ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 191, 2023-07-11 00:00

יצחק פינדרוס: בוקר טוב, היום כ"ב בתמוז תשפ"ג, אני פותח את הישיבה

יצחק פינדרוס:  על סדר-היום: הצעת חוק לעידוד  תעשייה עתירת ידע

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר רולנד לא היה, התגעגענו אליו

ינון אזולאי:  שלום רולנד, ברוך שובך לזירה

ינון אזולאי:  הייתם צריכים לחזור עם תשובות על כמה דברים

ינון אזולאי:  יושב- הראש, זה בסדר?     

אורית פרקש הכהן: ינון, השאלה היא האם לא כדאי להתקדם

ינון אזולאי: לא להתקדם

ינון אזולאי:  קודם כול, יש להם תשובות, למה להתקדם?     

אורית פרקש הכהן: לאסוף את כל הדברים

ינון אזולאי: בסדר, אבל אם יש להם תשובות מהפעם שעברה, אחר כך נתקדם

יצחק פינדרוס: נתקדם, רק ניתן לו לשאול את השאלות

ינון אזולאי: יש להם, הם זוכרים אותן

ינון אזולאי:  אתה רוצה שאזכיר לך?     

רולנד עם-שלם: בוקר טוב, אני רולנד עם-שלם, סמנכ"ל מקצועית, רשות המסים

רולנד עם-שלם:  יש משהו אחד במקרו שכשאני האזנתי לישיבה בשבוע שעבר לא הבנתי על מה נסוב הדיון, בעיקר בסעיף שתיים לחוק המוצע

רולנד עם-שלם:  יש לנו מתווה של עמידה בתנאים מצד החברה: אם היא עומדת בתנאים – היחיד, המשקיע, מקבל את הטבת המס

רולנד עם-שלם:  מה קורה אם החברה לא עומדת בתנאים? המשוואה אצלי היא פשוטה: אם החברה לא עומדת בתנאים – היחיד לא זכאי להטבת מס

רולנד עם-שלם:  יכולנו לומר בחקיקה המוצעת שצריך לחכות שהחברה תעמוד בכל התנאים ורק אז לתת את הטבת המס ליחיד

רולנד עם-שלם:  הקלנו, אמרנו: היות וכנראה ב-98%-99% מהמקרים יעמדו בתנאי כי הוא לא קשה, נקדים את הטבת המס ליחיד למועד ההשקעה בתנאי שהחברה תעמוד בתנאים

רולנד עם-שלם:  אם החברה לא עומדת בתנאים – אין הטבה

ינון אזולאי: אבל אנחנו דיברנו על זה

ינון אזולאי:  בתנאים זה לא שמתוך שלוש שנים אתה לוקח את השלוש שנים, אם הוא לא עמד בשנה האחרונה – אנחנו לוקחים להם את כל השלוש שנים

רולנד עם-שלם: אזכיר מה התנאי המהותי שדובר עליו

רולנד עם-שלם:  מהצפייה שלי בישיבה הקודמת, התנאי המהותי הוא שהכסף שהיחיד מזרים לתוך החברה הולך למקומות שאנחנו מכוונים אליהם כרגע, שזה המרכז לפיתוח

רולנד עם-שלם:  כלומר, החברה היא סטארט אפ, היא משקיעה בעולמות שאנחנו רוצים להשקיע בהם

רולנד עם-שלם:  על בסיס זה כל העידוד, אם החברה פותחת מכולת אנחנו לא בדיון

רולנד עם-שלם:  אנחנו רוצים שהכסף הזה שנכנס פנימה ילך במשך שלוש שנים, באחוז מסוים, למרכז לפיתוח

רולנד עם-שלם:  שוב, אפשר לומר: נחכה, נוודא שהחברה עומדת בתנאי ורק אז ניתן את ההטבה

רולנד עם-שלם:  הקדמנו, אמרנו: זה תנאי קל לעמידה, זו המטרה של החוק, נקדים את הקלת המס ליחיד במועד ההשקעה, למרות שתיאורטית יכול להיות שהחברה תעשה עם הכסף משהו אחר שלא כיוונו אליו

ינון אזולאי: אבל זה לא שהיא עשתה משהו עם הכסף

רולנד עם-שלם: אלא מה?     

ינון אזולאי: נדייק

רולנד עם-שלם: בבקשה

ינון אזולאי: אמרנו שיכול להיות מקרה – נמצא פה מישהו מלשכת רואי החשבון? מי נמצא פה?      

רולנד עם-שלם: לא באו

ינון אזולאי: לא באו, כנראה בפקקים

ינון אזולאי:  הבאנו מקרה שהוא לא של חדלות פירעון – שי, תזכיר לי – כשבשנה השלישית הוא נכשל  - - -      

רולנד עם-שלם: זה לא הוא

ינון אזולאי: החברה

רולנד עם-שלם: החברה

ינון אזולאי: אמרנו שאנחנו דורשים על כל השלוש שנים למרות שבשנתיים האלה הם כן השקיעו את הכסף

ינון אזולאי:  זה לא שמצאת שהם לא השקיעו את הכסף, הם השקיעו את הכסף אבל קרה להם משהו שלא אמור לקרות, וקרה בשנה השלישית

רולנד עם-שלם: זה מהותי, ה"קרה בשנה השלישית"

רולנד עם-שלם:  כלומר, אנחנו רוצים שהכסף שנכנס ילך במשך שלוש שנים למו"פ (מחר ופיתוח)

רולנד עם-שלם:  אגב, התנאי הוא 70% מההוצאות

רולנד עם-שלם:  זאת אומרת שתיאורטית, אם בשנה השלישית יש קשיים לחברה - - - 

יצחק פינדרוס: אתה אומר: שלא יוציא

רולנד עם-שלם: היא לא תוציא

רולנד עם-שלם:  היא תוציא שקל – 70 אגורות ילכו למו"פ

רולנד עם-שלם:  אגב, אנחנו מוכנים לתרום, רשות המסים, 70 אגורות לחברה בקשיים כדי שתוכל לתרום את זה למו"פ

רולנד עם-שלם:  יש פה חבילה, אי-אפשר לפרק את החבילה

רולנד עם-שלם:  שוב, אפשר ללכת למתווה אחר: אם החברה, כל חברה, לא עומדת בתנאי של שלוש שנים – אין הטבת מס

