הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 25, פרוטוקול מספר 30, 2023-07-17 00:00

אברהם בצלאל: צהריים טובים, אנחנו רוצים להודות לחברים שיושבים פה מאחורי הקלעים, שדואגים שהנושאים האלה יהיו בשידור

אברהם בצלאל:  וכן, גם לפרוטוקול עצמו שהכול נרשם, שכן, הם בעלי חשיבות גדולה

אברהם בצלאל:       ראשית, אני רוצה להודות לידידי, אברהם בצלאל, על כל מה שהוא עושה פה יום וליל בוועדה הזאת, הוועדה לפניות הציבור – כשמה כן היא

אברהם בצלאל:  באנו לפה כדי לשרת את הציבור, והפניות שמגיעות מהציבור – אנחנו פה בשביל הציבור עצמו

אברהם בצלאל:  הוועדה הזאת, בראשותו של חבר הכנסת אברהם בצלאל, עושה הכול למען פניות אלה, ועל כך אני מאוד רוצה להודות

אברהם בצלאל:       לבקשתו של חבר הכנסת פינדרוס, אני מחליף אותו

אברהם בצלאל:  אני חבר בוועדה הזאת

אברהם בצלאל:  הדיון שלשמו התכנסנו – פנייה שהגיעה לוועדה - יהודי יקר שנמצא איתנו פה, ונוסע מדי פעם לחו"ל

אברהם בצלאל:  חלק מהתפקידים שלו - הוא מוהל

אברהם בצלאל:  למוהל יש ערכת מוהל בתוך המזוודה כדי להכניס אותו לתוך בטן המטוס, וזו לא הפעם הראשונה שאנחנו שומעים על תופעות כאלה שהמזוודה לא עלתה למטוס

אברהם בצלאל:  על כן כינסנו את הדיון הזה

אברהם בצלאל:       אני אשמח לשמוע את ד"ר אריה קורול

אברהם בצלאל:  ולאחר מכן, נשמע את המשרדים עצמם

אברהם בצלאל:  רשות התעופה נמצאים איתנו פה

אברהם בצלאל:  וגם הרבנות הראשית

אברהם בצלאל:  אני מקווה שנצא גם עם פיתרון

אריה קורול: בעצם, במקום לשאול מי אשם, אני רוצה ישר לשאול מה לעשות

אריה קורול:       אני מוהל מוסמך

אריה קורול:  וכפי שחבר הכנסת אמר, אני מדי פעם נוסע לחו"ל, ומדי פעם קורה שהמזוודה נשארת

אריה קורול:  מה שקורה הוא שרואים בשיקוף כלים כירורגיים, או מכשירים אחרים, לוקחים את המזוודה לבידוק ידני, ואחר-כך, משום מה, היא לא עולה למטוס

אריה קורול:  אנחנו לא יודעים מה קורה עם זה, אם חברת התעופה לא לוקחת, או שירות הביטחון לא מעביר

אריה קורול:  השאלה מה יכול להיות הפתרון לגשר בקונקשיין הזה בין הבדיקה לעלייה למטוס, כדי שהמזוודה בטוח עולה למטוס, ולא נמצא את עצמנו נוחתים ברוסיה, או במדינה אחרת בלי כלים?     

אברהם בצלאל: אני מבקש להדגיש, תבינו שבן-אדם נוסע בשביל מישהו שמזמין אותו להיות מוהל במקום כלשהו

אברהם בצלאל:   הוא פשוט מגיע, ורואה שאין לו את הכלים שלו - רק תבינו את המצב

אריה קורול: לפני מספר שבועות, אני נחתתי בקווקז הרוסי - שש בריתות בלי כלים

אריה קורול:  פשוט לא יאומן

אריה קורול:  הסתדרנו, ברוך השם, מלנו את כולם

אריה קורול:  קיבלתי את המזוודה בחזור, בלאופר, שירותי קרקע, שמרו לי אותה

אריה קורול:  פניתי שם לחברה רוסית, הם אמרו ששירות הביטחון הישראלי השאיר את המזוודה

