

יהודה גליק:  כל יום מגיעים אלינו אנשים ומביאים לנו צדקה לעזור, לחם ואורז

יהודה גליק:  אני אומר להם, חבר'ה, למה הבאתם לנו לחם ואורז? אתם בטח עניים

יהודה גליק:  התפיסה היא, ברגע שאתה מדבר על ילד יתום, הוא בטח רווחה

יהודה גליק:  90% מאותם ילדים הם לא רווחה

יהודה גליק:       החשש שלנו שבדיוק הפוך, שמה שיקרה, שכל הדבר הזה יהפוך להיות יום למשפחות האומנה, יום לפנימיות וכל התקציב שמיועד ליתומים עוד פעם ילך ליתומים המסכנים ברווחה

יהודה גליק:  אנחנו לא רוצים שהכסף הזה ילך לכלל היתומים

יהודה גליק:  ברגע שאני בא ואומר, יש אירוע למשפחות יתומים, בוודאי שזה יכלול את כל היתומים

יהודה גליק:  אם אני אכתוב שזה כולל משפחה שאיבדה את שניהם, אז ישאלו אותי מי זה משפחה

יהודה גליק:  משפחת האומנה היא גם משפחה? משפחת הדודים והסבתא גם משפחה?     

יוסף טייב: מירב ויהודה, תיראו, אני הייתי משאיר בהגדרת החוק את שניהם

יוסף טייב:  בהמשך החוק אתה אומר שהשר יהיה רשאי לתקן תקנות סביב הנושא הזה, ואז בוא נשאיר את זה בתוך התקנות שהשר יגדיר במבחני התמיכה או בקולות קוראים איך הוא הולך לחלק את הכסף הזה

יוסף טייב:  למה להביא בהגדרה מה היא משפחת היתומים, להתחיל לחלק בין יתומים?      

מירב כהן: אני אסביר, אדוני היושב-ראש ברשותך, למה זה לא מתאים

מירב כהן:  כאשר קיים קושי משפטי, הוא קיים בין אם הוא בחקיקה ראשית ובין אם הוא בתקנות

מירב כהן:  אני עכשיו לוקחת אתכם צעד קדימה לתוך נבכי העבודה שלנו במשרד התרבות והספורט

מירב כהן:  אני אפילו לא בעולם של תקנות

מירב כהן:  אנחנו צריכים עכשיו לפרסם מבחן תמיכה לרשויות מקומיות שמציע להן בעצם תקציב כדי לערוך את האירועים

מירב כהן:  איך אנחנו בוחנים מי נכנס לשם? אין לרשויות בכלל בסיסי מידע כדי להעביר לנו כדי שנוכל לפקח בכלל מי שנכנס לשם, זה כן מיועד, לא מיועד

מירב כהן:  בסופו של דבר המילה הכתובה נשארת בחקיקה ראשית שמתפרסמת בספר החוקים

מירב כהן:  כאשר יש איזשהו קושי משפטי בהגדרה, זה לא באמת משנה אם נשרשר את זה הלאה לתקנות, כי כשהשר שלנו ירצה לקבוע תקנות, אנחנו נגיד לו שהוא לא יכול לקבוע את זה, אז מוטב שהדברים יוצפו כאן בפניך כיושב-ראש הוועדה ושהם יהיו ונוכל לדבר עליהם, מאשר שנעזוב אותם להבא כאילו שאנחנו לא יודעים ואז נבוא ונציף בפניך את הקושי

יוסף טייב: אם אני רושם את שניהם, האם יש אפשרות למשרד או לרשות מקומית לבוא לבדוק מי הילד שנכנס לאותו אירוע, הוא באמת יתום או לא יתום?     

מירב כהן: אני לא יודעת בשם רשויות מקומיות

מירב כהן:  אני חושבת שזה לא נכון ויהיה קשה לי, אם מישהו אחר כאן יהיה מעוניין להציע אני אשמח לשמוע

מירב כהן:  יהיה קשה לי למצוא תימוכין חוקי ליישום - - -      

יהודה גליק: אני רוצה להתייחס להערה שלך בשתי נקודות קטנות

יהודה גליק:  חלק מהחוק הזה נועד כדי שסוף סוף יהיה נתונים, ובהחלט טוב לנו שאתם תבואו לרשויות, מי יתום? אה, פתאום יגלו שיש יתומים כי הם לא קיימים

מירב כהן: אני לא יכולה לבקש - - -      

יהודה גליק: אני רוצה לשאול אתכם

יהודה גליק:  אם אני משאיר את הנוסח כמו שהוא, "משפחת יתומים, משפחה שבה אחד ההורים או שניהם אינם בין החיים", מה פירוש המילה משפחה? משפחה שבה אחד ההורים או שניהם אינו בין החיים

יהודה גליק:  מה זה משפחה? זה כולל סבא וסבתא? זה כולל דוד, בן דוד שלי? מה פירוש המילה משפחה?      לקבלת האישה המדהימה בעולם, מקצוענית בתחום, הדס

יהודה גליק: אני הקשבתי בשידור החי

יוסף טייב: הכול בסדר

יהודה גליק: הגענו הביתה אתמול ב-02:00 בלילה מפעילות שלנו בפתח תקווה לאלמנות ויתומים צעירים

יהודה גליק:       כן מירב, סליחה

מירב כהן: אני אומרת, זאת שאלה שצריך לדבר עליה

מירב כהן:  אני בהחלט מבינה את הרציונליים

מירב כהן:  גם דיברנו עליהם וזה לא מה שעומד כאן למחלוקת

מירב כהן:  בכל זאת אנחנו בסופו של דבר מדברים על נוסח של חוק שרוצים גם שהוא ייושם

מירב כהן:  המטרה היא שהוא יקרה

מירב כהן:  שואלים על הגדרה של משפחה? אם אנחנו הולכים בכלל לעולמות של קרבה משפחתית בהיבטים של ניגודי עניינים, מינויים, הכול, זה קרבה רחבה הרבה יותר, זאת אומרת יש טווח שבו אפשר להבין לאן זה מיועד

מירב כהן:  אני חושבת שצריך לדבר על הדברים

מירב כהן:  זאת הסיבה שבעצם אנחנו מציפים אותם כאן

יהודה גליק: אם אני משאיר את הנוסח הישן, אני שואל מה פירוש המילה משפחה? מה כלול? בני דודים זה כלול?     

יוסף טייב: לא, אז הגדרת

יהודה גליק: לכן אם אני בא ואומר כמו שאנחנו כותבים, "משפחה שבא אחד ההורים", אני חושב שזאת משפחה גרעינית

מירב כהן: ההוקרה היא ליתום

יהודה גליק: ההוקרה היא לא ליתום

צבי יהודה: אם ההוקרה הינה ליתום, יכול להיות שהצעת החוק הזאת צריכה להיכתב אחרת לגמרי

יהודה גליק: ההוקרה היא למשפחה של היתום, לכל המשפחה

יהודה גליק:  היתום הוא חלק מהמשפחה

יהודה גליק:  הוא לא עומד בעצמו

יוסף טייב: ואז מה ההגדרה של משפחה?     

יהודה גליק: היתום וההורה השורד

יוסף טייב: יש לי פה בעיה משפטית איך אני מחלק בין יתום שנפטר לו אבא אחד או שני הורים

יהודה גליק: שמעתי את השידור החי

יהודה גליק:  חד וחלק, היתום וההורה השורד

יהודה גליק:  0

יהודה גליק: 5% מהיתומים בישראל הם יתומים מאב ואם

יהודה גליק:  30,000 ילדים יש במדינת ישראל שהם יתומים, מתוכם 0

יהודה גליק: 5% הם יתומים מאב ואם

יהודה גליק:  האם בשבילם נהרוס את הכול או האם בשבילם בכלל לא נעשה? 75 שנה לא עשינו שום דבר ועכשיו נמשיך לא לעשות

יוסף טייב: הדס, את יודעת כמה שאני ישיר איתך וכמה שהנושא חשוב לי

יהודה גליק: אתה אבי יתומים

יהודה גליק:  עליך נאמר

יוסף טייב: אני לא יכול לתת יד שיתום אחד, לא 0

יוסף טייב: 5% ולא מאית האחוז, שיתום אחד יפגע

יהודה גליק: אם יש לו משפחה אז מצוין

יהודה גליק:  מה זה מוגדר משפחה? אנחנו חושבים שבהגדרה הזאת אנחנו מכסים באופן מאוד ברור, משפטית

יהודה גליק:  אם אני אומר, משפחה שבה אחד ההורים אינו בין החיים וההורה השורד מגדל אחד או יותר מתחת לגיל 18, ההגדרה היא מובנת לחלוטין

יהודה גליק:  אין שום כחל וסרק

יהודה גליק:  אם אני משאיר את הנוסח הקודם, אז המילה משפחה הופכת להיות כל דבר

יהודה גליק: יותר מזה, בשביל 0

יהודה גליק: 5% האלה שהם חלק מאיתנו, והם לא חלק מאיתנו

יהודה גליק:  מתי הם חלק מאיתנו? לכל דבר שהם נכנסים ומגיעים הם חלק מאיתנו

יהודה גליק:  יותר מזה, כשאנחנו נעשה את החוק הזה, מה שיקרה בעצם זה שפתאום היתומים יראו

יהודה גליק:  הם יעלו לפני השטח והם יראו

יהודה גליק:  מה יקרה? יקרה כמו שקרה לנו, שברגע שהתחלנו להגיע לאלמנה, לריקי זוארץ בנתניה

יהודה גליק:  היא הגיעה ואמרה, אני לא שורדת, אני לא מצליחה, אני לא יכולה

יהודה גליק:  ארבעה ילדים קטנים

יהודה גליק:  היא אומרת, אני לא יכולה, אני לא מסוגלת, תעזרו לי

יהודה גליק:  אנחנו רק נפתחנו

יהודה גליק:  בקושי יכולנו לעזור לה

יהודה גליק:  רצינו לנסות בצורה כזאת או אחרת

יהודה גליק:  חצי שנה אחר כך היא נפטרה

יהודה גליק:  נשארו ארבעה ילדים קטנים

יהודה גליק:  אחר כך הכרתי את יהודה

יהודה גליק:  מבקרים אותם, באים, מסתכלים, רואים, נמצאים שם

יהודה גליק:  מה קורה היום? היום כשילדים מתייתמים מאב ואם, לא הכרת אותם כשהם היו יתומים מאב או מאם, ואת לא מכירה אותם כשהם יתומים מאב ואם

יהודה גליק:  מה שיקרה פה זה שיהיה להם משפחה שהייתה איתם

יהודה גליק:  הרי כמה הורים הלכו בתאונת דרכים, לא עלינו, או בתאונת מטוס, שניהם ביחד? לא קורה

יהודה גליק:  מה שקרה אצל משפחת זוארץ, אבא נפטר מסרטן שלקח חצי שנה

יהודה גליק:  אימא נשארה אלמנה, הייתה אלמנה ממש מאוד זמן

יהודה גליק: זה מה שקרה לעוד ארבע משפחות שאיתנו, בשנה האחרונה

יהודה גליק: אבל הם כבר שלנו, הם כבר איתנו

יהודה גליק: חיבקנו אותם כשהם היו יתומים מהורה אחד

יהודה גליק: כן, הכרנו את האימא או הכרנו את האבא

יהודה גליק:  אנחנו עם מוטי במודיעין, אנחנו מכירים את הילדים מאז שהם שנתיים וחמש, שני ילדים קטנים, אז הם כבר שם

יהודה גליק:  מה קרה עד היום? בכלל לא הכרת אותם

יהודה גליק:  לא ידעת

יהודה גליק:  כשאני הגעתי ליהודה, הממ"מ לא ידע בכלל כמה יתומים יש במדינת ישראל

יהודה גליק:  ב-2019 רק שמענו פעם ראשונה כמה יתומים יש במדינת ישראל

יהודה גליק:  הם יהיו חלק מאיתנו

יהודה גליק:  מה קורה למי שלא רוצה? הסבא והסבתא לא רוצים או הדוד והדודה שלקחו אותם באומנה, לא רוצה

יהודה גליק:  את לא יכולה להכריח מישהו

יהודה גליק:  את לא יכולה להכריח גם אלמן או אלמנה לבוא לאירוע כזה

יהודה גליק:  את לא יכולה להכריח אף אחד

יהודה גליק:  הם מגיעים באופן וולונטרי

יהודה גליק:  אתמול היו 100 איש במועדון בפתח תקווה

יהודה גליק:  וולונטרית הם מגיעים שם

יהודה גליק:  מחבקים אותנו

יהודה גליק:  זה אנשים כמוני וכמוך

יהודה גליק:  זה השמנא והסלתא

יהודה גליק:  היא עובדת בטבע, במקום מאוד גבוה בטבע

יהודה גליק:  היום החלטתי שאני לוקחת בחמגשית למחר לצוהריים גם קצת, כי היא כבר מרגישה חלק

יהודה גליק:  הפכנו אותם למשפחה, למקום שמחזיק

יהודה גליק:  לא עלינו ולא על בנינו שהם יאבדו את האלמן או את האלמנה בגיל צעיר

יהודה גליק:  אנחנו שם

יהודה גליק:  הם חלק מאיתנו כבר

יהודה גליק:  הם עצמם ירגישו אהבה לבוא למקום כזה

מירב כהן: אני מבינה

מירב כהן:  אין בכלל מחלוקת על העובדה שהדברים האלה ראויים מבחינה חברתית, מוסרית

מירב כהן:  זאת לא השאלה

מירב כהן:  השאלה היא משפטית

מירב כהן:  אני לא יכולה - - -      

יהודה גליק: אנחנו מסייעים לך משפטית, כי דווקא הניסוח המקורי, את לא יכולה להתמודד איתו כי את לא יודעת מה זה משפחה

יהודה גליק:  אם אני בא ומסביר מה זה משפחה, אז אני מסביר

מירב כהן: אני לא יודעת

מירב כהן:  היו פה נציגים ואולי שווה להחזיר אותם או לשאול אותם

מירב כהן:  מי שצריך להגדיר משפחה זה משרד הרווחה, משרד הפנים, לא משרד התרבות

יהודה גליק: בשפה העברית כשאתה כותב משפחה, למה אתה מתכוון?      