רולנד עם-שלם:  אני לא רוצה ללכת לכיוון הזה

רולנד עם-שלם:  אני מקדים את ההטבה ומאמין שבעזרת השם, במאה אחוז מהמקרים יעמדו בתנאי שהוא תנאי קל מאוד

רולנד עם-שלם:  אבל ככה אני מונע את התכנון הזה, של לקחת את הכסף למקומות אחרים

רולנד עם-שלם:  ושוב, בשנה השלישית יש לחברה בעיה תזרימית? היא נדרשת מתוך השקל שהיא מוציאה, כי אין לה כסף, להשקיע 70 אגורות במו"פ

רולנד עם-שלם:  אנחנו נעזור לה לבנות את זה

ינון אזולאי: אגב, סתם שתדעו, אמרתם שחברה ממשלתית לא יכולה להיכנס לתוך זה

רולנד עם-שלם: מאה אחוז ממשלתית

ינון אזולאי: כשהיא מאה אחוז ממשלתית

ינון אזולאי:  למשל, חברת רפאל שהיא חברה ממשלתית היא בעצם חברה שכן אמורה להתעסק במה שאתם מציעים כרגע

רולנד עם-שלם: אם היא תעמוד בכל התנאים

ינון אזולאי: היא עומדת, אבל היא לא יכולה כי היא מאה אחוז ממשלתית

רולנד עם-שלם: נכון, כל חוקי העידוד - - -     

ינון אזולאי: אגב, אני חושב שבכלל צריך לעשות תיקון

יצחק פינדרוס: בחברה ממשלתית המשקיע הפרטי נכנס בתור מה? הוא לא יכול להיכנס?     

ינון אזולאי: לא, הוא לא יכול להיכנס

יצחק פינדרוס: הוא לא יכול

יצחק פינדרוס:  לכן, אני אומר: זה לא  - - -     

ינון אזולאי: אני אומר: החברה גם כחברה ממשלתית, הרי לרפאל יש - - - 

יצחק פינדרוס: בסדר, אבל לך אין - - - אתה רוצה לתת הטבת מס ליחיד שמשקיע בחברה, בחברה הממשלתית הוא לא משקיע

ינון אזולאי: לא, לא

ינון אזולאי:  בהסתכלות שלי, יכול להיות שצריך לעשות את התיקון בכלל בחוק הראשי

רולנד עם-שלם: בחוק הראשי, זה דיון בחוק לעידוד השקעות הון

ינון אזולאי: בחוק עידוד

ינון אזולאי:  אגב, צריך לעשות שם תיקון

ינון אזולאי:  בכל זאת, גם חברת רפאל זו חברה ביטחונית שעושה בדיוק - - -         

יצחק פינדרוס: כן, אבל שיקולי מס זה לא מה - - -     

ינון אזולאי: לא, אני אומר לך שיש מקום לעשות שם תיקון

ינון אזולאי:  אני לא סתם אומר את זה, יש מקום לעשות שם תיקון, צריכים את זה

ינון אזולאי:  הם צריכים גם את ההטבות האלה שאין להם, ההשקעות שלהם הן השקעות גדולות מאוד

ינון אזולאי:  אבל זה  - - -     

רולנד עם-שלם: זה דיון בחוק עידוד

ינון אזולאי: זה דיון בחוק עידוד

ינון אזולאי:  זו רק דוגמה שהבאנו בשבוע שעבר,  כשאמרת לי שלצורך העניין חברה שהיא 90% ממשלתית ו-10% פרטית, כן יכולה להיכנס

רולנד עם-שלם: לחוק עידוד

יצחק פינדרוס: נכון, כי יש למשקיע הפרטי מקום בו הוא נכנס ובו הוא מקבל את ההטבה

ינון אזולאי: כן, בוודאי

ינון אזולאי:  בשבוע שעבר שאלנו האם זה רק על 90%, הם אמרו: אפילו על 95%, בגלל המקום הקטן שבו אתה פרטי

יצחק פינדרוס: לא, כוונתי - - - אתה לא נותן לחברה הממשלתית, אתה נותן לפרט

יצחק פינדרוס:  אם אתה נותן לפרט, הרי זה ההיגיון שלו

רולנד עם-שלם: התשובה שלנו לגבי מה שנאמר בדיון הקודם, לגבי למפרע, למה אנחנו באים למפרע ליחיד וכולי? יש פה תנאי שהחברה הפרה אותו, לכן אותה הטבה שניתנה מתבטלת

רולנד עם-שלם:  למשל, יחיד שהצהיר בדוחות שלו שהוא תושב אילת כדי לקבל הטבות מס ואחרי כמה שנים אתה מגלה שהוא לא גר באילת, אתה לוקח את זה למפרע

רולנד עם-שלם:  על כל הפרה של תנאים שעל בסיסם הטבת המס ניתנת, כשאתה מגלה שיש הפרה של התנאי תמיד זה נעשה למפרע

רולנד עם-שלם:  זה לגבי הדיון שהיה פה לגבי האמירה למפרע, שהפריעה

ינון אזולאי: כן, כן

יצחק פינדרוס: עוד משהו, ינון?     

ינון אזולאי: עוד מעט, תכף אקבל את הפרוטוקול

אורית פרקש הכהן: נתקדם

תמר בנתורה: הגענו לסעיף 5, אנחנו בהגדרה של חברת חוץ מזכה

יצחק פינדרוס: מי מקריא?     

רולנד עם-שלם: ישי

ינון אזולאי: תמר, באיזה עמוד זה?     