אריה קורול:  למחרת, הייתה טיסה, המזוודה גם כן לא הגיעה

אריה קורול:  השאלה שלי גם כן לא מי אשם, אלא מה לעשות? איך אפשר שאנחנו נוכל לגשת למשל לשירות הביטחון, להגיד: הינה, אני מוהל, יש לי תעודה, תבדקו לי את המזוודה

אריה קורול:  יש לי פה כלים, תבדקו את הכלים, תבדקו, תכניסו אותם לבטן המטוס – בטוח

אברהם בצלאל: הייתי שואל שאלה אחרת, מה קורה עם סתם רופאים שהם מגיעים לשים ציוד? הרי גם זה קורה, לא רק מוהלים נוסעים עם ציוד מהארץ, גם יש רופאים שנוסעים

אברהם בצלאל:  מה הם עוברים, והאם המזוודות שלהם גם נשארות בארץ פה?     

משה מרסיאנו: אני מנהל מחלקת בריתות ברבנות הראשית לישראל, ומרכז את הוועדה הבין-משרדית של משרד הבריאות ושל הרבנות הראשית

משה מרסיאנו:  שם מסתבר שזה קצת פחות נורא

משה מרסיאנו:  אצל רופא אני חושב שזה פחות בעיה, כי אם הוא מגיע לעשות ניתוח, והוא צריך את כלי העבודה שלו, אז יש לו את זה בבית-החולים שהוא מגיע

משה מרסיאנו:  אצל מוהל, הרי אנחנו יודעים שהבריתות כולם מתבצעים בבתי-כנסת, באולמות, והרבה פעמים אולי במקומות האלה, אפילו בבתים פרטיים, כך שאין לו תחליף לכלי מילה שלו

אברהם בצלאל: זה ברור

אברהם בצלאל:  השאלה שלי הייתה מה רשות התעופה עושה במקרה של רופא שצריך לקחת איזה כלי איתו

משה מרסיאנו: הרופא אולי לא צריך לקחת איתו

אברהם בצלאל: אני שואל מה קורה במקרים כאלה? אולי רשות התעופה רוצים להגיב

נעם שלוסברג: אני ראש אגף בידוק ביטחוני

נעם שלוסברג:  יש תשובה קצרה

נעם שלוסברג:  יש נוסח קצר, יש נוסח ארוך

נעם שלוסברג:  אז קודם כל, תודה על הגישה  הקונסטרוקטיבית של "בוא נמצא פתרון" ובלי לחפש אשמים

נעם שלוסברג:  תשובה קצרה לתת - בוא נמצא פתרון, אני צריך לראות את הציוד, ובכלל, יכול להיות שאתה יכול להעלות את זה איתך לטיסה, אני בכלל לא בטוח שלא

נעם שלוסברג:  לא כל סכין מפרידים - תלוי הגודל, אני צריך לראות את זה

אברהם בצלאל: כן

אברהם בצלאל:  אבל זה שאתה רואה, זה לא אומר שבסוף בשדה התעופה הם יידעו את זה

אברהם בצלאל:  צריך לעשות משהו שיהיה קביל לכולם, ולא ישנה כזה מקרה

אברהם בצלאל:  זה מקרה אחד שהגיע לפה

אברהם בצלאל:  אבל לוועדה עצמה הגיעו כמה וכמה פניות כאלה

נעם שלוסברג: זה ברור

נעם שלוסברג:  זה לא יהיה משהו חדש שאני מנחה

נעם שלוסברג:  יכול להיות שיש מוהלים שטסים עם זה בכבודת יד

נעם שלוסברג:  אני צריך לראות במה מדובר, באיזה גודל

נעם שלוסברג:  לדעתי, לא מדובר באיזה מצ'טה

נעם שלוסברג:  אני מקווה שלא

אברהם בצלאל: אני שואל למה באמת זה לא עולה בסוף לבטן המטוס

אברהם בצלאל:  הרי בסוף, מה חושבים שמישהו יירד באמצע וייקח את הסכין? כאילו, איפה הבעיה?      