מירב כהן: אפשר להגיד שסבא וסבתא זה לא משפחה?     

יהודה גליק: כן, אפשר להגיד שסבא וסבתא הם סבא וסבתא

יהודה גליק:  ילד, יש לו רק אבא ואימא אחד

יהודה גליק:  סבא וסבתא יכול להיות לו ארבעה

מירב כהן: ויכול גם להיות לו אחד

מירב כהן:  אני לא יודעת להצדיק הצעת חוק שמבוססת רק לפלח מסוים

מירב כהן:  זה שינוי מהותי מהנוסח שהוצג בפני הממשלה כשזה עלה לדיון

יהודה גליק: את עצמך אומרת שהנוסח המקורי הוא בעייתי

מירב כהן: הנוסח המקורי היה כולל

יהודה גליק: אבל הוא לא מסביר מה זה משפחה

יהודה גליק:  משפחה שבה אחד ההורים או שניהם אינו בין החיים

יהודה גליק:  מה זה משפחה? תסביר לי את

מירב כהן: זה נוסח שלכם, לא שלי

יהודה גליק: לא, אני שואל אותך

יהודה גליק:  את טוענת שהנוסח המקורי הוא בסדר והנוסח המתוקן הוא לא בסדר

יהודה גליק:  אני אומר לך שמשפטית הנוסח המתוקן הוא בסדר והמקורי הוא לא בסדר

מירב כהן: אם אתה אומר שזה משפטי, מה הנימוק המשפטי?     

יהודה גליק: כי יש לי פה משפחה

יהודה גליק:  אם אני בא ואומר, משפחה זה שני הורים וילדים, אחד ההורים אינם אז נשאר הורה אחד

יהודה גליק:  ברגע שאת אומרת ששני ההורים אינם זה נקרא משפחה, אז את מרחיבה את המילה משפחה ואז השאלה למה את קוראת משפחה? אני שואל אותך

מירב כהן: אני באמת לא חושבת שההגדרה של משפחה זה עולמות התוכן של משרד התרבות, אבל אני כן יודעת להגיד שאנחנו, כאשר נצטרך לקבוע אירועים שמיועדים כדי להגשים את תכלית החוק הזה כמו שביקשו מהמשרד שלנו, זה הרי לא חוק שמדבר לא ברווחה ולא להכניס אנשים למעגל ולא ליידע אותם על פעילויות אחרות שמקיימים לרווחתם

מירב כהן:  זה חוק שבסופו של דבר מה שיהיה בו, אם יורד משרד הביטחון ומחנות צה"ל ויורד משרד החינוך ואין כאן היבטים של ביטוח לאומי לא של רווחה ולא של משרד הפנים אלא רק של אירועי תרבות, אנחנו במשרד התרבות לא יודעים לצבוע אירועים רק לפלח מסוים של יתומים

יהודה גליק: תיראי, אני לא צריך לעמוד ש"ג בכניסה ולבדוק את הילד אם יתום עם מגנומטר

יהודה גליק:  אני אומר לך שאנחנו עשינו בכנסת בשנה שעברה אירוע למשפחות יתומים

יהודה גליק:  ברגע שאת אומרת למי האירוע מיועד, מגיעים לשם האנשים האלה

יהודה גליק:  אם יתפלק לשם אחד ששני ההורים שלו בחיים, רק שאין לו קשר איתם, לא יוציאו אותו

יהודה גליק:  זה כמו שאני מזמין לכדורגל

יהודה גליק:  אם יש אדם שלא אוהב כדורגל אבל הוא רוצה לבוא למשחק כדורגל, אז את אומרת לו, בודק אותך אם אתה אוהב כדורגל? לא

יהודה גליק:  האירוע הוא אירוע הוקרה למשפחות היתומים

יהודה גליק:  האירוע הוא אירוע יום הזיכרון

יהודה גליק:  ביום הזיכרון בבית קברות אתם עומדים שם בכניסה לבית קברות ושואלים כל אדם אם הוא משפחה שכולה או לא? לא

יהודה גליק:  למה לא? כי זה אירוע שהוא אירוע למשפחות השכול

מירב כהן: סליחה על ההשוואה אבל זה לא אירוע שממומן מכספי מדינה

יהודה גליק: למה לא?     

מירב כהן: להגיע לבתי העלמין זה לא אירוע שאותו הממשלה - - -      

יהודה גליק: זה אירועים של מדינת ישראל

יהודה גליק:  אתה לא עומד בדלת ובודק, תביא תעודת זהות, בוא נבדוק אם אתה באמת - - -

יהודה גליק:  אתה בא ואומר, רבותיי, יש פה אירוע הוקרה למשפחות היתומים

יהודה גליק:  יש פה אירוע למשפחות השכול, למשפחות איבה

יהודה גליק: את לא מחלקת 100 שקלים לכל אחד

יהודה גליק:  זה אירוע

יהודה גליק: אני לצערי גם משפחת איבה, גם אבא לשתי ילדות באומנה, גם אלמן, ואני הולך לאירועים של האומנה ואני הלכתי לאירועים של איבה

יהודה גליק:  אף פעם לא בדקו אותי בתעודת זהות לוודא שאני לא אכנס לפה אם אני לא בדיוק בסעיף - - - 

יהודה גליק:  אם אני מגדיר אירוע, באים לשם

יהודה גליק:  אם מצטרפים עוד אנשים, ברוכים הבאים

יוסף טייב: אני אומר יותר מזה, אנחנו הפכנו את זה כאילו שאנחנו עושים אירוע לאוכלוסייה מסוימת

יוסף טייב:  אני חושב שפה גם הקושי המשפטי

יוסף טייב:  בסוף האירוע הוא הכותרת

יוסף טייב:  אני רוצה ללכת יותר רחוק

יוסף טייב:  אני חושב שהפוך, כמה שיצטרפו יותר אנשים שהם לא באים מהמגזר הזה, הם יקבלו מזה את המודעות להערכה לאותן משפחות - - -      

יהודה גליק: בדיוק, מדויק

יוסף טייב: בסוף הרווחתי עוד יותר

יוסף טייב:  אני הייתי מציע אפילו שהרשויות המקומיות או מחוזות או מה שנחליט יעשו את אותו אירוע

יוסף טייב:  הייתי מזמין אפילו את כלל תושבי העיר, רק שהאירוע הוא אירוע הוקרה למשפחות היתומים

יוסף טייב:       אני לא חושב שיהיה הבדל אם זה יתום מהורה אחד או משניהם, כי בסוף אירוע ההוקרה, הכותרת תהיה משפחות היתומים בישראל, ואני בא להוקיר את אותן משפחות

יוסף טייב:  יבואו ילדים שכנים שהם לא יתומים לא מאבא ולא מאימא, ויצטרפו ויקבלו את המודעות ואת ההערכה לאותן משפחות

מירב כהן: אתה צודק אדוני היושב-ראש כי זאת גם הנחת המוצא של גורמי המקצוע אצלנו

מירב כהן:  כאשר מקצים כספים לרשויות לעריכת אירוע, מוזמנים כלל תושבי הרשות

מירב כהן:  כמובן שהאירוע יעמוד בסימן הוקרה למה שהחוק הזה מבקש להוקיר ולהעלות על נס, אבל אין אפשרות למנוע מאנשים ברשות להגיע

יוסף טייב: נכון

מירב כהן: זה שונה מאירועים שעורכים כאן וכרוכים בתהליכים אחרים לחלוטין

מירב כהן:       אני לא חושבת שאנחנו בשלים להגיע כרגע להסכמה על הנוסח של הסעיף הזה

מירב כהן:  אני חושבת שאנחנו צריכים עוד להתייעץ על זה משפטית

יוסף טייב: בסדר גמור

יהודה גליק: אני רגע רוצה להוסיף

יהודה גליק:  ביום חמישי יש לנו אירוע שאנחנו קוראים לזה אירוע הצדעה לאמיצים מתגייסים, ילדים שהיו יתומים בגיל שלוש, ארבע, חמש, ועכשיו עומדים להתגייס

יהודה גליק:  אף אחד אף פעם לא הסתכל עליהם, לא חשב שהם צריכים בכלל הצדעה

יהודה גליק:  אנחנו עושים להם אירוע הצדעה כאן בירושלים ואנחנו מזמינים את היתומים שמתגייסים

יהודה גליק:  אנחנו עושים הרשמה ואנחנו תמיד מבקשים, ממה אבא או אימא נפטרו ובאיזה תאריך וכו', פיגועים, צה"ל

יהודה גליק:  נרשמו

יהודה גליק:  הם אף פעם לא חושבים שהם לא שלנו

יהודה גליק:  הם תמיד שלנו, ולמה? הם 0

יהודה גליק: 5%

יהודה גליק:  אין להם קבוצת שווים

יהודה גליק:  אנחנו קבוצת השווים שלהם

יוסף טייב: יהודה מקודם אמר שמדובר בכ-700 יתומים

יהודה גליק: 700 יתומים זה מספרים שיושבים אחד על השני, כי מה שקורה זה שיש גם באיבה, יש ילדים שהם מאבא, אם

יהודה גליק: מתוך ה-30,000 ילדים יתומים, 700 מתוכם הם שני הורים, נכון?     

יהודה גליק: 700 ומשהו

יוסף טייב: 2%

יהודה גליק: הם גם פיגועים, הם גם צה"ל וכו'

יוסף טייב: בסדר גמור

יהודה גליק: 448 יתומי צה"ל

יהודה גליק:  הם גם מגיעים אלינו

יהודה גליק:  אין להם קבוצת שווים

יהודה גליק:  מה זה בתוך 30,000? הם צריכים קבוצת שווים

יהודה גליק:  תחשבו שהם מאפס עד 18, מדן ועד אילת

יהודה גליק:  לכי תפזרי את זה

יהודה גליק:  זה מעט מאוד

יהודה גליק:  75 שנה אפס עשייה, אפס שקלים

יוסף טייב: הדס, אני רוצה לחדד ואני אתן לחנן

יוסף טייב:  יש לי תחושה שאנחנו מביאים את זה כאילו אנחנו עושים אירוע לאותם אנשים מסוימים, ואני חושב שברמת ההגדרה גם מול משרד התרבות אנחנו צריכים ללכת בסוף שאנחנו עושים אירוע כללי, שהכותרת שלו היא משפחות היתומים בישראל, לכן מה זה משנה אם אני מגדיר הורה אחד או הורה שניים? בסוף הכותרת תהיה משפחות היתומים

יהודה גליק: יעזור לנו יותר אם נעשה אירוע לאלמנים ואלמנות צעירים עם ילדים בגילאי אפס עד 18? יעזור לנו יותר משפטית?      