תמר בנתורה: עמוד 1417

אורית פרקש הכהן: התקדמנו, לא היינו ב"חברת חוץ מזכה" כי קראנו את סעיף 1 וסעיף קטן (2)

ינון אזולאי: את רוצה לחזור אחורה? נחזור אחורה

אורית פרקש הכהן: לא, אני רוצה להתקדם קדימה

אורית פרקש הכהן:  אני מציעה שנלך למועד הרכישה הראשונה, אני טועה? איפה החברים מרשות המסים? היה לנו שם דיון מהותי, לכן אני לא רוצה לחזור

ינון אזולאי: לא, אבל עצרנו באמצע

תמר בנתורה: 3

ינון אזולאי: נכון, את צודקת תמר

תמר בנתורה: אני מציעה שנחזור כרגע ל"חברת חוץ מזכה"

תמר בנתורה:  תסבירו בבקשה שוב, בקצרה, על חברת חוץ מזכה

תמר בנתורה:  אחר כך נוכל להמשיך מ-(3) בתוך ההגדרה הזאת

ינון אזולאי: נכון, עצרנו את זה אז באמצע, את צודקת

קריאה: הגענו ל-7%

אורית פרקש הכהן: כן, סיימנו את סעיף קטן (2)

תמר בנתורה: נכון

רולנד עם-שלם: בבקשה, אתן הקדמה כדי שניזכר איפה אנחנו נמצאים

תמר בנתורה: כן, בבקשה תסביר כדי שנוכל להמשיך

ינון אזולאי: רולנד, תודה

רולנד עם-שלם: אנחנו נמצאים בסעיף 5

רולנד עם-שלם:  סעיף 5 הוא המתווה של מה שקורה כשחברה ישראלית רוכשת מניות של חברה ישראלית או חברה זרה – יש שם שני מתווים – תחת עמידה בכל התנאים שנתונים בחוק

רולנד עם-שלם:  עלות המניות של החברה הרוכשת תֻּפְחַת לצורכי מס, על פני חמש שנים

רולנד עם-שלם:  זה סעיף 5 בכללותו

רולנד עם-שלם:       כשעושים drill down בתוך הסעיף, יש דרישה לעמידה בתנאים

ולדימיר בליאק: בשתי האופציות?     

רולנד עם-שלם: כן, גם בישראלית וגם בזרה

רולנד עם-שלם:  התנאים הם שונים, ההטבה היא אותה הטבה

רולנד עם-שלם:  עכשיו אנחנו בתוך ה-drill down של ההגדרות שעל בסיסן קבועים לאחר מכן התנאים בחוק, בסעיף

רולנד עם-שלם:       עצרנו ב"חברת חוץ מזכה", נכון?     

תמר בנתורה: כן, כן

ועדת האתיקה): כן

רולנד עם-שלם: כשהחברה הזרה נרכשת, בסיטואציה בה החברה הישראלית קנתה את החברה הזרה

ינון אזולאי: כשהחברה הישראלית רכשה את?      

רולנד עם-שלם: ההגדרה נדרשת לסיטואציה בה חברה ישראלית קונה חברה זרה והיא רוצה לקבל את הטבת המס של הפחתת עלות המניות

ולדימיר בליאק: אמרת שזה 20% פחת

רולנד עם-שלם: כן, על פני חמש שנים, תחת עמידה בכל התנאים

ישי פרלמן: 	אני ישי פרלמן, מרשות המסים

תמר בנתורה: ישי, תגיד בקצרה על (1) ו-(2) ונתקדם להקראה של (3)

תמר בנתורה:  בבקשה

ישי פרלמן: ההגדרה של "חברת חוץ מזכה" היא: חברה שברכישתה אפשר לקבל את ההטבה

ישי פרלמן:  פסקה (1) דיברה על זה שהיא לא תהיה קרובה של החברה הרוכשת

ישי פרלמן:  פסקה (2) דיברה על זה - - -     

ינון אזולאי: רק להדגיש, אמרנו: "שלא תהיה קרובה"

ינון אזולאי:  ואני מדגיש את זה בכוונה, קרובה בזמן הרכישה

רולנד עם-שלם: כן, בוודאי שהיא קרובה מיד אחרי הרכישה

ינון אזולאי: לא, אמרנו שאם נולד קרוב, בחברה - - -      

רולנד עם-שלם: זה היה בסעיף 2, עכשיו אנחנו בסעיף 5

ינון אזולאי: בסעיף 2

רולנד עם-שלם: כשהחברה לא רוכשת חברה שהיא הייתה בעלת מניה בה גם לפני כן

רולנד עם-שלם:  זאת אומרת, זו עסקה חיצונית לגמרי

ינון אזולאי: תודה

ישי פרלמן: על פסקה (2) דיברנו, זו פסקה שאמורה להראות שמדובר בחברה טכנולוגית, היא מדברת על שיעור הוצאות המחקר והפיתוח של החברה מתוך סך הכנסותיה

ישי פרלמן:  ההוצאות היו 10%, ובעקבות דרישת הוועדה אמרנו: 7%

ישי פרלמן:      פסקה (3), אני אקריא:     "(3) סכום הוצאות המחקר והפיתוח של החברה בשנת המס שקדמה לשנת השגת השליטה עלה על 20 מיליון שקלים חדשים; הסכום האמור יחושב לפי השער היציג, בתום שנת המס, של המטבע שלפיו מוצגים דוחות החברה;"     פה אנחנו בעצם דורשים שזו תהיה חברה גדולה, לא רק חברת הייטק אלא גם חברה גדולה מאוד, נכס אסטרטגי

ישי פרלמן:  אנחנו דורשים שזו תהיה רכישה אסטרטגית שתעזור לישראל כי – כמו שאמרנו בדיון שעבר – רכישה של חברה תושבת חוץ יכולה מצד אחד להיות יתרון גדול מאוד לישראל, אם זאת רכישה של חברה טכנולוגית גדולה בחו"ל כשאנחנו הופכים את הבסיס, את חברת האם בישראל, להיות החברה המרכזית

ישי פרלמן:  מצד שני יש פה סיכון של העברת נכסים מישראל לחו"ל, שינצלו את הטבת המס הזאת לא רק כדי לקבל הטבת המס אלא גם לצורך הוצאת נכסים מישראל לחו"ל

ישי פרלמן:  לכן, יש פה איזשהו איזון

ישי פרלמן:  אנחנו רוצים למקד את ההטבה בדיוק באנשים שאנחנו רוצים, פה אנחנו רוצים את הרכישות האסטרטגיות האלה של מעל 20 מיליון שקלים

ישי פרלמן:       ""מועד הרכישה הראשונה" – המועד שבו ביצעה החברה הרוכשת את הרכישה הראשונה של אמצעי שליטה בחברה הישראלית המזכה או בחברת החוץ המזכה, מבין הרכישות האמורות בסעיף קטן (ג)(2) או לפי הסעיף האמור כפי שהוחל בסעיף קטן (ד)(1);"     

תמר בנתורה: בבקשה, תסביר ותתייחס גם לסעיפים

תמר בנתורה:  תודה

ישי פרלמן: בסעיף קטן (ג)(2) ובסעיף קטן (ד)(1) יש את התנאים להטבה

ישי פרלמן:  התנאי הוא שנרכשת שליטה, שהחברה הישראלית רוכשת שליטה בחברה הזרה ורוכשת לפחות 80%

ישי פרלמן:  כדי להבהיר מתי בדיוק חלה ההטבה, יש לנו פה הגדרה של מועד הרכישה הראשונה

ינון אזולאי: אגב, למה אתם צריכים דווקא 80%? 80% זה משהו די כבד

רולנד עם-שלם: שליטה, אנחנו רוצים שליטה

ינון אזולאי: יש לך שליטה גם ב-60% וב-51%

ינון אזולאי:  למה דווקא 80%?     