נעם שלוסברג: בכבודה הספציפית הזאת, אגב, כי בדקנו את זה, הייתה התרעה טכנולוגית, זה קורה

נעם שלוסברג:  זה בכלל לא בגלל הסכין

נעם שלוסברג:  יכול להיות שיש שם  אוכל מסוים, יכול להיות שהיו שם מוצרי ים המלח, אלף דברים, אני לא אכנס לפרטים

נעם שלוסברג:  טכנולוגיה, דומה מאוד לסי

נעם שלוסברג: טי

נעם שלוסברג:  רפואי לרופאים שסימנה לנו את זה צריך לפתוח ולבדוק, ואז זה מגיע לבדיקה ידנית

נעם שלוסברג:  אירוע שהוא בסטטיסטית, מאוד נדיר, אבל הוא קורה הרבה מאוד, ודאי, כי בשדה התעופה בן גוריון טסים בשנה 25 מיליון נוסעים, ואז, זה מתעכב לבדיקה

נעם שלוסברג:  זה שודר לטיסה, במקרה הספציפי הזה, בדקות האחרונות לפני שהמטוס יכול להמריא, זה היה על דקות שזה יספיק

נעם שלוסברג:  אני לא יודע מתי הגעת לשדה, אבל אם הגעת שלוש שעות לפני, הסיכוי שזה לא יעלה הוא כמעט בלתי סביר היום

אריה קורול: בדוח שהשאירו לי במזוודה, היה כתוב שהבדיקה בוצעה ב-12:12, ההמראה הייתה ב-12:40

נעם שלוסברג: אני לא יודע מתי הגעת לשדה התעופה לשלוח את המזוודה

נעם שלוסברג:  יכול להיות שאם היית שולח את המזוודה עשר דקות קודם, הכול היה בסדר, לא היינו פה בכלל

אברהם בצלאל: אני מבין שזה לא המקרה שלו ספציפית בדבר הזה שמעכבים

אברהם בצלאל:  ברגע שבאים עם תעודה, כמו למשל היום כשאני מגיע, מראה שיש לי דרכון דיפלומטי, מתייחסים לזה אחרת

אברהם בצלאל:  כשמגיע בן-אדם כזה אומר, תשמע: אני מוהל – אני רוצה משהו מסודר

אברהם בצלאל:  פרוטוקול מסודר עם הנחיות מסודרות, שהמוהלים יידעו כולם

אברהם בצלאל:  ברגע שמגיעים לשדה התעופה, וזה קורה הרבה, עשרות מוהלים בשבוע נוסעים לחו"ל למול, והם יודעים שאם הם מגיעים עם הכרטיס שלהם, שהם מוכרים ברבנות הראשית: – אני מוהל, אוטומטית יודעים שיש לו כבודה בפנים, והדבר הזה לא ייתקע טכנולוגית, ולא ייעצר

אברהם בצלאל:  אין לי בעיה שיחול על המוהל החובה לבוא ולהציג את עצמו מראש, ואז הוא לא יוכל להתלונן אם באמת עיכבו אותו

אברהם בצלאל:  אבל לפחות שיהיה לו הפריבילגיה הזאת שפשוט לא יקרה מצב שהוא מגיע, ויש לו שש בריתות, ואין לו איך למול אותם

אברהם בצלאל:  זה לא בן אדם שהבגד שלו נשאר בארץ - זה עוד מילא

אברהם בצלאל:  אבל כל הנסיעה הזאת שלו היא בשביל למול מספר אנשים, והוא פשוט שקוע עם הדבר הזה, דבר בסיסי שאין לזה תחליף

אברהם בצלאל:  זה לא דבר שהוא נכנס לחנות וקונה את זה

משה מרסיאנו: אדוני היושב-ראש, גם יש את העניין של היום השמיני, זה לא איזה משהו טוב שיגיע מחר או מחרתיים, נעשה את הברית בעוד יום או יומיים

משה מרסיאנו:  החשיבות היא שזה ייעשה באותו היום

נעם שלוסברג: החשיבות והדחיפות ברורה לי לחלוטין

נעם שלוסברג:  אני מודה שבאתי לפה עם החשש שתגיע בקשה לכרטיס, ובו איזה מוהל, והוא בלי תור והוא רץ קדימה