מירב כהן: שמה?     

יהודה גליק: אם נעשה אירועים ואת היום הזה נעשה אותו לאלמנים ואלמנות עם ילדים יתומים מאפס עד 18, חוקית, משפטית זה יעזור לנו?     

מירב כהן: קודם כל זה בכלל שונה בתכלית ממה שהוגש

מירב כהן:  יש כאן איזשהו שינוי שהוא מאוד מהותי מבחינתנו וגם כותרת החוק אפילו צריכה להשתנות

יהודה גליק: כן, אבל אני שואלת מבחינה משפטית

יהודה גליק:  אני לא משפטנית

מירב כהן: אני לא יודעת

מירב כהן:  צריך לחשוב על זה

יהודה גליק: מירב, ההגשה של חבר הכנסת יוסי טייב אמרה שמדובר באירוע הוקרה למשפחות

יהודה גליק:  מאותו רגע יש לכם בעיה משפטית?     

מירב כהן: כרגע כן, יש בעיה

יהודה גליק: מה הבעיה?     

מירב כהן: אני אומרת שוב, בנוסח המקורי הוגדר משפחה שבה אחד ההורים או שניהם אינו בין החיים

יהודה גליק: ואז אני שאלתי אותך מה זה משפחה?     

מירב כהן: אבל אז אנחנו חוזרים שוב לדיון שלא אני כמשרד התרבות צריכה להגדיר מה היא משפחה

מירב כהן:  אני יודעת להגדיר את זה שאנחנו לא יודעים להצדיק בחקיקה פלח אוכלוסייה

יהודה גליק: אנחנו עדיין פה בסעיף ההגדרות

יהודה גליק:  אומר חבר הכנסת טייב, סעיף ההגדרות הוא לא קריטי מכיוון שהאירוע הוא אירוע הוקרה למשפחות, אז הכותרת תהיה אירוע הוקרה למשפחות היתומים

יהודה גליק:  מי שיבוא, ברוך הבא

יהודה גליק:  בחוק כל מה שכתוב, שמציינים את זה

יהודה גליק:  כרגע את עוסקת בהגדרה

יהודה גליק:  אנחנו שואלים, מה זה משפחה? יש הורה שמגדל, אז זה משפחה

יהודה גליק: אני רוצה להגיד יותר מזה

יהודה גליק:  את יודעת שבמדינת ישראל יתום לא מוגדר כיתום ויש יתומים במדינת ישראל שלא מקבלים קצבת שארים זעומה של ה-700 שלהם

יהודה גליק:  את יודעת למה? הם לא יתומים

יהודה גליק:  החוק לא מחזיק אותם יתומים, למה? כי האבא או האימא שנפטרו לא שילמו ביטוח לאומי, לא היו אזרחי ישראל או לא תושבים, אבל יש פה יתומים שאת הוצאת אותם מהחוק

יהודה גליק:  למה זה בסדר ופה זה לא בסדר?      

מירב כהן: אז כנראה שהדרך לתקן את זה היא באמצעות החוק שקובע את ההגדרה הזאת

מירב כהן:  אני לא יכולה להתייחס לדברים שהם לא עולמות התוכן של המשרד שלנו, אבל הגדרות הן חלק איהרנטי מהחוק

מירב כהן:  אנחנו לא יכולים להתעלם מזה שזאת ההגדרה בחוק

מירב כהן:  היא שונה באופן מהותי וצריך לדבר עליה

יהודה גליק: אם ההגדרה המקורית נשארת, כן מקובל עליך?     

מירב כהן: אני חושבת שזה כיוון הרבה יותר טוב

מירב כהן:  אני חושבת שיש עוד מה לדבר בהמשך

יהודה גליק: אני מדבר איתך על הסעיף הזה, סעיף 2

יהודה גליק:  אם יהיה כתוב ההגדרה המקורית, "משפחה שבה אחד ההורים או שניהם אינו בין החיים, והותיר ילד אחד או יותר מתחת לגיל 18", זה כן מקובל עליך?     

מירב כהן: הנוסח המקורי של הצעת החוק שהוגשה לממשלה?     

יהודה גליק: כן, למרות שהמילה "משפחה" לא מובהרת, זה מקובל

יהודה גליק:  לעומת הזאת הנוסח השני שבו מאוד ברור על מי מדובר, זה לא מסתדר משפטית

יהודה גליק:  לא הבנתי את זה אבל בסדר

יוסף טייב: מירב, אני רוצה לקבל חוות דעת ממשרד המשפטים

יוסף טייב:  אולי למשרד המשפטים יש איזשהו רעיון

יוסף טייב:  קודם כל הגדרה

יהודה גליק: משרד המשפטים, בחוק יש לו יחידה שנקראת אבי יתומים

יהודה גליק:  אפוטרופוס

יהודה גליק:  חזון האפוטרופוס הכללי לשמש אביהם של יתומים

יוסף טייב: נכון

יוסף טייב:  בבקשה, חנן

חנן ארליך: בוקר טוב, חנן ארליך ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים

חנן ארליך:  אני ברשותכם אתייחס לכמה נקודות, חלקן עקרוניות ואלה שעלו פה

חנן ארליך:  קודם כל אני אגיד שאין מה להפריז בחשיבות ובראויות של החוק, במטרה החשובה שלו לפחות, של הנושא שלשמו החוק מוצע

חנן ארליך:  ההשגות שלנו הן השגה כללית על הצורך בחקיקה ראשית לנושא הזה

חנן ארליך:  שוב, מדובר בעניין של מדיניות

חנן ארליך:  אני לא אומר שיש פה איזה קושי משפטי, אבל מבחינת הפלטפורמה המתאימה בדרך כלל לדברים מהסוג הזה, זה בדרך של החלטות ממשלה

חנן ארליך:  יש ועדת שרים לסמלים וטקסים או ועדות אחרות של הממשלה או הממשלה ומליאתה

חנן ארליך:       יש דוגמאות לדבר הזה

חנן ארליך:  למשל אפשר להזכיר את יום ההוקרה לפצועי צה"ל שצוין לא מזמן והוא בהחלט זכה לתהודה ולפעולות רבות, או יום הוקרה לעולי אתיופיה שנספו בדרכם לארץ, דברים מהסוג הזה

חנן ארליך:  יש דוגמאות

חנן ארליך:  אנחנו חושבים שהנושא הזה, שוב, שאנחנו מדברים על - - - ועיטוף ודברים מהסוג הזה, מתאים לכיוון הזה של ההסדרה ולא של חקיקה ראשית, במיוחד כמו שאנחנו שומעים פה, שלמעשה אין פה בעצם פעולות של משרדים ודברים שמצריכים חקיקה ראשית או הסמכות כלשהן לחקיקה, אלא זה איזשהו יום הוקרה כללי

חנן ארליך:  זו נקודה כללית עקרונית

חנן ארליך:  אם לא יהיה איזה שינוי, אז זה מה שלדעתנו יהיה להציע לוועדת שרים כשהחוק יוחזר אליה לקראת הקריאה הראשונה, אם וכאשר

חנן ארליך:  אני מציע לפנות אולי לערוץ הזה של החלטת ממשלה ולמצות אותו

יהודה גליק: לצערנו הערוץ הזה נבחן כל כך הרבה שנים והוא נקבר

יהודה גליק: וייקבר שם

יהודה גליק: ברגע שהממשלה תאמץ את זה, אפשר לוותר על החוק

יהודה גליק:  כל עוד ממשלת ישראל לדורותיהם לא מתייחסים לאוכלוסייה הזאת, ואפילו משרד החינוך שלפני כן בא וסיפר שהוא מתעסק בהם, אבל הוא פחד היה להגיד את המילה "יתומים"

יהודה גליק:  היא אמרה ילדים שחוו אובדן

יהודה גליק:  מה רע בלהגיד יתום? התורה אומרת את זה 40 פעם, אבל אנחנו, לא מתאים לנו

יהודה גליק:  ילדים שחוו אובדן, כי וואו, זה כולם

יהודה גליק:  אין ילד בישראל שלא חווה אובדן

יעל אלטמן: זה כמובן גם יתומים

יהודה גליק: זה בדיוק הסיפור

יהודה גליק:  אפשר לעשות כל ילדי ישראל

יהודה גליק:  הנה, משרד החינוך מטפל בכל ילדי ישראל

יהודה גליק:  ברגע את אומרת ילדים שחוו אובדן, זה אומר, אנחנו לא מטפלים ביתומים, אנחנו מטפלים בילדי ישראל

יהודה גליק:  הנה, עובדה, ילדים יתומים הולכים לבית ספר

יהודה גליק:  לא

יהודה גליק:  משרד החינוך מעולם לא טיפל ביתומים

יהודה גליק:  מעולם עד לרגע זה

יהודה גליק:  אפילו בחוזר מנכ"ל לא הופיעה המילה "יתום" מעולם

יהודה גליק:  התורה 40 פעם אומרת את זה ומשרד החינוך לא רוצה להגיד את המילה "יתום"

יהודה גליק: היתום מגיע עם אלמנה בתורה

יהודה גליק:  לעולם מגיע בתורה עם אלמנה

יהודה גליק: משרד החינוך מעולם לא התייחס ליתומים, לכן החקיקה הזאת באה ואומרת לראשונה מאז קום המדינה, ואני אומר לכם את זה בתור חבר כנסת שבדקתי בארכיון הכנסת

יהודה גליק:  לא התקיים דיון אחד בכנסת עד שאני העליתי את הנושא הזה על יתומים

יהודה גליק:  מעולם, 75 שנה לא קיימו דיון אחד על נושא יתומים עד שהעלינו את הנושא הזה, אז עכשיו בא משרד החינוך, אנחנו עושים לכל הילדים שחוו אובדן

יהודה גליק:  זה בעצם אומר, לא, אנחנו לא מתעסקים ביתומים, לכן זה בדיוק הסיפור

יהודה גליק:  אנחנו באים ואומרים, חוק משפחות היתומים

יהודה גליק:  גם מה אנחנו מבקשים? שהמשרד יקיים אירוע הוקרה כמו שאמר חבר הכנסת טייב, למשפחות האלה

חנן ארליך: יהודה, ברשותך אני אמשיך

חנן ארליך:  אני דווקא חושב שהדברים שאתה אומר מחדדים את זה שזה מתאים יותר לסוג של החלטת ממשלה

חנן ארליך:  לא עושים חוק בדרך כלל בשביל אירוע הוקרה שנתי

יוסף טייב: חנן, אני רק רוצה לשאול אותך

יוסף טייב:  אני מבין את הרציונל שברמה המשפטית היה יותר מתאים החלטת ממשלה, אבל האם משרד המשפטים מתנגד לזה שזה יהיה בחקיקה ראשית? אתה מבין שיש קצת הבדל בין להגיד, היה ראוי יותר - - -      

חנן ארליך: אנחנו קוראים לזה מדיניות חקיקה או מושגים מהסוג הזה

חנן ארליך:  זה לא התנגדות משפטית ממשית

יוסף טייב: בסדר גמור

חנן ארליך: אני גם אציין שיש עוד כל מיני דוגמאות של חקיקה פרטית מהסוג הזה, שגם לה אנחנו מתייחסים באותו אופן, וחלק ממנה באמת עובר לפעמים מסלול של החלטות ממשלה

חנן ארליך:  אנחנו מבינים שלחברי הכנסת זה הכלי שלהם וזה ברור, אבל מבחינה אמיתית ומקצועית כמדיניות זה מתאים - - -      

יוסף טייב: כמה ימי זיכרון קיימים כן בחקיקה ראשית?     