רולנד עם-שלם: אנחנו רוצים שליטה שתאפשר לאחר מכן לעמוד בשאר התנאים

רולנד עם-שלם:  למשל, צירוף העסקים בין החברה הישראלית לחברה הנרכשת בצורה כזאת שגם ה-I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  יהפוך להיות I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  ישראלי

ינון אזולאי: רק ב-80% זה נעשה I

ינון אזולאי: P

ינון אזולאי:  ישראלי?     

רולנד עם-שלם: מבחינת המתנגדים הפוטנציאלים שיכולים להיות - - -     

רולנד עם-שלם: טוב, עכשיו אתה יושב-ראש, אני אשלים את התשובה

ינון אזולאי: אין בעיה, רק תעשה את זה בצורה מכובדת יותר

רולנד עם-שלם: בכמה מקומות, בוודאי בעולם של מיזוג חברות – מיזוג כלכלי של חברות – יש דרישה של השתלטות מלאה על העסק הנרכש

רולנד עם-שלם:  אנחנו לא באנו ואמרנו: 100%, השתלטות מלאה, אנחנו מאפשרים את השְׁפִּיל כדי לא לתקוע את העסקה

ינון אזולאי: כשאתה אומר השתלטות של 100%, כלומר הוא צריך לקנות את כל החברה, לא להשאיר כלום

רולנד עם-שלם: נכון

רולנד עם-שלם:  זה הרעיון, בבסיס

ולדימיר בליאק: לא

ולדימיר בליאק:  גם 70%, לצורך העניין, זו השתלטות

רולנד עם-שלם: לא, לא

ינון אזולאי: בגלל זה אני שואל: למה הוא רוצה דווקא את ה-80%?     

רולנד עם-שלם: הדיון מתחיל מה-100%, לא מה-50%

רולנד עם-שלם:  הדרישה פה היא שאשתלט על חברת הבת, היא תהפוך להיות עסק שלי לגמרי ואוכל להזיז דברים ולעשות צירוף עסקים

ינון אזולאי: אתה בעצם הופך אותה לחברת אם, כאשר אם תקנה עוד חברה אחת החברה הזו כבר נמצאת אצלך כחברת אם, אתה רוצה להפוך אותה לחברת אם

רולנד עם-שלם: נכון

רולנד עם-שלם:  מצד אחד, הדרישה המינימלית היא 100%

רולנד עם-שלם:  מצד שני, אנחנו מבינים שיכולים להיות בעלי מניות שהם "לא מפריעים" בנוף, בהקשר של צירוף העסקים, והורדנו את הרף מ-100% ל-80%

ינון אזולאי: אתה רוצה שבהתחלה זה יעלה על 20 מיליון שקלים, נכון? למה דווקא הסכום הזה? מה הביא אותך לסכום הזה? הבנתי שב-80% אתה אומר: יש לי שליטה

ינון אזולאי:  אבל דווקא 20 מיליון? אתה אומר: שיהיה מינימום של 20 מיליון, איך קבעת?      

רולנד עם-שלם: אני לא זוכר איך המספר נולד בזמנו

ינון אזולאי: 80% הסברת: אני צריך את השליטה

ינון אזולאי:  למרות שיש בינינו מחלוקת, אתה אומר: לא, צריך שיהיה 100%

ינון אזולאי:  פה אתה אומר לי: אני צריך 20 מיליון

רולנד עם-שלם: לא, רצינו רף מינימלי

חמד עמאר: לא, ב-80% אני לא מקבל את השליטה

ינון אזולאי: אתה מקבל שליטה ב-80%

חמד עמאר: ב-51% אתה גם מקבל שליטה

ינון אזולאי: זה מה שאמרתי, ב-51%

חמד עמאר: אני מפחד שאנחנו נחוקק את החוק ובסוף הוא לא יעזור בכלום, רק עכשיו הגעתי אבל הייתי בכל הדיונים

חמד עמאר:  אני מתחיל בקריאה, נכנסים לעומק החוק ואני מרגיש שהחוק הזה לא יביא את התועלת שאנחנו רוצים – עם 80%, עם 20 מיליון, עם כל הדרישות שאנחנו מכניסים לתוך החוק

חמד עמאר:  בסופו של דבר החוק לא יבוא לידי יישום ונגיע לאותו מצב שאנחנו נמצאים בו היום

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  סעיף 5 בגרסה הקודמת שלו היה רק לגבי חברה ישראלית שרכשה חברה ישראלית, והשתמשו בו

רולנד עם-שלם:  הבאנו את הנתונים בפעם הקודמת, היה שימוש בסעיף

רולנד עם-שלם:  אנחנו מרחיבים את זה עכשיו גם לרכישה של חברה זרה

רולנד עם-שלם:  בהקשר של החברה הישראלית שקונה חברה זרה ומתחילה להזיז את הביזנס חזרה ארצה או לראשונה ארצה, אנחנו צריכים שליטה כלכלית-עסקית בעסק

רולנד עם-שלם:  אם אין שליטה בעסק – לא 51%, שליטה אמיתית, מבחינתנו 100%, כדי שתהיה תרומה למדינת ישראל

רולנד עם-שלם:  הבנו שיכולה להיות סיטואציה שיש כמה אחוזים לפה, כמה אחוזים לשם,  אנחנו לא רוצים למנוע את זה ולכן הורדנו את הרף מ-100% ל-80%

רולנד עם-שלם:        לגבי ה-20 מיליון

רולנד עם-שלם:  שוב, ההטבה פה היא הטבה משמעותית מאוד, היא הטבה של הפחתה של נכס שהוא לא בר-פחת בפקודת מס הכנסה, זה שינוי כללי המיסוי

חמד עמאר: נעשתה בדיקה של רכישה של 80%? אני מתעקש על ה-80%, נעשתה בדיקה בנושא הזה של 80% רכישה?     