אברהם בצלאל: לא

אברהם בצלאל:  לא רץ קדימה ולא כלום

אברהם בצלאל:  אני אומר עוד פעם, הוא מגיע עם המזוודה, עומד כמו כולם, הוא מראה - אני מוהל

אברהם בצלאל:  יש לי פה בפנים את הערכה

אברהם בצלאל:  גם בשיקוף כשזה עובר, הם יודעים שיש פה ערכה, הכול בסדר, הוא מתקדם הלאה

אברהם בצלאל:  לא ביקשתי שיעקוף איזשהו תור ויעשו לו הנחות

אברהם בצלאל:  אבל בסוף לא יקרה מצב שיגיע הדבר הזה, ויבקשו שזה ייצא לבדיקה, והדבר הזה יכול לגרום לו שזה לא עולה איתו

אריה קורול: תבדקו מראש כדי שאחר כך זה לא יישאר בארץ

אברהם בצלאל: ויותר מזה, גם הוא לא קיבל הודעה שהמזוודה שלו עלתה

אברהם בצלאל:  יכול להיות שהוא היה נשאר בארץ

נעם שלוסברג: כפי שאמרתי בהתחלה, אני אראה את הציוד הזה, ויכול להיות שהוא יכול לטוס איתו בכבודת יד

נעם שלוסברג:  אני חושב שזה הכיוון, אני צריך לראות

נעם שלוסברג:  אני מזכיר שאנחנו ביולי אוגוסט

נעם שלוסברג:  אם מגיעים שלוש שעות לפני - -     

אברהם בצלאל: כן

אברהם בצלאל:  אבל הדיון פה על כל השנה, לא על המקרה הספציפי

נעם שלוסברג: ברור, על אחת כמה וכמה ביולי אוגוסט, כי אני לא רואה שום בעיה בחודש אחר

אברהם בצלאל: זה היה במאי, אבל לא משנה

נעם שלוסברג: אנחנו לפני הקורונה היינו 24 מיליון נוסעים בנתב"ג, אגף של 1,800 איש

נעם שלוסברג:  הקורונה ריסקה את המקצוע, נשארו 300 איש מ-1,800

אברהם בצלאל: איפה כל האנשים? בכל דיון שני נמצא, אני מבין שהקורונה הרסה כל כך הרבה דברים, אז איפה האנשים? לא מתו כל כך הרבה אנשים

נעם שלוסברג: אנשים לא חזרו כל כך מהר לעבודה

נעם שלוסברג:  אבל תנועת נוסעים חזרה מאוד מהר, עובדה שאנחנו השנה נעבור שדה התעופה היחיד בעולם שיעבור את תנועת הנוסעים של 2019

נעם שלוסברג:  ולכן, נשארה כבודה בארץ, כי לא היה כוח אדם

נעם שלוסברג:  באוגוסט, שנה שעברה נשארו 5,000, ותודה לאל, אנחנו בחודש יולי, נשארנו רק 900 מזוודות

נעם שלוסברג:  אם אתה שואל אותי, אנחנו כנראה נגיע למצב של אפס באוקטובר, נובמבר, זאת המטרה להגיע לשם

נעם שלוסברג:  כשכוח אדם מגיע, לוקח זמן להכשיר, זה מקצוע

אברהם בצלאל: אני שואל למה אי-אפשר לצאת עם איזו הנחייה במקרים הספציפיים האלה? לצאת עם הנחייה בנמל עצמו בשדה התעופה, שיידעו כשמגיע מוהל, אז בודקים

אברהם בצלאל:  הוא יכול להוציא את זה גם בחוץ, אין שום בעיה

אברהם בצלאל:  איך אנחנו באים לפתרון שהוא לא ייתקע בפעם הבאה? אין לי בעיה שיבואו ויגידו למוהלים מראש – אתה צריך להוציא את זה החוצה, להראות להם, ולעבור הלאה