חנן ארליך: יש לא מעט

חנן ארליך:  זה לא דווקא זיכרון

חנן ארליך:  זה כל מיני סוגים

יהודה גליק: יום העלייה זה גם חוק

חנן ארליך: יום העלייה זה חריג

חנן ארליך:  אנחנו גם חשבנו שזה מתאים יותר - - -      

יהודה גליק: יום האחדות

יוסף טייב: העמדה של משרד המשפטים נשמעה

חנן ארליך: יום האחדות זה הצעת חוק שעמדתנו דומה לגביה

יוסף טייב: אז כמו שיום העלייה חריג, מבחינתי גם יום היתומים צריך להיות חריג

חנן ארליך: הזכרתי את הדוגמה של פצועי צה"ל, הזכרתי את הדוגמה של עולי אתיופיה

חנן ארליך:  יש ימי ציון של נדמה לי תום מלחמת העולם השנייה, הניצחון במלחמת העולם השנייה, ימי הנצחה וזיכרון לאירועים

חנן ארליך:  אפשר ללקט דוגמאות

יוסף טייב: חנן, אני מבין שישנם ימי זיכרון וימי ציון שהם בחקיקה וישנם שהם בהחלטת ממשלה

חנן ארליך: כמעט תמיד לא בחקיקה למעט ימים, שלא לדבר על יום העצמאות כמובן, יום הזיכרון לחללי צה"ל, יום השואה

יוסף טייב: אשמח, חנן, אם תוכלו אחרי זה להעביר לוועדה לקראת הדיון הבא, כמה ימי ציון כאלו ואחרים נמצאים בחקיקה ראשית וכמה נמצאים בהחלטת ממשלה

יוסף טייב:  אני לא פוסל את מה שאתה אומר, רק אנחנו רוצים לבדוק את הנושא

חנן ארליך: דבר נוסף, נאמר פה קודם שאין התייחסות מדינתית ליתומים בהיבטים האלה

חנן ארליך:  קודם כל מבחינת הסיוע הכספי זה כמובן קיים

חנן ארליך:  המוסד לביטוח לאומי הוא הגורם הרלוונטי

יהודה גליק: לא לכולם

יוסף טייב: לוקה בחסר

חנן ארליך: אני חושב שהוא צריך להיות בדיון הזה

חנן ארליך:  אני לא יודע אם יש פה נציג

יוסף טייב: לוקה בחסר

חנן ארליך: גם בהקשר של אירוע אני יודע, ושוב, זה לא תחום ההתמחות שלי, אז כדאי אולי לבדוק את זה, אבל שגם המוסד לביטוח לאומי מקיים או קיים איזה שהם ימי - - -      

יהודה גליק: בר מצווה

חנן ארליך: לא רק מענקים של בר מצווה, שזה לפי התקנות

יהודה גליק: כן, אירוע בר מצווה

יהודה גליק:  ילד בגיל שלוש צריך לחכות עשר שנים כדי שמישהו יסתכל עליו

חנן ארליך: אפשר בקלות יחסית לגרום לכך שהמוסד לביטוח לאומי יעשה עוד אירועים מהסוג הזה

חנן ארליך:  יש לו את מסד הנתונים שהוזכר גם קודם לגבי ילדים שהתייתמו מאב או מאם או משניהם, והוא יכול לעשות אירועים מהסוג הזה וגם עושה במקרים מסוים

יוסף טייב: אתה מבין את המורכבות ואני חושב שיהודה אמר את זה מקודם, קרא בזעיר אנפין, שבסוף לא כל המשפחות הן משפחות רווחה

חנן ארליך: זה לא קשור לרווחה, זה עצם העובדה שהתייתם מאביו או מאימו

יהודה גליק: ולא כולם מגיעים

יוסף טייב: מהרגע שהנושא עובר דרך הביטוח הלאומי ודרך הרווחה, יש לך מספר רב של משפחות שלא רוצים להגיע לשם

יוסף טייב:  אומרים, תקשיב, אני לא משפחת רווחה, עם כל הכבוד

יוסף טייב:  נכון, יש לי קשיים, נכון, יש לי אתגרים אבל אני לא מזדהה כמשפחת רווחה

יוסף טייב:  אני לא רוצה להיות שם

יהודה גליק: לגמרי

יוסף טייב: לכן אני חושב שדווקא הבחירה של להגיע לתרבות, שזה משהו כללי ולהביא את כלל אזרחי מדינת ישראל וכלל התושבים באותה רשות מקומית, לבוא ולהוקיר את אותן משפחות

יהודה גליק: אגב, אם היה אגף האפוטרופוס הכללי במשרד המשפטים שתפקידו להיות אביהם של יתומים, רוצה לקחת על עצמו את התפקיד שהוא יעשה את זה, אין לנו התנגדות

יהודה גליק:  אנחנו נשמח

יהודה גליק:  אגב, הלכנו לאגף האפוטרופוס הכללי שמיועד להיות אביהם של יתומים

יהודה גליק:  עברנו בכל המסדרונות

יהודה גליק:  לא מצאנו את הלשכה של מטפלים ביתומים

יהודה גליק:  אפילו הגוף הזה שתפקידו לשמש אביהם של יתומים, אין לו

חנן ארליך: יש לו תפקיד מוגדר לפי חוק

יהודה גליק: לשמש אביהם של יתומים

חנן ארליך: יש לו תפקיד שמוגדר לפי חוק ואני חושב שהוא עושה אותו - - -      

יהודה גליק: לא ניכנס לזה

יהודה גליק:  זה ארוך וכואב מאוד

יוסף טייב: בוא חנן, תתקדם

חנן ארליך: לגבי נקודות שעלו פה, אחת, הגדרת משפחה, ושתיים, ההבחנה בין יתומים שונים

חנן ארליך:  אני מצטרף למה שנאמר פה על ידי מירב קודם, שצריך להגדיר מה זה משפחה, במיוחד שאנחנו עוסקים בחוק ראשי, ויכול להיות שצריך למשל לצרף פה גם משפחות אומנה ומשפחות אולי מאמצות ומשפחות נוספות שמגדלות אצלן יתומים

חנן ארליך:  אנחנו מדברים בעיקר על אלה שהם יתומים גם מאב וגם מאם, בהמשך למה שנאמר פה קודם, כי אם אנחנו מדברים על משפחות שמתמודדות ורוצים לעטוף אותם ולחבק אותם וכו', אז לעניות דעתי ולכאורה לא צריכה להיות הבחנה בין משפחות כאלה למשפחות אחרות

יהודה גליק: יש

יהודה גליק:  הם מקבלים יום האומנה

יהודה גליק:  יש יום האומנה במדינת ישראל שמפרגנים להם

יהודה גליק:  אני אומר לך בתור אב לשתי ילדות באומנה

יהודה גליק:  פעם בשנה יש יום שמפרגנים לנו

יהודה גליק:  לאימא שלוקחת את הילד הזה וקורעת את עצמה, אף אחד לא יפרגן לה, אבל למשפחת היתומים - - -      

חנן ארליך: כשמדברים על משפחה זה קשור להגדרת יתומים כמובן

יהודה גליק: יתומי צה"ל נמצאים פה?     

יהודה גליק: כן

יהודה גליק: כל היתומים

יהודה גליק: כן, הם כן פה

יהודה גליק: הם נמצאים בתוך הדבר הזה

חנן ארליך: אני אגיע להגדרת "יתומים"

יהודה גליק: יש להם חוק משלהם

יהודה גליק:  לאומנה יש חוק משלה

חנן ארליך: לגבי הגדרת "יתומים", אני מצטרף למה שנאמר פה

חנן ארליך:  אני לא חושב שאפשר לעשות הבחנה בין סוגי יתומים שונים

חנן ארליך:  אם רוצים את המינוחים המשפטיים שמדברים על שוויון וכו', אלה המושגים

חנן ארליך:  כלל היתומים להערכתי צריכים להיכלל בחוק, גם אם לא בודקים בכניסה וכו', אבל בהגדרת חוק לא יכולה להופיע הבחנה

יהודה גליק: אבל אנחנו לא מגדירים יתומים

יהודה גליק:  אנחנו מגדירים משפחת יתומים

חנן ארליך: לכן זה צריך להיות שאחד ההורים לפחות אינו בין החיים

יהודה גליק: אבל אז מה זה המשפחה? בסעיף שנקרא הגדרה אתה רוצה להגדיר

חנן ארליך: אפשר להגדיר משפחה, אחים, הורה

יהודה גליק: אם אין שני הורים, אז אין משפחה, זה רק האחים

חנן ארליך: תגידו מה זה משפחה

חנן ארליך:  כמו שאמרתי, לדעתי צריכה להיכלל בזה גם משפחה שמגדלת יתומים משני ההורים, קרי משפחות אומנה או משפחות מהסוג הזה

חנן ארליך:  שוב, הרעיון הוא משפחה שיש לה יתומים והיא מתמודדת עם כל ההתמודדויות שכרוכות בכך

יהודה גליק: במשפחת אומנה יש אבא ואימא

יהודה גליק:  במשפחת יתומים יש או אבא או אימא

יהודה גליק:  הבדל עצום

חנן ארליך: עדיין אני חושב שקשה לעשות הבחנה בין יתומים

יהודה גליק: אנחנו לא עושים הבחנה בין יתומים

יהודה גליק:  אנחנו מגדירים מה זה משפחת יתומים

חנן ארליך: כמובן גם הנוסח שהוא כרגע מונח לפנינו, אנחנו דנים בו, שהוצע על ידי כבודכם, זה לא נוסח שראינו לפני הישיבה

חנן ארליך:  לא דיברנו עליו

חנן ארליך:  כמובן שאני אצטרך לשתף בזה אנשים שעוסקים בדיני משפחה וכו', שהם מבינים יותר ממני במושגים האלה

חנן ארליך:  אני אומר כרגע את דעתי בראיה ראשונית של הצעת החוק

יוסף טייב: יהודה, אני מנסה פה להגיע לאיזושהי הבנה

יוסף טייב:  אם בסוף אנחנו מסכימים שהאירוע הוא אירוע שיהיה ציון משפחות היתומים בישראל, ויצטרפו לאותו אירוע אנשים מכלל התושבים באותה רשות או באותו מחוז, למה אני צריך להתמקד במה נקראת הגדרה של משפחת היתומים? בסוף כלל אזרחי מדינת ישראל יגיעו לאותו אירוע

יהודה גליק: אתה אומר, בוא נוריד בסעיף 2 בכלל את ההגדרה

יוסף טייב: בוא נוריד לגמרי

יוסף טייב:  נשאיר בסעיף 2 משפחת יתומים

יהודה גליק: אבל לא, במדינת ישראל אנחנו כבר שם

יהודה גליק:  אין יתומים במדינת ישראל כי יש לך חד-הוריות וחד-הוריים ויש לכם אירועים מצד הרווחה

יהודה גליק:  בוא נגדיר שבמדינת ישראל אין משפחות יתומים

יהודה גליק:  אלמנה ויתום שבבסיס המוסר היהודי לא קיים במדינת ישראל עד לרגע זה וגם לא יהיה קיים הלאה

יוסף טייב: לא, אם אני משאיר בהגדרה "משפחת יתומים" - - -      

יהודה גליק: בלי להיכנס להגדיר מה זה

יוסף טייב: אני מזכיר שזה מיועד לאותן משפחות יתומים

יהודה גליק: כן, זה מיועד להם

יהודה גליק:  זה מיועד להורה שורד עם ילדיו

יוסף טייב: לכן זה יכלול גם הורה שורד וגם ליתום שאין לו אבא ואימא, ובסוף כולם יגיעו

יהודה גליק: אף אחד לא יגיע כי זה לא שייך לאף אחד

יוסף טייב: או גם ילד שבסוף יש לו את שני הוריו, ירצה לבוא לאותו יום זיכרון כי חשוב לו

יהודה גליק: יש דבר כזה חוק שאין לו הגדרות? שלא מגדירים מה זה? אם אתה עושה חוק, יום משפחות היתומים בישראל

יהודה גליק:  יש דבר כזה שאתה עושה חוק בלי להגדיר מה זה?      

יהודה גליק: מה זה, מצורעים? מה רע? למה אנחנו לא יכולים להיות מוגדרים? בוא נהיה מוגדרים משפחת יתומים

יוסף טייב: צח, תגיד לי גם מה אתה חושב

יוסף טייב:  אני יכול לרשום משפחת יתומים שקרוב משפחה מדרגה ראשונה נשאר בחיים, ואז אני רק מוציא מכלל משפחות היתומים את משפחות האומנה שגם ככה יש להם יום האומנה בישראל

מירב כהן: רק בקשת הבהרה כי לי לא ידוע

מירב כהן:  לפי מה שאני מכירה, חוק אומנה מדבר בעצם על ההסדרה של הזכויות החוקיות המשפטיות והמעמד של הילדים האלה, כי בעצם מישהו לוקח אותם ונותן לאנשים אחרים לגדל אותם

מירב כהן:  החוק הזה מדבר בעצם על יום לציון היותם כאלה או שרק על הסדרה - - - ?     