רולנד עם-שלם: אפשר לשאול

רולנד עם-שלם:  יש פה נציגים מהחברות, הם יספרו על כמה מצבים בהם הם ירצו להפעיל את הדבר הזה וה-80% ימנע מהם

ינון אזולאי: רולנד, תסביר בבקשה, אחר כך תחזור ל-20 מיליון

חמד עמאר: אני באמת רוצה לחוקק כאן חוק שיהיה ישים בסופו של דבר, שלא נחוקק חוק שבסופו של דבר לא יהיה ישים, לא יעזור בכלום ולא יביא תועלת למדינת ישראל בשום דבר

חמד עמאר:  אני לא רוצה את זה

כרם נבו: כרם נבו, אני מנכ"לית פורום חברות הצמיחה

כרם נבו:  כן, מבחינת התנאים הבסיסיים של החוק, הסוגיה של ה-20 מיליון הגיונית מאוד

כרם נבו:  גם הסיפור של ה-80% הגיוני כי בסוף אתה רוצה לוודא שנעשתה פה רכישה מלאה של החברה ושמדינת ישראל נהנית מהקניין הרוחני שהחברה הזאת רכשה

כרם נבו:  כן, זה סופר הגיוני

ינון אזולאי: רולנד, וה-20 מיליון?     

רולנד עם-שלם: 20 מיליון – רצינו רף מינימלי שבגינו כולנו "טורחים" להזיז עכשיו את כל כללי המיסוי וכולי, לא רצינו שעל בסיס רכישת I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  של מיליון שקל יתחילו להפעיל את כל המנגנון של החוק פה

רולנד עם-שלם:  עשינו רף מינימלי, אני לא זוכר איך המספר, כמספר, נולד

רולנד עם-שלם:  אבל 20 מיליון שווי נכס בלתי מוחשי מביא לנו את העסקאות ה - - - אני מקווה מאוד שנגיע למאות מיליונים, כן? ו-20 מיליון יהיו בדיחה כתנאי מינימלי

כרם נבו: בעצם מדובר בעסקאות אסטרטגיות

כרם נבו:  הרעיון של כל הסעיף הזה היה לתמרץ חברות ישראליות לעשות רכישות אסטרטגיות, לצמוח גם באופן שהוא לא אורגני ולהביא לישראל קניין רוכשי משמעותי

כרם נבו:  אין סיבה שהמדינה תטרח ותתמרץ רכישות קטנות שקורות כל הזמן כי זה פשוט לא מספיק מעניין, המטרה פה היא באמת להבשיל את האקוסיסטם

ינון אזולאי: תודה

יאיר גולן: אני אמיר גונן, מרשות החדשנות

יאיר גולן:  רולנד, לגבי סעיף 2, בדיון הקודם עלתה בקשה למפעל מקדם חדשנות

יאיר גולן:  מפעל מקדם חדשנות בעצם פותר את הבעיה כשלחברה פחות מה-7% מו"פ שדיברנו עליהם אבל היא כן חברה טכנולוגית מאוד

יאיר גולן:  הסיבה לכך שהיא לא עומדת ב-7% ביחס למכירות היא לא בגלל שהיא חברה לא טובה, אלא בגלל שהיא חברה סופר טובה

יאיר גולן:  למשל, ל- Apple יש 6

יאיר גולן: 5% ביחס למכירות

יאיר גולן:  הסעיף הזה באמת בא לסנן, או חברה גרועה שאין לה מו"פ או חברה טובה ממש ש - - -      

ינון אזולאי: שלא מגיעה ל-7%

יאיר גולן: ויש מפעל מקדם חדשנות, זה מנגנון מחוק עידוד השקעות הון שבא לטפל במצב הזה, זו דווקא חברה מהקיצון השני, חברה סופר איכותית

יאיר גולן:  זה עלה בדיון הקודם ועכשיו לא הייתה לזה התייחסות

ינון אזולאי: זה עלה בשתי הדקות האחרונות של הדיון הקודם

יאיר גולן: נכון

רולנד עם-שלם: אני כבר לא הייתי, לא צפיתי אז

ינון אזולאי: חשבנו שאתה צופה בנו עד הסוף

רולנד עם-שלם: התנאי המקורי היה 10%, הוצאות המו"פ מהוות 10% לפחות

ינון אזולאי: אתה הולך תמיד על הרף הגבוה: מ-100% ירדנו ל-80%

ינון אזולאי:  יכולת גם להגיד 50%, להוריד ל-7% ולהגיד: תראה איך יצאתי

ינון אזולאי:  רולנד, הוא מסביר לך מקרה שהוא אמיתי

רולנד עם-שלם: אני קשוב

ינון אזולאי: הוא אומר לך: קח חברת דוגמת Apple, הם 5

ינון אזולאי: 7%

ינון אזולאי:  אתה אומר לו: לא, 7%

ינון אזולאי:  אם הוא היה מביא לך דוגמה מחברה לא מוכרת שקמה רק עכשיו, זה בסדר, אני מבין אותך

רולנד עם-שלם: אם אנחנו מאמינים שחברה ישראלית תרכוש בקרוב את Apple אז אני מוכן להגמיש את התנאי

ינון אזולאי: אם אתה תאמין אז זה יקרה

רולנד עם-שלם: אני מאמין

ינון אזולאי: זה יקרה, יאללה

רולנד עם-שלם: בלי נדר

כרם נבו: אם יורשה לי, בסוף הדיון הקודם דיברנו על אפשרות לתת לרשות החדשנות לבחון גם סיטואציה שבה - - -     

יאיר גולן: על זה דיברנו כרגע, על מפעל מקדם חדשנות

כרם נבו: השאלה האם זה - - -      

ינון אזולאי: על זה הוא מבקש ממנו

יאיר גולן: זה הדיון

ינון אזולאי: רולנד, תשובה

רולנד עם-שלם: 	כן, התשובה

ינון אזולאי: התשובה צריכה להיות בין 5% ל-6%

רולנד עם-שלם: לא, הדרישה פה היא דרישה מעבר

רולנד עם-שלם:  אנחנו כבר הורדנו אותה מ-10% ל-7%, הם קיבלו

כרם נבו: נכון, האמת היא שזה - - -      

רולנד עם-שלם: אפשר להחזיר את זה ל-10% וללכת על ה - - -     

ינון אזולאי: ואנחנו נגיע ל-2%

רולנד עם-שלם: אם אמיר מקבל את ההצעה, נחזיר את זה ל-10% אבל נאפשר את אישור מקדם החדשנות של רשות החדשנות עם רף מינימלי של הוצאות מו"פ