אברהם בצלאל:  בסוף, צריך למצוא לזה פתרון

אברהם בצלאל:  הרי זה פתרון לא רציני או מערכתי שצריכים לשנות סדרי בראשית

אברהם בצלאל:  פשוט, להבין את המצוקה, ושהדבר הזה לא ישנה, אפילו גם פעם אחת

אברהם בצלאל:  כי מבחינתם זה חיים ומוות מבחינת האנשים שמחכים

אברהם בצלאל:  אני אומר עוד פעם, אנשים מחכים בחו"ל – ותחשוב שבעוד שעתיים הוא צריך למול

אברהם בצלאל:  לפעמים הוא מגיע בדיוק לפני השקיעה בדיוק למול – אלה דברים ערכיים מאוד ביהדות

נעם שלוסברג: ברור לחלוטין

נעם שלוסברג:  אני רוצה להסביר שוב

נעם שלוסברג:  ההתרעה הטכנולוגית שהתקבלה היא בכלל לא בגין ציוד המילה

נעם שלוסברג:  כנראה שבמזוודה היה איזשהו משהו נוסף אחר שהטכנולוגיה אמרה לנו – את זה צריך לבדוק

נעם שלוסברג:  לכן, זה לא קשור בכלל לציוד מילה

נעם שלוסברג:  וזה מה שגרם לעיכוב

חיים קופמן: בבקשה, זו ערכה סטנדרטית

חיים קופמן:  זה גודל קטן

נעם שלוסברג: אני אראה את זה שוב

נעם שלוסברג:  אני אראה במה מדובר

נעם שלוסברג:  אין לי פה קנה מידה, קשה לי לדעת

חיים קופמן: כשקיבלתי את המזוודה בלאופר, הלכתי מיוזמתי לבידוק של המכס

חיים קופמן:  כשאתה יוצא במסדרון הירוק, בודקים מכס

חיים קופמן:  אמרתי, תכניסו את זה לשיקוף, תסתכלו מה יש פה

חיים קופמן:  אז הוא אמר או, למטוס לא יתנו לך להכניס, אבל לבטן המטוס אין שום בעיה

חיים קופמן:  לא יודע אם זה אינדיקציה בשבילך

נעם שלוסברג: מכס, זה לא אנחנו

נעם שלוסברג:  ואנחנו ביטחון ומכס זה משהו אחד

נעם שלוסברג:  לגבי התקשורת, מי שנותן את התשובות לנוסע, זו חברת התעופה

נעם שלוסברג:  אתה טסת בחברה שנקראת "אזימוט"

אברהם בצלאל: דרך אגב, אם הוא לא מצליח לתפוס אותם, אתם עושים איזה עיצומים עליהם, או איזה משהו לחברת התעופה שלו? הוא, הבנתי שהוא ניסה לתפוס את החברה, לא הצליח לדבר איתם

נעם שלוסברג: חברת התעופה בכלל אין לה נציגות בארץ

נעם שלוסברג:  הנציגות היא חברת שירותי קרקע שנקראת "לאופר"

נעם שלוסברג:  היא אמרה לתת את התשובות

אברהם בצלאל: הנושא הזה מבחינתו לא מקבל פיצויים, אין להם עם מי לדבר

אברהם בצלאל:  בטח לאור המקרה, לא הצלחת לתפוס קשר, לא התנצלות אפילו, לא הסבר אפילו

אברהם בצלאל:  השאלה אם אתם עושים משהו?     

נעם שלוסברג: אני לא יודע

נעם שלוסברג:  מי שנותן את הפיצוי, זו התקשורת

אברהם בצלאל: לא, לא לגבי הפיצוי

אברהם בצלאל:  האם אתם - - -     

נעם שלוסברג: אני לא יודע להגיד

אברהם בצלאל: בסוף, איפה אנחנו? בסוף, הטיסות יוצאות מפה, משדה התעופה אצלנו

אברהם בצלאל:  זו חברה ואין לה פה כמעט שום נציגות, כמו קבלן ביצוע שיושב על כמה חברות ביחד - - -      

נעם שלוסברג: חברת שירותי הקרקע "לאופר"