יהודה גליק: יש שבוע שלם בכנסת

מירב כהן: זה לא משהו שמעוגן בחוק

יהודה גליק: האמת היא שהתקלת אותי

יהודה גליק:  אני לא יודעת

צבי יהודה: אם יורשה לי

צבי יהודה:  אני לפחות בשלב הזה קצת מבולבל לגבי מטרת החוק שלכם כמציעים

צבי יהודה:  אם המטרה היא "לחגוג", אם יורשה לי להשתמש במונח

יהודה גליק: להרים להם

יהודה גליק:  להרים את קרנם

צבי יהודה: לפרגן ליתומים, אז הצעת החוק הזו היא הולכת לכיוון מאוד מסוים, ויתומים קטינים כי אתם רוצים מתחת לגיל 18

צבי יהודה:  אם הכוונה היא לפרגן, להרים להורה הנותר בחיים ולא בלבד, הצעת החוק הזאת צריכה להיראות בצורה אחרת לגמרי

צבי יהודה:  אם המטרה היא שכל החברה במדינת ישראל יעלו על נס פעם אחת בשנה את קיומם של יתומים ואלמנות לפי המוסר היהודי, זה הצעת חוק מסוג אחר לגמרי

יהודה גליק: זו המהפכה

יהודה גליק:  המהפכה היא שיש כאן משפחות במדינת ישראל שאף אחד בחיים, 75 שנה לא מסתכל לכיוון שלהם כי הם לא נכנסים להגדרה

יהודה גליק:  זו ההגדרה שלהם

יהודה גליק:      הרבה מאוד פעמים כשיש לך בית, אתה יכול לארח, אבל אם אין לך בית אתה לא יכול לארח

יהודה גליק:  אם אני רוצה לארח את היתומים שאין להם אב ואם, אם יש לי בית של משפחות שבהן יש הורה שורד עם יתומים, יכולים לארח גם את האחרים

יהודה גליק:  כרגע במדינת ישראל אין לך את הבית הזה ואנחנו מבקשים את הבית הזה, את המקום הזה

יהודה גליק:  אתה לא יכול בבית הזה להפריד

יהודה גליק:  דרך אגב, זה מה שקרה בבית הזה

יהודה גליק:  אין פה ילדים נכים, אין פה ילדים חולים, כל הסוגים

יהודה גליק:  זה בית שהחורבן שלו הגדיר אותו והוא הדבר

יהודה גליק:  ההורה השורד עם ילדיו זה ההגדרה, לכן ההגדרה הזאת פה היא כל כך מדויקת, ואנחנו לא מוציאים אף אחד

יהודה גליק:  אנחנו יכולים לארח לתוך זה עוד הרבה מאוד, את הסבא והסבתא האהובים שתומכים ושעובדים בפרך, לדוגמה ההורים שלי, ועוד ועוד

יהודה גליק:  אתה צריך בית בשביל לארח

יהודה גליק: לשאלה שלך יש תשובה

יהודה גליק:  כתוב, מטרת החוק הזה "לקבוע יום ציון שנתי להטמעת ערכה וחשיבותה של אחריות הקהילה לחיזוק והעצמת מעמדם של משפחות היתומים בישראל, ולבטא את מחויבות החברה בישראל לזכויותיהם המושתתות על ערכיה של מדינה יהודית ודמוקרטית"

יהודה גליק:  כתוב בדיוק מה מטרת החוק

יהודה גליק:  זה עונה על השאלה שלך?     

צבי יהודה: לא, כי הבעיה אחר כך באמת בהגדרה, אם אתה אומר יתומים מסוג אחד כן - - -      

יהודה גליק: לא, לא, לא

יהודה גליק:  אני אומר "משפחות יתומים"

יהודה גליק:  אנחנו רוצים להוקיר משפחות יתומים

צבי יהודה: לא צריך להיות מאוד יצירתי לחשוב על כל מיני מקרים של משפחות, כן אומנה, לא אומנה, שפתאום כן מטפלים בקטינים יתומים, הורה אחד משניים

צבי יהודה:  יכולים להיות פה המון מקרים

יהודה גליק: לכן לא צריך להיכנס לזה, ולכן אנחנו צריכים להגדיר מה זה משפחת יתומים

צבי יהודה: כן צריך ליצור איזושהי הגדרה שיהיה ברור, ככל שיש פה איזושהי הנחיה למשרדי ממשלה לפעול, להוציא כספים מתקציב המדינה - - -      

יהודה גליק: אבל הם מוציאים תקציב עבור אירוע הוקרה

צבי יהודה: אירוע הוקרה יכול להיות גם לכלל מדינת ישראל, כלל התושבים

חנן ארליך: אולי זה התשובה

חנן ארליך:  אולי באמת אם כל הרעיון הוא לאפשר קיום אירועים ולממן קיום אירועים ברשויות, שהנושא שלהם הוא יתומים ומשפחות יתומים, אז יכול להיות שבאמת, ואני פה מצטרף למה שהיושב-ראש מכוון אליו אולי, להוציא לגמרי את ההגדרות

חנן ארליך:  אין צורך בהגדרות, זה פתוח לכולם

חנן ארליך:  הנושא הוא יתמות ומשפחות יתומים וכולם מוזמנים והרשות תחליט מי היא מעלה שיישא ברכה בהתחלה

חנן ארליך:  בעצם אם אין התייחסות בחוק לפעולה כלשהי שנוגעת לבני משפחות יתומים, אז אולי באמת לא צריך הגדרה

חנן ארליך:  אם הם יקבלו שי, אז אני אומר, אוקיי, אני צריך לדעת מי יקבל את השי, או מזמינים אותם לאירועים, אני צריך לדעת את מי אני מזמין לאירועים ואני צריך הגדרות ברורות

חנן ארליך:  אם זה לא קיים, יש אירוע פתוח שמדברים על הנושא, כמו מה שהזכרתי קודם, הדוגמאות, יום הוקרה לפצועי צה"ל - - -      

יהודה גליק: אני אגיד לך מה שיקרה

יהודה גליק:  יקרה בדיוק מה שקרה פה

יהודה גליק:  תבוא הרשות, אנחנו עושים

יהודה גליק:  בטח, יש לנו אירוע הוקרה למשפחות יתומים

יהודה גליק:  איך קוראים לאירוע? יום האובדן

יהודה גליק:  הנה, אפילו משרד החינוך כששואלים אותו אם הוא מתייחס למשפחות היתומים, הוא אומר, כן, אנחנו מתייחסים למשפחות אובדן

יהודה גליק:  אנחנו רוצים שזאת תהיה הוקרה למשפחות יתומים ולא יבוא ויגיד, הנה, אנחנו עושים ערב לחד-הוריות

יהודה גליק:  זה כולל גם משפחות יתומים

חנן ארליך: זה שאלה כבר איך באמת גורמים לרשויות ליישם את החוק באופן שאתה רוצה

חנן ארליך:  אם אנחנו מדברים למשל על העברת כספים ממשרד התרבות לרשויות לעניין זה בדרך של תמיכה לדוגמה, אז במבחן התמיכה יהיה כתוב שהרשות מחויבת לציין את האירוע שהוא להוקרת משפחות היתומים

חנן ארליך:  זה יהיה כותרתו

חנן ארליך:  אפשר לקבוע את הפרטים האלה

יהודה גליק: בסדר, אוקיי

מירב כהן: או שהם יידרשו נניח לפעילות מסוימת שהיא בסימן של תכנים רלוונטיים

יהודה גליק: ואם הרשות כן תרצה לתת שי?     

חנן ארליך: אם זה מטעמה זה בעיה שלה

חנן ארליך:  היא תצטרך להגדיר לעצמה באופן חוקי כמובן

חנן ארליך:  אם אתה רוצה לחייב אותה בחוק לעניין הזה, אז אתה צריך להגדיר

יהודה גליק: מותר חוקית להשאיר את ההגדרה הזאת ולהוסיף סעיף בפנים שמביא את היתומים מאב ואם, שמכליל אותם? אנחנו משאירים את ההגדרה, "בחוק זה משפחות היתומים, משפחה שבה אחד ההורים או שניהם אינו בין החיים והותיר אחריו ילד אחד או יותר מתחת לגיל 18"

יהודה גליק:  אני שואלת, להכניס בהמשך סעיף שמכניס בפירוש את הילדים היתומים מאב ואם

יוסף טייב: מה המטרה, הדס? אני מנסה להבין

יהודה גליק: המטרה היא שההגדרה שלנו תישאר

יהודה גליק:  יהיה אירוע למשפחות האלה בלבד ואליהם יתווספו ה-2%

יהודה גליק:  מה זאת אומרת? זאת אומרת שיהיה לנו הגדרה ומדינת ישראל תקבל על עצמה שהיא מכירה ומוקירה אלמנה ויתום כמו שיש במוסר היהודי

יהודה גליק:  אנחנו מוכנים לקבל על עצמנו את הדבר הזה

יהודה גליק:  בתוך כך ומכיוון שיש ילדים שהם יתומים מאב ואם ללא אלמנה או אלמן, אז אנחנו מכניסים אותם, ומכיוון שהם רק 2%, שזה 2% מתוך 1% של הילדים מאפס עד 18, שזה ממש מעט, אנחנו מכניסים אותם ומכלילים אותם בסעיף משלהם שאומר שהם חלק, זאת אומרת שאם המחוז רוצה לתת שי, הוא נותן שי לפי ההגדרה פלוס הסעיף

יוסף טייב: בסדר, נדבר על זה מאחורי הקלעים

יהודה גליק: אי אפשר רשמית לעשות את זה?      

יוסף טייב: יכול להיות

יהודה גליק: אני רוצה להתייחס, דוגמה קלאסית למה כן חשוב שיהיה הגדרה

יהודה גליק:  יש בירושלים מוסד לתפארת, נקרא בית היתומים בלומנטל, עד היום מגייס כספים מכל העולם

יהודה גליק:  יש שם כ-200 ילדים, עשרה מהם יתומים

יהודה גליק:  זה ילדים בסיכון

יהודה גליק:  הם כמו יתומים כי אבא שלהם, קשה לו לגדל

יהודה גליק:       אם אני לא נותן הגדרה, משפחת יתומים, אז כולם הם כמו יתומים

יהודה גליק:  הרי הוא התגרש והאבא נמצא בחוץ לארץ, אז הוא כמו יתום, אז אנחנו נעשה אירוע

יהודה גליק:  הנה דוגמה קלאסית

יהודה גליק:  למה אני אומר דוגמה קלאסית? כי כל יום אני מקבל טלפון מגופים, שמעתי שאתה מתעסק ביתומים, יש לנו עמותה שמסייעת ליתומים

יהודה גליק:  אני אומר להם, אתה יכול לתת לי מי היתומים? אני מכיר את כל היתומים

יהודה גליק:  יש 3,000

יהודה גליק:  לא יכול להיות, אתה לא מטפל ב-3,000 כי אני מכיר

יהודה גליק:  אה, לא, הם לא כולם יתומים

יהודה גליק:  זה כמו יתומים

יהודה גליק:  אז אני מבין שבישראל המילה יתום היא מילה סקסית לגייס כסף, אבל הוא לא מדבר על יתומים, לכן כשאני בא ואני אומר, אני רוצה להוקיר את חנן ארליך שאשתו ז"ל נפטרה והוא מגדל ילדים קטנים, אז אני רוצה להוקיר אותו

יהודה גליק:  אני לא רוצה שהרשות תחליט, שמע, יש לי ברשות שלי רק 300 ילדים יתומים, בוא נכניס גם את כל הילדים בסיכון, הם כולם כמו היתומים

יהודה גליק: אני רוצה אירוע שחנן ארליכים, הדס דיסין, יהודה גליקים מגיעים לאירוע הזה

יהודה גליק:  זה לא אירוע שאנחנו לא מגיעים אליו

יהודה גליק:  לכל האירועים האלה לא מגיעים אף פעם כי זה לא בשבילנו

יהודה גליק:  אנחנו צריכים אירוע תרבותי

יהודה גליק:       מה אנחנו יושבים פה לעשות? חבר הכנסת טייב, מה אנחנו עושים ביחד? אנחנו מנסים להטמיע

יהודה גליק:  האמת היא שזו המילה, להטמעת ערכה וחשיבותה

יהודה גליק:  אין כאן במדינת ישראל הערכה

יהודה גליק:  אין את ההטמעה בכלל

יהודה גליק:  אנחנו רוצים קודם כל להתחיל להטמיע את הדבר הזה

יהודה גליק:  אנחנו פה, אנחנו קיימים

יהודה גליק:  אנחנו נפסיק להיות שקופים

יהודה גליק:  זה מילה מאוד פופוליסטית

יהודה גליק:  כולם שקופים, הכול שקוף

יהודה גליק:  תכל'ס, דבר כל כך עתיק, כל כך ברור לא קיים במדינת ישראל, ועכשיו כמו תפוח אדמה לוהט, נזרק

יוסף טייב: אני מציע, בואו נתקדם ונעלה את הנקודות הנוספות

יוסף טייב:  נשים את זה בסימן שאלה

יוסף טייב:  אני מבין את המורכבות גם המשפטית

יוסף טייב:  אני מבין גם את הרצון של ההטמעה ושל הרעיון שעומד מאחורי זה

יוסף טייב:  נמשיך לחשוב על סעיף 2, איך אנחנו מגדירים, אם בכלל ואם צריך

יוסף טייב:       בבקשה, מירב, בואי נתקדם

מירב כהן: אם אנחנו מתקדמים עכשיו לפי מה שאתה תגיד, היושב-ראש, אם זה סעיף 4 בנוסח המקורי שהונח בפני הממשלה או לגבי הנוסח המתוקן שהוצג, אז כן

יוסף טייב: סעיף 3 זה בסדר?     