כרם נבו: ה-7% מייצרים לנו פשטות כי הם מיישרים קו עם חוק עידוד השקעות הון

כרם נבו:  ה-7% עושים הרבה מאוד היגיון, בטח בעסקאות גדולות, אני חושבת שהם חשובים

רולנד עם-שלם: אני גם מסכים ל-7%

רולנד עם-שלם:  הסכמתי ל-7%, עכשיו זה 7% עם כוכבית

ינון אזולאי: הוא הסכים ל-7%, אבל רשות החדשנות אומרת שיש להם בעיה עם זה וצריך לשמוע גם אותם

רולנד עם-שלם: להם חילקתי את ה-7%, אני מחלק פה משהו לכולם

רולנד עם-שלם:  מישהו רוצה עוד משהו?      

ינון אזולאי: כן

ינון אזולאי:  תקשיב למה שאני אומר לך עכשיו

יאיר גולן: אגב, זה הגיע מלשכת רואי החשבון, הם העלו את זה, הקרדיט להם

ינון אזולאי: עזוב את הקרדיט, אף אחד לא קיבל עדיין כלום

יאיר גולן: אבל זה באמת נכון

ינון אזולאי: אתה כמו חבר כנסת: קודם כול נחלק את הקרדיט ואחר כך נשתדל לעשות

ינון אזולאי:  אל תעשה את זה ככה

אורית פרקש הכהן: לא הבנתי, אתה מבקש שנחזור ל-10%? אני רוצה להבין מה אומר נציג רשות החדשנות, אתה רוצה להחמיר את הרף?     

יאיר גולן: להפך

ינון אזולאי: לא, הוא מקל

אורית פרקש הכהן: אתה רוצה גם 7%  וגם את ה - - -     

יאיר גולן: להפך, אנחנו מבקשים שבע אחוז ביחס למכירות

אורית פרקש הכהן: שבעה

אורית פרקש הכהן:      << דובר_המשך >> אמיר גונן: << דובר_המשך >>        שבעה אחוזים

ינון אזולאי: אל תגידי לו כמה אחוזים הוא רוצה

ינון אזולאי:      << דובר_המשך >> אמיר גונן: << דובר_המשך >>        אתן דוגמה

אורית פרקש הכהן: לא, לפני הדוגמה אני רוצה להבין מה אתה מבקש, 7% ועוד מה?     

יאיר גולן: אתן דוגמה כדי שזה יהיה ברור

אורית פרקש הכהן: אנחנו כל הזמן הולכים אחורה

ינון אזולאי: למה את מסתכלת אחורה? את מסתכלת אחורה כי זה היה תקוע עוד כשאת היית אבל אין מה לעשות, עכשיו אנחנו מתקדמים

אורית פרקש הכהן: אגיד לך, בתור מישהי שקידמה חוק שהיה תקוע שלוש שנים, אני פשוט חושבת שיש חשיבות בלגמור אותו

ינון אזולאי: אבל גם צריך לגמור אותו באופן טוב כדי שבסוף לא נחזור עוד פעם, באותו גלגל, למקום - - -     

אורית פרקש הכהן: ברור, אני מודה באשמה, אני רוצה לגמור אותו, חשוב לי

יאיר גולן: הבעיה היא שנפסיד את החברות הסופר איכותיות

יאיר גולן:  החברה הוציאה בשנה הראשונה שבע אחוז - -     

אורית פרקש הכהן: שבעה, אני לא יכולה

יאיר גולן: - - שבעה אחוזים ומכרה ב-10 מיליון שקלים – עומדת בתנאים

ינון אזולאי: בסדר, אבל הוא רוצה לתת שבע אחוז ואת רוצה לתת שבעה, שכל אחד ייתן מה שהוא רוצה

ינון אזולאי:  הוא מדבר כמו מרב מיכאלי, מה זה משנה?     

יאיר גולן: שנה אחר כך המוצר מתפוצץ, יש לה מוצר מספר אחת בעולם, מכרה ב-100 מיליון שקלים ועדיין הוציאה שבעה מיליון שקלים – עדיין עומדת בתנאים

יאיר גולן:  שנה אחרי, המוצר הכי טוב בעולם, מכרה ב-200 מיליון שקלים – היא כבר לא עומדת בהגדרה, כאילו היא חברה לא מספיק טובה

יאיר גולן:  זה מעוות

אורית פרקש הכהן: מה ההצעה? אני רוצה להבין את ההצעה

יאיר גולן: לכן, יש מנגנון שהוא מוכר, שנמצא בחוק עידוד השקעות הון: רשות החדשנות, באמצעות בודק טכנולוגי, בודקת האם יש כאן מובילות של הטכנולוגיה של אותה חברה

יאיר גולן:  שהסיבה שהיא לא עומדת ביחס מו"פ למכירות היא לא שהיא חברה עם לא מספיק מו"פ אלא להפך, היא בקיצון השני

אורית פרקש הכהן: הבנתי

ינון אזולאי: הוא רוצה גמישות בשבילם, מרשות החדשנות

אורית פרקש הכהן: אבל הוא רוצה להשאיר את הרף של ה-7% ועוד המנגנון הזה

יאיר גולן: בוודאי

ינון אזולאי: כן, כשיש לו את הגמישות להחליט

רולנד עם-שלם: או – או

ינון אזולאי: לא או – או

אורית פרקש הכהן: כן, או – או בלי רף בכלל?     

ינון אזולאי: לא

יאיר גולן: לא, ה-7%

יאיר גולן:  אם 6

יאיר גולן: 9% - - -     

אורית פרקש הכהן: או 7% או שרשות החדשנות תחליט?     

ינון אזולאי: אתה יכול להחליט לתת לו

יאיר גולן: אם 6

יאיר גולן: 9% , תגיש בקשה

רולנד עם-שלם: זה: או – או, זה נקרא: שתי חלופות

אורית פרקש הכהן: לא, או – או זה מוגזם

ינון אזולאי: רולנד, הוא אומר: תשאיר לי את היכולת

ינון אזולאי:  אתה בכל דבר נצמד לחוק עידוד השקעות הון, הוא אומר לך: אין בעיה, תעשה העתק-הדבק גם לזה

ינון אזולאי: שמענו

ינון אזולאי: ומה?     