ורד קירו זילברמן: ואז אתה נותן להם את הרישום שלאופר מייצגת אותם? אם צריך חוק פיצוי בגין ביטול טיסות, אז חייב להיות נציג

נעם שלוסברג: אני ראש אגף בידוק ביטחוני, אין לי מושג

נעם שלוסברג:  צריך לשאול מישהו אחר

חיים קופמן: האם יש הסדר אחר עם בעלי מקצוע אחרים, למשל, סתם רופאים כמוני שהולכים עם ציוד, או שוחטים שיש להם סכינים יותר גדולים, הם חייבים את סכין שחיטה שלהם

חיים קופמן:  יש איזשהו סידור כזה

נעם שלוסברג: מה? בכבודת יד?      

חיים קופמן: יש איזשהו סידור כזה?      

אברהם בצלאל: יש שוחטים שמגיעים, בדרך כלל, יש להם סכינים הרבה יותר גדולים מהסכין הזה

אברהם בצלאל:  איך הם מעבירים את זה? האם הם מפקידים את זה? איך זה עובד? כמו נשק, למשל, שבנשק יש הסדר מסודר

נעם שלוסברג: אני גוף מונחה שב"כ

נעם שלוסברג:  ההנחיה של שב"כ היא גורפת לכולם, לא משנה מה המקצוע, לא משנה מי הנוסע

נעם שלוסברג:  לא יטוסו בכבודת יד עם סכין בגודל מסוים, בסגנון מסוים

אריה קורול: מה הגודל המותר?      

נעם שלוסברג: אני אבדוק את זה

נעם שלוסברג:  אני רק מזכיר שארצות-הברית הייתה 20 שנה באפגניסטן בגלל ארבעה סכינים יפניות

נעם שלוסברג:  77 אלף הרוגים באפגניסטן

נעם שלוסברג:  התאומים נפלו בגלל ארבעה מטוסים שנחטפו – אחד לבית הלבן

נעם שלוסברג:  אחד לפנטגון

נעם שלוסברג:  שניים לתאומים

נעם שלוסברג:  ארבעה סכינים יפניות אנשים פספסו בבדיקה, וצריך לבדוק את זה

אריה קורול: השאלה בצ'ק-אין אפשר לגשת ולהגיד, אני מוהל, תבדקו אותי עכשיו

אריה קורול:  תכניסו את המזוודה בלי שהיא תתעכב בבדיקה ידנית

אברהם בצלאל: ד"ר אריה, אני מבין

אברהם בצלאל:  אבל לפי התשובה של נועם שעצרו אתכם לא בגלל – לפי מה שהם יודעים, שעצרו את המזוודה זה לא בגלל ערכת המילה שהייתה

נעם שלוסברג: נכון מאוד, חד משמעית

אברהם בצלאל: יכול להיות שכן צריך לעשות משהו שלפחות ירגיע את האנשים

נעם שלוסברג: אם אני לא אמצא את הפתרון שאמרתי שאני אראה את הציוד ואפשר אולי לעשות משהו

נעם שלוסברג:  אם מגיעים 3 שעות לפני, דבר כזה לא קורה

נעם שלוסברג:  3 שעות לפני, מספיק לנו גם בחודש אוגוסט העמוס ביותר עם 2

נעם שלוסברג: 8 מיליון נוסעים בשדה, אנחנו נספיק לבדוק בשלוש שעות

אריה קורול: היה לי ספציפית כלים לבריתות של מבוגרים, כי אני עושה בריתות גם למבוגרים, זה כולל מוסקיטו ארוך מאוד, אולי זה החשיד את הטכנולוגיה – המוסקיטות

אריה קורול:  המוסקיטות זה כמו צבת ארוך

נעם שלוסברג: זה יכול להיות גם גבינה צהובה

נעם שלוסברג:  זה יכול להיות כל דבר

נעם שלוסברג:  הטכנולוגיה שלנו מבוססת על צפיפות חומרים, דברים שלא בהכרח קשורים לזה אם זה סכין או לא