מירב כהן: ככל שזה לא מתנגש עם איזה אירוע אחר בלוח הציון השנתי של המדינה, אין מבחינתנו משהו, רק צריך לחשוב שככל שזה יתורגם, אני כרגע מעלה פה איזשהו קושי שיכול להיות שהוא ערטילאי אבל צריך לקחת אותו בחשבון

מירב כהן:  ככל שהוא יתורגם למבחני תמיכה לרשויות, מדובר על משהו שאמור לקרות בסביבות חג חנוכה?     

יוסף טייב: כן

מירב כהן: נצטרך לקחת את זה בחשבון מבחינת המועדים שבהם הרשויות יגישו דוחות ביצוע למשרד, מבחינת היכולת של הרשויות לקיים אירוע בתאריך הזה

מירב כהן:  צריך לקחת בחשבון שאולי חלק מהתכנים שאתם רוצים כדי להעלות על נס את תכני החוק הזה, יקרו בתאריך שאתם מדברים עליו, אבל האירוע הרשותי לא יהיה בהכרח

יהודה גליק: אין בעיה, בסדר

יהודה גליק:  ברור לנו

יהודה גליק:  גם אני מניח שהרשות תתכנן עוד כמה אירועים

יהודה גליק:  זה יהיה שבוע קודם, שבועיים אחר כך, אבל הרעיון הוא לקבוע שהיום הזה הוא כאילו היום

מירב כהן: ברמת הנוסח עצמו אין לי הערות

יוסף טייב: בסדר

יוסף טייב:  אני מבין שסעיף 2 חייב תיקון לאור זה שמערכת החינוך וצבא הגנה לישראל ומשרד הביטחון, הם הוצאו מחוץ להצעה

יהודה גליק: יוסי, דבר אחד

יהודה גליק:  לנציגת משרד החינוך, אם התפרצתי אליך זה לא משהו אישי חס ושלום

יהודה גליק:  אני ממש מבקש סליחה

יהודה גליק:  פתאום הרגשתי שאני מתנפל עליך

יהודה גליק:  ממש התנצלותי אם זה היה ג'ינג'י מידי

יעל אלטמן: הכול בסדר גמור

יעל אלטמן:  זאת ההגדרה של הנוהל הספציפי הזה במשרד

יהודה גליק: אני יודע, לכן תקפתי את הנוהל, בוודאי לא את הדוברת

חנן ארליך: אגב, בהקשר הזה, המונח "יתום", פתוח לפניי האתר של הביטוח לאומי

חנן ארליך:  הם משתמשים במונח "יתום"

יהודה גליק: אבל עובדה שיש 300 ילדים יתומים שלא מקבלים מהביטוח לאומי כלום

חנן ארליך: מבחינת ההגדרה, מבחינת השימוש במונח

יהודה גליק: אתה מקבל כסף כיתום אם ההורה שלך שנפטר, שילם

יהודה גליק:  אתה לא מקבל כיתום

יהודה גליק: אין יתום במדינת ישראל

יהודה גליק:  יש את תעודת הזהות של יוסי ז"ל, ועליו הילדים שלי מקבלים את קצבת השארים

יהודה גליק:  הם לא יתומים במדינת ישראל

יהודה גליק:  אין יתומים במדינת ישראל

יהודה גליק:  יש את האבא או האימא שנפטרו ותעודת הזהות שלהם

יוסף טייב: דיברנו על זה שיש מספר עיוותים

יוסף טייב:  הרי אבא שלא משלם מזונות, בסוף ביטוח לאומי משלם למרות שהאבא לא שילם ביטוח לאומי, נכון?      

יהודה גליק: הוא הלך לביטוח לאומי והוא ראה את המילה "יתום"

יהודה גליק:  משתמשים במילה יתום

יהודה גליק: גם בית היתומים בלומנטל משתמש במילה יתום

יהודה גליק: אבל יתום זה לא ההגדרה שלו

צבי יהודה: בסדר, אפשר לנסח איזשהו חוק עם הגדרת יתום אחרת, אבל כרגע לי לפחות לא ברור לאיזה יתומים אתם מכוונים

צבי יהודה:  אתם מנסים ליצור פה איזושהי קונסטרוקציה שקשה ליצור אותה חוקית בצורה - - -      

יהודה גליק: אנחנו מדברים על יתומים שההורה נפטר

יהודה גליק:  פשוט מאוד

יהודה גליק: אלה היתומים לכל אורך הדורות

צבי יהודה: לא, אתם מדברים על יתומים קטינים שיש להם הורה אחד

יהודה גליק: זה יתום

יהודה גליק:  יתום הוא קטין

צבי יהודה: אבא שלי בן ה-75 הוא גם יתום משני הוריו

יהודה גליק: אבא שלי בן 91 גם יתום משני הורים

יהודה גליק: הוא לא יתום

יהודה גליק: בעברית יתום, ילד שאחד ההורים שלו נפטר

יהודה גליק: שהוא תלוי

יהודה גליק:  מה זה יתום? הוא תלוי בהורה שנפטר

יהודה גליק:  ההורה דאג לו, ההורה טיפל בו, ההורה פרנס אותו, ההורה הגן עליו והוא איבד את ההגנה שלו

יהודה גליק:  מה זה יתום? אישיות, דמות שאיבדה את ההגנה שלה

יהודה גליק:  בן אדם בן 75 לא איבד את ההגנה שלו כשאבא שלו נפטר

יהודה גליק:  גם בן 35 לא איבד את ההגנה שלו כשאבא שלו נפטר

יהודה גליק: אגב, זה נוסח שהוא לא המצאה שלנו

יהודה גליק:  הרמב"ם, "חייב אדם להיזהר ביתומים ואלמנות", והוא כותב במפורש, "כל אלמנה ויתום"

יהודה גליק:  יתום לעניין זה הוא שתלוי בשולחן אביו

יהודה גליק:  זה נוסח הרמב"ם

יהודה גליק: הנה הרמב"ם, אפשר להיתלות בו

יהודה גליק:  איינשטיין והרמב"ם אותו דבר

צבי יהודה: מישהו בן 35 יכול להיות תלוי באביו

יהודה גליק: בסדר, זה כבר ברווחה

יהודה גליק: אין בעיה, בסדר, זה נכון, אני מסכים

יהודה גליק:  בישראל אנחנו מתייחסים עד גיל 18

יהודה גליק:  אגב, גם בחוק הזה שכתוב עד גיל 18, אם הילד הוא בצבא, הוא גם מוגדר יתום

יוסף טייב: יהודה, אנחנו חוזרים לסעיף 2

יוסף טייב:  בוא נשים את זה בצד

יוסף טייב:  אני מבין את המורכבות ואנחנו נשב, נמצא לזה פתרון

צבי יהודה: בסעיף 4 יש לנו גם הערות

יוסף טייב: בבקשה

צבי יהודה: אין חובה לחוקק בחוק שהכנסת חייבת לקיים איזשהו דיון

צבי יהודה:  הכנסת אוטונומית לבחור לעצמה דיונים

יוסף טייב: יום העלייה נמצאת בחקיקה שהכנסת צריכה לציין גם במליאה וגם בוועדות, אם אני לא טועה

צבי יהודה: אמרתי, אין בזה חובה

צבי יהודה:  זה אפשרי

צבי יהודה:  חוק הכנסת ממילא קובע שהגוף המשדר ישדר את כל דיוני מליאת הכנסת במלואם בזמן אמת ללא כל קטיעה, אז אין חובה להכניס - - -      

יהודה גליק: אין חובה להכניס אבל אין בעיה להכניס את זה

צבי יהודה: זה גם ככה קיים בחוק

צבי יהודה:  כל דיון שיהיה במליאה משודר בערוץ הכנסת

יהודה גליק: ברגע שזה מופיע בחוק והיתומים יראו את זה, הם יאמרו וואו, יש פה אירוע, במליאה, בכנסת, בוועדות וגם זה ישודר, זה נותן הרגשה טובה

צבי יהודה: כל מה שיהיה במליאה ישודר

צבי יהודה:  אין צורך לכתוב

יהודה גליק: לא חייבים אבל אין מניעה

יוסף טייב: אתה רואה מניעה משפטית?     

צבי יהודה: אני לא חושב שיש לזה מניעה משפטית

צבי יהודה:  פשוט לצורך איזושהי אחידות משפטית ליצור איזושהי הרמוניה בין חקיקה

צבי יהודה:  אני לא חושב שזה נדרש

צבי יהודה:  באותה מידה גם כל השידורים של הוועדות משודרים, חלקם בפורטל הוועדה, בחלקם בשידור ישיר

צבי יהודה:  זה כבר לפי החלטות של ערוץ הכנסת לפי הוראות חוק

צבי יהודה:  שוב פעם, זה סעיף 11 לחוק שידורי ערוץ הכנסת, אז לא בטוח שזה נדרש

יוסף טייב: אוקיי

צבי יהודה: אנחנו הופתענו עם הנוסח החדש אז אני רואה שסעיף קטן (3) - - -      

יוסף טייב: יהודה, חבל שלא העברת לנו

יהודה גליק: צודק

צבי יהודה: סעיף קטן (3) עסק ברשויות מקומיות

יוסף טייב: רגע, קפצת לסעיף 3

יהודה גליק: 2 נמחק

יהודה גליק:  מחקנו את זה 2

יהודה גליק: 2 נמחק לגמרי

צבי יהודה: 3 בנוסח שלנו עסק ברשויות המקומיות

צבי יהודה:  יכול להיות שיש פה טעם - - -      

יהודה גליק: העברנו את זה לסעיף 4, "בקיום ימי עיון ומופעי תרבות" ברשויות המקומיות

מירב כהן: ירד החלק המקורי של "יוקדש זמן ברשויות המקומיות ללימוד חשיבות של האחריות החברתית", וזה התחבר עם עניין של מופעי תרבות ברשויות מקומיות

צבי יהודה: זה להערות המשרד, באמת, אם זה הנוסח שלכם יהיה נוח איתו

יהודה גליק: אין שום בעיה

יהודה גליק:  מה שיותר נוח לכם

יהודה גליק: זה מה שאתם הנחתם לנו, את "קיום ימי עיון ומופעי תרבות" אזוריים, נכון?     