רולנד עם-שלם: אנחנו מוכנים ללכת על הפלסטר של אישור מקדם החדשנות במקום העמידה בתנאי של ה-10% שהפכו להיות 7%, אבל אנחנו צריכים רף מינימלי כדי שלא יהיה מצב שאין בכלל הוצאות מו"פ, כי אז אנחנו בדיון אחר

רולנד עם-שלם:  על איזה רף מינימלי חשבתם, במקום השבע?     

יאיר גולן: יש כאן הוצאות מו"פ מינימליות של 20 מיליון שקלים

ינון אזולאי: שבעה

רולנד עם-שלם: לא, בכוונה אמרתי שבע

חמד עמאר: הרגו את הבן-אדם: שבע, שבעה

יאיר גולן: יש כאן הוצאות מו"פ מינימליות של 20 מיליון שקלים

רולנד עם-שלם: לא, לא, נעשה אחוז

רולנד עם-שלם:  דיברת על Apple, כדוגמה, שהיא ב-6

רולנד עם-שלם: 9%

יאיר גולן: אתה אומר: הרף המינימלי, המינימלי

רולנד עם-שלם: כן, שבלעדיו גם האישור לא עוזר

אורית פרקש הכהן: רולנד צודק

יאיר גולן: שלוש

רולנד עם-שלם: לא, לא, משהו שהוא גבוה משבע

יאיר גולן: שתיים, חמש

אורית פרקש הכהן: ינון, אני מציעה שהם ידברו ביניהם

ינון אזולאי: לא, סליחה, הם היו צריכים לדבר על זה בשבוע שעבר

ינון אזולאי:  סיכום הדיון היה שהם ידברו

אורית פרקש הכהן: נכון

אורית פרקש הכהן:  עם כל הכבוד, רשות החדשנות, למה לא ניהלתם את השיח הזה עם רשות המסים לפני הדיון?     

רולנד עם-שלם: הינה, הסכמנו, חמישה

רולנד עם-שלם:  הסכמנו, חמישה אחוזים

ינון אזולאי: הסכמתם על חמישה אחוזים?     

רולנד עם-שלם: מי שמתחת לשבע ומעל חמש, יוכל להביא אישור מפצה

אורית פרקש הכהן: הבנתי, יפה

אורית פרקש הכהן:  אתם עושים גמישות בקו הזה של השרירות, שתהיה בו איזושהי גמישות, שלא יהיה איזה רף חותך

רולנד עם-שלם: בין חמש לשבע

רולנד עם-שלם:  מתחת לחמש – אין; בין חמש לשבע – אפשר להביא אישור; מעל שבע – אין בעיה

אורית פרקש הכהן: מצוין

ינון אזולאי: זה מקובל עלייך?     

אורית פרקש הכהן: כן

ינון אזולאי: חמש או חמישה? שבע או שבעה?     

אורית פרקש הכהן: חמישה

אורית פרקש הכהן:  כל עוד אומרים את המספרים נכון

ינון אזולאי: היא אומרת שאם זה: חמש, שבע – לא מקובל עליה, חמישה, שבעה – מקובל עליה

רולנד עם-שלם: נחשוב על זה

אורית פרקש הכהן: כל הצעירים של היום, הכי חכמים ולא יודעים להגיד מספרים

אורית פרקש הכהן:  תגידו מספר, זכר או נקבה, לפי הכללים

ינון אזולאי: ועברית יודעים לדבר? אומרים לך: כבישים, כבישות; אזרחים, אזרחיות; אוטובוסים, אוטובוסיות

ינון אזולאי:  לי זה גם לא נשמע הכי טוב

אורית פרקש הכהן: ינון, מאיזו מפלגה אני?      

ינון אזולאי: סליחה

חמד עמאר: יש עתיד לא אומרים את זה אף פעם

אורית פרקש הכהן: אני לא מיש עתיד

ינון אזולאי: היא לא מהעתיד ולא מעתידה – היא ממלכתית, ממלכה

ינון אזולאי:      לסיכום, תגידו את מה שסיכמתם ביניכם ונתקדם הלאה

רולנד עם-שלם: סיכמנו שאנחנו מגבילים את התנאי של החברה לגבי הוצאות מו"פ

רולנד עם-שלם:  אנחנו מביאים מחוק עידוד השקעות הון את החלופה השנייה של אישור מקדם חדשנות – ככה זה נקרא, נכון? - -     

יאיר גולן: כן

רולנד עם-שלם: - - ובלבד שהוצאות המו"פ באותה שנת מס עולות על 5%

אורית פרקש הכהן: תמר, הייתי אומרת שהסעיף נשאר כמו שהוא, כאשר לפי הסיכום מהישיבה הקודמת – שהיה מקובל על כולנו – הרף של 10% יורד ל-7% ופשוט מוסיפים עוד סעיף קטן שבו אומרים: למרות האמור, במקרים שבין 5% ל-7% יחול ההסדר שמדברים עליו

אורית פרקש הכהן:  את מבינה?     

תמר בנתורה: כן, אני מבינה

אורית פרקש הכהן: הבנתי את ההסכמה?     

רולנד עם-שלם: ההסכמה ברורה, הניסוח – ישי

אורית פרקש הכהן: נראה לי שככה הכי טוב

ינון אזולאי: רשות החדשנות, זה סגור? ממשיכים הלאה, תודה

ינון אזולאי:  ישי

ישי פרלמן: ""סכום רכישה נקי" – הסכום ששילמה בפועל החברה הרוכשת לרכישת אמצעי שליטה בחברה המזכה עד תום 4 שנים מיום חתימת ההסכם לרכישתם (בסעיף זה – הסכם הרכישה), בהפחתת סכום ההון העצמי של החברה המזכה כשהוא מוכפל בחלק החברה המזכה שנרכש כאמור, ובלבד שסכום ההון העצמי כאמור הוא סכום חיובי, ובהפחתת כל סכום שהוחזר לחברה הרוכשת; לעניין זה, "סכום ההון העצמי", של חברה מזכה – הסכום המתקבל מצירוף הסכומים של כל אלה: עודפים ורווחים, הון מניות, פרמיה על מניות ופריטים אחרים כיוצא באלה,"     ואם הסכום שולם על רכישת אמצעי שליטה, בנוסח כתוב ב: "חברה ישראלית מזכה", אנחנו נבקש לשנות את זה ל: חברת חוץ מזכה, כי יש פה איזושהי טעות סופר, גם:       "– בהפחתת נכסים לא מוחשיים הרשומים בספרי החברה המזכה;"     אולי מיכאל יסביר את זה