אברהם בצלאל: אני כן רוצה דבר ראשון חידוד נהלים

אריה קורול: שבועיים קודם, טסתי לריגה, גם כן לאופר, שירותי קרקע, אותו דבר, אותו תיק - העתק הדבק, הכול חלק, לא בדיקה ידנית ולא שום דבר

אברהם בצלאל: אז זה אומר שאולי היה לך איזה בקבוק שתייה, או איזה משהו שעורר להם את הטכנולוגיה

אברהם בצלאל:  זה דווקא מוכיח שהם צודקים, שערכת המילה לא עשתה את זה

נעם שלוסברג: טסת במקרה עם דבש? דבש מתריע, למשל, יין יכול

נעם שלוסברג:  תלוי איזה יקב

אברהם בצלאל: דבר חשוב מאוד הוא חידוד נהלים

אברהם בצלאל:  אם תוכלו לבדוק על פיצויים, או עם חברת התעופה שלו, שאני מבין שהוא לא הגיע איתם לשום הסדרים

אברהם בצלאל:       אולי כן נוציא הנחיה לגבי הכלים, שכן יעלו את זה למעלה, ואז בצורה כזאת יוכלו למנוע בעיות אחרות

נעם שלוסברג: בסוף הוועדה ניפגש, אני אבדוק את זה

נעם שלוסברג:  מצידי, גם בפעם הבאה שאתה מגיע, אני אתן לך את הפרטים שלי, תגיד לי, נראה במה מדובר בדיוק ונתקדם

נעם שלוסברג:  אין שום בעיה

אברהם בצלאל: הינה, בבקשה, ישירות מראש אגף בידוק ביטחוני

נעם שלוסברג: אני לא מאמין שמוהלים משאירים את הציוד שלהם בארץ

נעם שלוסברג:  משום מה, זו הפעם הראשונה, אני שלוש שנים בתפקיד

נעם שלוסברג:  רוב המוהלים, ברוך השם, מלים בחו"ל והכול בסדר, אני מניח

נעם שלוסברג:  זה המקרה הראשון שאני שומע עליו

נעם שלוסברג:  אם זה מקרה ראשון, בואו נגיד שכנראה היו עוד שלושה, ארבעה מקרים שלא התלוננו, כי אלה החיים

נעם שלוסברג:  אבל בסוף – כמה פעמים אתה טס בשנה?     

אריה קורול: כמה פעמים בשנה

אברהם בצלאל: אני מציע שהרב משה מרסיאנו מהרבנות הראשית יישב איתך, ונועם יישב איתך

אברהם בצלאל:  יהיה לך את הכלים, ותגיעו להנחיות בצורה מסודרת

אריה קורול: כולל כלים של מבוגרים

אברהם בצלאל: כן

אברהם בצלאל:  בסוף, פניות הציבור, זה דבר שרוצים לפתור אותו

אברהם בצלאל:  איך אמרו – אני לא מחפש את האשם

אברהם בצלאל:  אני רוצה שבפעם הבאה לא אני אתקע, וגם לא חברים אחרים שנוסעים

נעם שלוסברג: כאזרח, אגיד משהו

נעם שלוסברג:  אני פעם ראשונה פה, פעם שנייה בכנסת, שמח לראות שיש ועדה כזאת, ושמח לראות שגם זמן התגובה הוא כל כך מהיר

נעם שלוסברג:  זה יפה מאוד

אברהם בצלאל: הכול זה יושב-ראש הוועדה, וכמובן, המנהלות שנמצאות פה

אברהם בצלאל:  היועצת המשפטית שיושבת פה

אברהם בצלאל:  שבאמת, עושים פה – ברוך השם

אברהם בצלאל:  אני מעריך את זה מאוד

אברהם בצלאל:  מעריך גם את האנשים, וכמובן את הפונים

אברהם בצלאל:  אנחנו נעקוב כמובן, ונקבל לפחות תשובות שהדברים האלה סודרו

אברהם בצלאל:  הוועדה תקבל דיווח לגבי ההבנות שהתקבלו

אברהם בצלאל:  אני מאוד מודה לכולם

אברהם בצלאל:       הישיבה נעולה