מירב כהן: אנחנו בעקבות הפגישה אתכם עדיין לומדים את האופן שבו אפשר יהיה - - - ברשויות מקומיות מבחינת האירועים

מירב כהן:      לגבי הנוסח המקורי שהונח בפני הממשלה בוועדת שרים לחקיקה, דובר על רשויות מקומיות שיוקדש זמן ללימוד החשיבות של האחריות

מירב כהן:  שר התרבות והספורט שהסכים לצורך התמיכה בטרומית להיות השר הממונה על הביצוע, הוא לא גורם שיכול להנחות רשויות מקומיות מבחינת האופן שבו הן מנהלות את ענייניהן

מירב כהן:  אם היו כאן נציגי שלטון מקומי, אולי היה אפשר לשמוע את דעתם

מירב כהן:  אם אני צריכה להתייחס לגבי סעיף 4 בנוסח המתוקן שהוצג, שבעצם אומר "קיום ימי עיון ומופעי תרבות ברשויות מקומיות", כמו שאמרתי, אלה דברים שעכשיו גורמי המקצוע אצלנו במשרד בוחנים ורוצים לראות איך אפשר יהיה ליישם את זה

מירב כהן:       כן חשוב לי לציין כי עשינו באמת דיון מורכב בנושא של סעיף ההגדרות

מירב כהן:  אני רק רוצה לחזור ולציין באמת לפרוטוקול וגם בפניך, היושב-ראש

מירב כהן:  אני לא יכולה לקבל כאן היום הסכמות בלי שאני חוזרת לאשר אותן במשרד, ולכן מה שנאמר כאן הוא לצורך השיח

יוסף טייב: אנחנו בשיח ובדיון

יוסף טייב:  כמו שהסכמנו, הכול ייעשה בהתאמה

יוסף טייב:  לא הולכים על הראש של אף אחד

יהודה גליק: אין צורך לארגן פעולות מחאה ברחובות ישראל

יוסף טייב: בדיוק

יוסף טייב:  אני במקביל אעשה איזושהי עבודה גם מול משרד הפנים והשלטון המקומי, ואנחנו נהיה בקשר ונראה איך אנחנו מגדירים באמת את הדבר הזה

חנן ארליך: אם אפשר להתייחס

יוסף טייב: כן חנן, בבקשה

חנן ארליך: אם אפשר להתייחס לשינויים

חנן ארליך:  "קיום אירוע ממלכתי", בסדר, אין לי הערה מיוחדת

חנן ארליך:  לא כל כך מוגדר מה הוא מהותי, אבל אפשרי

חנן ארליך:  לגבי 3 בנוסח המתוקן - - -, בדיון המיוחד אצל האפוטרופוס הכללי, אני לא מכיר - - - שנוקטים בשם של פקיד

חנן ארליך:  חשוב, אבל הוא אפילו לא מנכ"ל משרד, שיהיה דיון ספציפי אצלו בנושא מסוים

חנן ארליך:  זה נראה לי לא מתאים לחוק

יהודה גליק: אין בעיה

חנן ארליך: לגבי "קיום ימי עיון ומופעי תרבות ברשויות המקומיות", למעשה ההנחיה היא פה לרשויות המקומיות

חנן ארליך:  השר, הוא אולי באופן כללי אחראי על יישום החוק ולכן התפקיד שלו יכול להתמצות בלהזכיר להם או משהו, אבל זה מופנה בעצם לרשויות המקומיות, וכמו שהעירה מירב, מן הראוי לבוא איתם בשיח בעניין הזה

חנן ארליך:  זה ההערות שלי

מירב כהן: ברשותך אדוני היושב-ראש, רק עוד משהו להתייחס

מירב כהן:  הלכתי לפי הסדר של הנוסח הקודם

מירב כהן:  אני חוזרת על משהו שאמרתי בתחילת הדיון במאמר מוסגר, אבל אני רוצה להציג אותו שוב

מירב כהן:  התוספת של "קיום אירוע ממלכתי"

מירב כהן:  מרכז ההסברה שזה בעצם מטה הטקסים הלאומיים הוא הגורם שאמון על ביצוע טקסים ממלכתיים

מירב כהן:  התחום הזה נמצא בסמכות ביצוע של ראש הממשלה

מירב כהן:  זה כבר לא במשרד התרבות והספורט כפי שהיה בעבר, ולכן גם כאן צריך להבין שבעצם השר שלנו לא יכול להורות למשרד אחר כיצד לבצע

מירב כהן:       אני כן אזכיר שבקדנציה הקודמת הממשלה הגיעה להבנות, הבנות שנקראות "טרופר-שלמה", בעצם על ידי שר התרבות והספורט הקודם חילי טרופר יחד עם שלום שלמה, מזכיר הממשלה הקודם

מירב כהן:  נקבעו כל מיני הבנות לגבי עקרונות שבהם כן קובעים טקסים ממלכתיים או לא

מירב כהן:  אני אשמח להעביר את העקרונות לוועדה

מירב כהן:  על פניו, לפחות ככל ששר התרבות והספורט יישאר אמון על הביצוע ככל שנתקדם עם הצעת החוק הזאת, זה לא משהו שמוטל לפתחינו, אז כדאי פשוט - - -      

יהודה גליק: אין בעיה

יהודה גליק:  אני שכחתי, פשוט המסמך הזה הוא לא עודכן

יהודה גליק:  כשישבנו איתך סיכמנו להוריד את זה, אז אני מקבל

יהודה גליק:  מבחינתי אפשר להוריד את התיקון הזה

יהודה גליק:  גם לגבי האפוטרופוס הכללי, זה רק היה איזושהי הצהרת עמדות

יהודה גליק:       לגבי סעיף 4, בשיחה איתך הייתה הצעה במקום לכתוב "ברשויות המקומיות", היה לעשות "קיום ימי עיון או מופעי תרבות אזוריים", ואז זה יכול להיות מחולק לפני מחוזות המשרד, זה יכול להיות מחולק באמצעות רשויות מקומיות, איך שאתם תחליטו

מירב כהן: אני אסביר

מירב כהן:  עדיי מדובר במופעי תרבות ברשויות מקומיות

מירב כהן:  ההיבט שאני התייחסתי אליו כשישבנו היה לגבי האופן שבו אנחנו ניישם את זה, היה ויימצא לזה תקציב

יהודה גליק: אז את המשימה, את שיעורי הבית שלנו עשינו

יהודה גליק:  יוסי עשה

מירב כהן: אני רוצה רק ברשותך כדי להשלים את ההתייחסות שלי לפרוטוקול וגם לצורך ההבנה של מי שלא היה חלק בשיחה שלנו ונמצא איתנו כאן בשולחן

מירב כהן:  הנוסח והפרשנות הנכונה של הסעיף היום, שהוא בעצם "קיום ימי עיון ומופעי תרבות", הפרשנות הנכונה היא כפי שהציג אותה עו"ד ארליך בעצם אומרת שלמעשה ככל ששר התרבות והספורט הוא יהיה ממונה על הביצוע, הוא בעצם יכול לתזכר את הרשויות בדבר קיומו של החוק ולקרוא להם לפעול בעניין

מירב כהן:  ככל שהציפייה הייתה מהמשרד שלנו לסייע בקיום של אירועי תרבות ברשויות באופן פעיל, כלומר באופן שבו הנושא יתוקצב, אז באמת התבקשו המציעים לסייע בנושא התקציבי

מירב כהן:  ככל שזה אכן יקרה, אנחנו יודעים שיש היתכנות ל-2023 ו-2024

מירב כהן:  לגבי העתיד זה לא, ולכן צריך לקחת בחשבון שהמשמעות היא כפי שהוצגה כאן, הנחיה לרשויות או תזכורת אליהן, לא בהכרח - - -      

יהודה גליק: אבל אם במקום המילה "רשויות מקומיות" יהיה כתוב קיום ימי עיון ומופעי תרבות אזוריים, ואז זה יתבצע או באמצעות הרשות או באמצעות - - -      

מירב כהן: זה לא משנה את העובדה שבעצם הסמכות של השר תישאר לתזכר את הרשויות על כך שיש את החוק הזה, שזו מטרתו

מירב כהן:  ככל שלא יקבע בסעיף תקציב שמועבר כסף למשרד שלנו בבסיס התקציב, אז לא תהיה לזה משמעות אופרטיבית מעבר לזה

מירב כהן:      אני חוזרת לשיחה שקיימנו עם המציעים באופן שבו התקציב, ככל שיובא, בין תוספתי ובין בבסיס, ככל שהמשרד שלנו ירצה לסייע באמת במימוש של האירועים, זה יתבצע באמצעות מבחן סל"ע, זה סל תרבות לרשויות מקומיות שבו בעצם אנחנו קובעים עקרונות ותכנים נתמכים שמצופים להיות בהתאם באמת לעולם התוכן של הצעת החוק הזאת

יוסף טייב: זה כבר יותר מתאים לסעיף 5, לא? לביצוע ותקנות

מירב כהן: לא

מירב כהן:  דווקא גם על סעיף 5, ברשותך, אני רוצה לדבר

יוסף טייב: ההערה הזאת שאת אומרת לגבי הביצוע, יכול להיות שצריך להוסיף שם, או בסעיף 5 או בתקנות שהשר פשוט, או בהנחיה שלו איך הוא רוצה להביא את הביצוע

מירב כהן: לא, משום שמדובר במדיניות של שר בעצם, שבה הוא מממש את זה

מירב כהן:  זה יהיה חלק ממבחן תמיכה שהמשרד מפעיל מידי שנה, ככל שזה יקודם, לכן אני לא חושבת שצריך למנוע את הגמישות למשרד באופן שחקיקה תקבע אותו

מירב כהן:  אני לא חושבת שזה הפתרון שמתאים

מירב כהן:       הזכרת את סעיף 5 ואני כן רוצה להתייחס אליו, ואני אתייחס לזה כמקשה אחת מבחינתי עם הנושא גם של סעיף 5 של התקנות

מירב כהן:  אחרי הכול, עולמות התוכן שהצעת החוק מבקשת להנציח אינם עולמות התוכן הטבעיים של משרד התרבות והספורט מבחינת הפעילויות שאנחנו הרגולטורים שלהם, שאנחנו מסדירים אותם ותומכים בהם

מירב כהן:  למעשה הטלת הסמכות לקבוע תקנות היא סמכות 'עשה' על שר התרבות במקומות שבהם אנחנו לא יודעים לצקת את התוכן

מירב כהן:  למשל אם ניקח מדברי ההסבר, "קיום פעילויות חינוכיות ומקצועיות להטמעת האחריות החברתית למשפחות היתומים וחשיבותה", אלה דברים שאנחנו כמשרד לא יודעים לצקת תוכן בפעילויות תרבות

מירב כהן:  אנחנו יכולים שהרשויות, נניח בפעילויות שהם יעשו, שדיברנו עליהן קודם, באמת יאמרו שהאירוע הוא להעלאה על נס את החיבוק למשפחות האלה

מירב כהן:  אנחנו לא יודעים לצקת את התוכן העיוני ובעצם המהותי שצריך לטובת הדברים האלה, ולכן אנחנו לא נרצה סמכות להתקנת תקנות בעניין הזה

מירב כהן:  אנחנו לא חושבים שזה נחוץ

מירב כהן:  היות ובעצם זה יישאר סעיף שעשוי להישאר מרוקן, לא נרצה שזה יחזור אלינו - - -      

יהודה גליק: בסופו של דבר הדרישה היא שהגורם המקצועי הוא בשטח, זאת אומרת בכל רשות מקומית יש גורמים מקצועיים

יהודה גליק:  הם יקבעו את התוכן והתכנים

יהודה גליק:  לא יתבקש המשרד לדון

מירב כהן: אתה צודק

מירב כהן:  המשרד שלנו לא מתערב בתכנים באופן כללי, לא רק בהיבטים של הצעת החוק

יהודה גליק: כן, כמו שיש בכדורגל

יהודה גליק:  אתם לא קובעים מה החוקים, מתי זה גול ומתי זה לא גול

מירב כהן: נכון, אבל בכדורגל יש את התאחדויות עם תקנונים מוסדרים והם גופים שעצמאיים לפעול בהתאם

מירב כהן:  בנושא הזה, בעצם ברגע שאנחנו בחקיקה מקנים לשר הרשאה לקבוע תקנות, וחנן, אתה מוזמן לדייק אותי, המשמעות היא בעצם שכן מצופה, יש חובת 'עשה' על השר לקבוע תקנות ולצקת להן תוכן

יהודה גליק: בסעיף 5 כתוב "רשאי"

מירב כהן: נכון, אבל המגמה היא לראות את זה כמשהו שהוא - - -      

יהודה גליק: גם אם כתוב "רשאי"?      

מירב כהן: כן, לכן היות ואנחנו מלכתחילה כבר עכשיו, במועד הזה שאנחנו פה בשיח על הצעת החוק יודעים שאין משהו שאנחנו יכולים לממש אותו באופן הזה בתקנות, אנחנו מעוניינים להוריד את הסעיף הזה

יוסף טייב: אני חושב שהסעיף הזה היה הפוך, בשביל לתת - - -     

יהודה גליק: כן, אתם הרי תלמדו

יהודה גליק:  זה פעם ראשונה במדינת ישראל, אז תוך שנה-שנתיים אתם תלמדו ותדעו ויהיה לכם כן - - -      

מירב כהן: אבל אלה לא עולמות התוכן שלנו

מירב כהן:  אנחנו מדברים על קיום אירועים

מירב כהן:  קיום אירועים, ככל שיהיה תקציב שיקבע בחוק הזה, יהיה לנו מה לעשות

מירב כהן:  ככל שלא, זה בעצם אומר רק שהשר יצטרך להזכיר לרשויות המקומיות על אודות קיומו של החוק

יהודה גליק: אנחנו בסעיף 5 רצינו לתת לכם איזשהו כלי

יהודה גליק:  אם אתם מוותרים על הכלי, אז בסדר

יוסף טייב: בסדר גמור

יוסף טייב:  כן

יעל אלטמן: רציתי להתייחס רק לסעיף קטן (5) בתוך 4, שזה סעיף יותר מידי רחב בנוסח שלו היום, שיכול לפתח בעצם דלת אחורית להכנסת כל מיני דברים שהסכמנו גם שירדו, לצורך העניין בחינוך

יעל אלטמן:  גם זה מתקשר להערה של מירב, שבסוף כל שר, יש לו את תחום הסמכות שלו שהוא אמון עליו ואי אפשר לעשות את הערבוביה הזאת בין סמכויות השרים

יעל אלטמן:  אחד אחראי על חינוך, אחד אחראי על תרבות, אחד אחראי על השלטון המקומי וכו'

יעל אלטמן:  לא לייצר פה איזה שהם פתחים שאי אפשר לדעת איך הם יתממשו בפועל

יהודה גליק: "פעילויות נוספות שיקבע השר", הוא יכול טכנית להחליט למשרד אחר לעשות משהו?      

יוסף טייב: בפועל שר התרבות לא יוכל לקבוע פעילות בתוך מערכת החינוך

יעל אלטמן: נוסח שהוא רחב מידי עלול להיות מוטה לפרשנויות מאוד מאוד רחבות

יהודה גליק: בפעילויות נוספות שיקבע השר במשרדו

יעל אלטמן: הנוסח זה משהו אחר

יהודה גליק: אם יהיה כתוב במשרדו, זה כן בסדר? בתחום סמכותו

מירב כהן: אין בזה צורך

מירב כהן:  אני מבינה את החשיבה שעמדה מאחורי זה, בעצם לאפשר - - -      

יהודה גליק: אתם רוצים להוריד פה את כל הסעיפים

יהודה גליק:  בסוף לא יישאר

יהודה גליק: בסוף זה יהיה יתום

מירב כהן: החוק הוא באמת הצהרתי ביסודו

יהודה גליק: נכון

מירב כהן: הוא לא מקנה כאן זכויות

מירב כהן:  בהתייחס למה שאמרו כאן חבריי לשולחן, הוא באמת לא בא לתת איזשהו מעמד מול לא גורמי רווחה ולא ביטוח לאומי, לא בהכרח בהיבט של נזקקות אלא במובן של הקניה - - -      

יהודה גליק: תרבותי

מירב כהן: בדיוק

מירב כהן:  זה חוק שהוא יותר הצהרתי, שבא בעצם להוקיר

יהודה גליק: ערכי

מירב כהן: נכון, ולכן אין לי אלא להצטרף למה שאת אמרת

מירב כהן:  אני מבינה את החשיבה שהייתה מאחורי זה כמציעים, שהיא בעצם לאפשר לשר שיהיה ממונה על הביצוע, ולא משנה אם זה השר של המשרד שלי או אחר

מירב כהן:  המחשבה הייתה בעצם לאפשר את כל הגמישות שהוא יצטרך לצורך הביצוע של החוק

מירב כהן:  אני חושבת, לאור העובדה שבאמת לא מדובר באכסניה הטבעית של עולמות התוכן של משרד התרבות והספורט, זה יותר מכפי שאנחנו - - -      

יהודה גליק: אנחנו לא רוצים שאתם תהיו האכסניה הטבעית

יוסף טייב: מירב, במידה ומחר אנחנו מצליחים להכניס תקציב בבסיס התקציב, אז מה נעשה?      

מירב כהן: כנראה שאירועים, אלה המקומות שבהם אנחנו יודעים להוציא כסף

מירב כהן:  אנחנו לא יכולים לחייב גורמים שיש להם רגולטור אחר לעשות

מירב כהן:  אנחנו יכולים להציע לרשויות המקומיות תקציב לטובת עריכת אירועים בעולם התוכן הזה

מירב כהן:  אנחנו לא יכולים לחייב אף אחד

יהודה גליק: האמת היא שזה הרעיון

יוסף טייב: מנהלת הוועדה מעלה לי משהו, הביאה לי להנחתה

יוסף טייב:  אם חבר הכנסת סימון דוידסון היה פה, היה אומר, אם אני רוצה לעשות מחר אירוע ספורט, האם זה ייכלל בתוך החוק או לא ייכלל בתוך החוק?      

מירב כהן: כתוב מופעי תרבות

יהודה גליק: ספורט זה לא תרבות?      

יוסף טייב: תרבות הוא ספורט

מירב כהן: העלית נקודה ואני בהחלט אחזור ואבדוק אותה אצלנו במשרד

מירב כהן:  דרך אגב, לא מן הנמנע

מירב כהן:  אם רוצים לעשות איזשהו טורניר עממי להוקרה - - -      

יוסף טייב: נכון

מירב כהן: ייבדק ואנחנו נחזור עם תשובה אליכם

חנן ארליך: אפשר להוסיף הערה?     

יוסף טייב: כן חנן, בבקשה

חנן ארליך: אני סתם פשוט פותח, מנסה לחפש חוקים מקבילים

חנן ארליך:  אני רואה פה חוק יום ציון לאומי לתרומתה ופועלה של העדה הדרוזית

חנן ארליך:  גם לגביו הערותינו היו כפי שאמרתי קודם אבל החוק חוקק

חנן ארליך:       לגבי אירוע ממלכתי יש פה מונח שאני חושב שהוא יותר מתאים, וזה התקיים שם, בחוק ההוא, טקס מרכזי לרגל

חנן ארליך:  המונח אירוע ממלכתי, אני חושב שזה מונח שהוא יותר מוקדש, שוב, כמו יום הזיכרון לחללי צה"ל או דברים מהסוג הזה

חנן ארליך:  זה פחות בהקשר פה, וטקס מרכזי או איזשהו אירוע מרכזי יותר מתאים - - -      

יוסף טייב: אתה מדבר על סעיף 4

יוסף טייב: 2

חנן ארליך: על הצעת התיקון ב-4

חנן ארליך: 2

חנן ארליך:       יש פה גורם נוסף שלא הזכרנו עד עכשיו, שיכול להיות שהוא יכול להחליף או להוות מוקד, זה אפרופו הערה קודמת לגבי האפוטרופוס הכללי שנכנס פה, שלא מתים עליה, וזה נשיא המדינה

חנן ארליך:  שוב, לא נמצאים פה הנציגות של בית הנשיא אבל אני מעלה את זה כרעיון

חנן ארליך:  ככל שהחוק מקודם, שדברים יקרו בבית הנשיא, שהוא לכאורה באמת גורם שיותר עוסק בדברים הכלליים, החברתיים, ההצהרתיים, מהסוג הזה

יוסף טייב: אוקיי, אני לוקח את זה גם בחשבון

חנן ארליך: אולי חלק מהפעילויות שרוצים ששר התרבות יעשה

יהודה גליק: איך אמרה פה מירב? זה לא בעולמות התוכן של הנשיא

חנן ארליך: יכול להיות שיותר

יהודה גליק: לא עולמות התוכן של בית הנשיא

יוסף טייב: בסדר, נבדוק את זה

יוסף טייב:  הערה חשובה, חנן

חנן ארליך: במקום חלק מהדברים שהוטלו על שר התרבות, שמרגישים במשרד שהם פחות רלוונטיים אליהם, אז אפשר לברר האם - - -      

יהודה גליק: אנחנו חושבים שחלק מהתרבות של עם ישראל וחלק מהתרבות שהנחלנו לעולם, ואני אומר את זה בתור אחד שכותב עבודת דוקטורט על הנושא של היתום והאלמנה, אני אומר שהעולם הקדמון, עולם המזרח הקדום למד ולקח מעם ישראל את המושג הזה של היתום והאלמנה

יהודה גליק:  אנחנו היינו הראשונים שזה מופיע

יהודה גליק:  אפילו בברית החדשה מופיע פעם אחת יתום ואלמנה

יהודה גליק:  בתנ"ך מופיע 45 פעמים

יהודה גליק:  יש פה משהו שהוא חלק מהתרבות של עם ישראל

יהודה גליק:  זה משהו שאנחנו מנחילים לעולם, היחס ליתום ולאלמנה

יהודה גליק: חבר הכנסת טייב, אנחנו מדברים הרבה עם העולם ומספרים ומדברים על זה

יהודה גליק:  בשקיקה הם מחכים שיעבור החוק הזה כאן, והם רוצים להציע אותו

יהודה גליק:  יש לנו כבר לפחות 15 מדינות שכבר מחכים ולהעתיק

יוסף טייב: טוב, אז בהתאם לתיקונים שנעשה בהמשך אני מאמין שגם בדברי ההסבר ישנם דברים שאנחנו נצטרך לתקן, כמו בדיון מיוחד במליאת הכנסת שישודר לכלל הציבור

יוסף טייב:  על פי ההערה של צח צריכים לראות מה כותבים שם

יוסף טייב:  מערכת החינוך, הביטחון והבריאות, תרבות והספורט על ידי קיום פעילויות חינוכיות

יוסף טייב:  יכול להיות ששם גם נצטרך לתקן

יוסף טייב:  אני מציע שלקראת הדיון הבא אנחנו נתמקד קודם כל בסעיף 2

יוסף טייב:  נעשה עבודה מול המשרד

יוסף טייב:       אני מציע שלגבי סעיף 4

יוסף טייב: 2 ייבדק הנושא מול בית הנשיא בעקבות ההערה של חנן, וגם מול משרד רוה"מ בעקבות ההערה של מירב

יוסף טייב:       בסעיף 3 אנחנו נבדוק ונשתף פעולה ונגיע לאיזשהו נוסח מוסכם ודרכי פעולה גם מול משרד הפנים והשלטון המקומי

יוסף טייב:       לכאורה אנחנו מסכימים להוריד את סעיף 4

יוסף טייב: 5 ו-5, נכון יהודה?     

יהודה גליק: כן

יהודה גליק: ב-5 אמרנו שאולי נוסיף את בתחום סמכותו

יהודה גליק:  או במשרדו או בתחום סמכותו

יהודה גליק:  אנחנו רוצים שזה יהיה חזון שאפשר יהיה להמשיך ממנו

יוסף טייב: אנחנו ננהל את הדיון הזה עם משרד התרבות והספורט

יהודה גליק: מירב, אנחנו נהיה באמת שמחים להשתתף אתכם בדיון ולהגיע לאיזשהו גיבוש

יהודה גליק:  אנחנו רוצים להרים את הקרן

יהודה גליק:  באמת יש פה הזדמנות להיות חלק ממשהו - - -      

יוסף טייב: יהודה, ייאמר לזכותו שגם הגורמים המקצועיים וגם של שר התרבות, ששיתוף הפעולה היה מלא

יוסף טייב:  הייתה פגישה טובה

יוסף טייב:  אמנם אני לא נכחתי ודבורה גם תרמה המון פה לנושא, אבל קיבלתי דיווח מיועץ החקיקה שלי ואכן אני חושב שהפגישה הייתה באווירה טובה

יהודה גליק: גם יועץ החקיקה שלך, אבי, מגיע לו הרבה - - -      

יהודה גליק: אבל עדיין אני חושבת שאנחנו מייצגים את הסניגוריה של משפחות היתומים, אז חשוב

יוסף טייב: מבחינתי אני חושב שסיכמתי

יוסף טייב:  משרדי הממשלה, משהו נוסף?      

יהודה גליק: אתה רוצה לקבוע איזשהו תאריך יעד?     

יוסף טייב: התאריך יהיה בקרוב

יוסף טייב:  זה יהיה תלוי בהתקדמות שלנו מול הגורמים, הבדיקות שאנחנו נצטרך לעשות

יוסף טייב:  אני חושב שלקראת הדיון הבא אנחנו צריכים להגיע עם נוסח מוסכם

יוסף טייב:  במידה ואכן נגיע לנוסח מוסכם, אנחנו נלך להקראה ולהצבעה לקריאה ראשונה, בסדר?     

יהודה גליק: בסדר

מירב כהן: אנחנו נעמוד בקשר

יוסף טייב: בסדר גמור

יוסף טייב:  ברשותכם, אני נועל את הדיון