ינון אזולאי: כן, שיסביר

מיכאל איתן: אני מיכאל אסולין, מנהל האגף לרישוי בין-לאומי ברשות המסים

מיכאל איתן:  המטרה פה היא לוודא שכשאתה קונה חברה אתה לא קונה את הרווחים שלה, את המזומן שיש בה, אלא אתה באמת קונה את המרכיב הטכנולוגי

מיכאל איתן:  כשאנחנו מדברים על חברה זרה, הנקודה היא שברמת הדוחות הכספיים הרבה פעמים הנכסים הלא מוחשיים שמפותחים באמצעות הוצאות המחקר והפיתוח של החברה, נרשמים במאזן או שהם נרשמים בדוח רווח והפסד, במטרה ליצור את האדישות

מיכאל איתן:  כשאנחנו בחברה הישראלית אני אדיש כי גם ככה זה נכס בישראל, כשאני בחברה זרה אני רוצה לוודא שאני לא יוצר פה איזשהו יתרון מס בצורת הרישום החשבונאית

ינון אזולאי: לא הבנתי

חמד עמאר: אתה רוכש את החברה - - -     

רולנד עם-שלם: אוסיף על מיכאל

רולנד עם-שלם:  עלות המניות משקפת כמה דברים: היא משקפת את מה שכבר קרה בעבר –  הרווחים הצבורים של החברה הנרכשת; והיא משקפת את הפוטנציאל העתידי – שהוא החלום, השווי שלא  בא לידי ביטוי בדוחות הכספיים

רולנד עם-שלם:  ההגדרה כאן קובעת שההטבה תבוא רק על החלק העתידי

רולנד עם-שלם:  אני לא אתן עכשיו הטבת מס על זה שקנית חברה שיש בה מזומנים ורווחים מהעבר, על הרכיב הזה של עלות המניות לא תקבל הטבת מס

רולנד עם-שלם:  תקבל הטבת מס רק בגין רכיב שהוא בדרך כלל הרכיב המשמעותי יותר בחברות האלה, הרכיב של הרווחים העתידיים, הפוטנציאליים, שעוד לא באו לידי ביטוי בדוחות הכספיים של החברה הנרכשת

ינון אזולאי: לא על הקיים

רולנד עם-שלם: לא על הנצבר, על הקיים ש - - -     

ינון אזולאי: כן, על הנצבר

חמד עמאר: על הקיים אתה לא נותן הטבת מס כי - - -     

ינון אזולאי: הוא נותן לו על העתיד, הוא מסתכל על ההשקעות שלו

רולנד עם-שלם: אם אתה קונה חברה - - -     

חמד עמאר: אתה לא אמור להסתכל על משהו מוחשי

רולנד עם-שלם: לא, לא

רולנד עם-שלם:  בשווי, יש לו שווי

רולנד עם-שלם:  כרגע החברה הנרכשת מפתחת טכנולוגיה שלא באה לידי ביטוי  ברווחים של החברה וגם לא כנכס במאזן

רולנד עם-שלם:  הוא צומח, החברה מצמיחה אותו, זה החלום ששווה הרבה כסף, זה מה שהחברה רוצה לקנות

רולנד עם-שלם:  אם מעבר לחלום החברה הרוכשת גם קנתה מזומנים שהיו צבורים בקופה, על הרכיב הזה אני לא נותן את ההטבה, אני לא נותן הטבה למישהו שקונה מזומן

חמד עמאר: אתה צודק

משה שמיר: אפשר לשאול שאלה?      

ינון אזולאי: כן

משה שמיר: אני משה קאשי, מנהל תחום פיננסים בלובי 99

משה שמיר:  אם בחברה יש הפסדים צבורים?      

רולנד עם-שלם: באיזו חברה?     

משה שמיר: החברה הנרכשת

רולנד עם-שלם: הישראלית או הזרה? 

משה שמיר: הזרה

רולנד עם-שלם: כן

משה שמיר: גם לזה יש שווי

רולנד עם-שלם: לא בטוח שבעיניים ישראליות

קריאה: אתה תקבל את כל המניות

קריאה:  המנגנון יקבע שאם יש לך שווי, זאת אומרת שההון העצמי שלך הוא אפס, אז התמורה פחות ההון העצמי – אפס – זה אומר שתקבל את כל המניות

ינון אזולאי: אוקיי

ינון אזולאי:  ישי

ישי פרלמן: ""שנת הרכישה" – שנת המס שבה חברה רוכשת רכשה אמצעי שליטה בחברה מזכה;     ""שנת השגת השליטה" – שנת המס שבה התבצעה רכישת אמצעי השליטה שלאחריה עמדה החברה הרוכשת בתנאי הקבוע בסעיף קטן (ג)(1) או בסעיף הקטן האמור כפי שהוחל בסעיף קטן (ד)(1);"     	זו הרכישה האחרונה, שהביאה אותי למעל 80%

רולנד עם-שלם: בהנחה שהרכישה הייתה בשלבים

ינון אזולאי: כלומר, אם זה קרה בשלוש שנים זו בעצם השנה השלישית

רולנד עם-שלם: נכון, אז מתחילה ההטבה

ינון אזולאי: אם היא קנתה את זה בשלוש שנים - - -     

רולנד עם-שלם: רק אז מתחילה ההטבה, ההטבה מתחילה ברגע שהגעת לשליטה

ישי פרלמן: בסעיף קטן (ג)(1) או בסעיף הקטן – כפי שהוחל בסעיף קטן (ד)(1), זה משהו טכני

ישי פרלמן:  (ג)(1) מדבר על רכישה של חברה ישראלית ו-(ד)(1) זו רכישה של חברה זרה

ישי פרלמן:  בשני המקרים זו השגה של ה-80%

ישי פרלמן:      ""תקופת ההפחתה" – חמש שנות מס המתחילות בשנה שלאחר שנת השגת השליטה או ביצוע התשלום בפועל, לפי המאוחר

ישי פרלמן: "      כמו שאמרנו, הסעיף הזה נותן אפשרות לנכות, בדומה לפחת, את עלות הרכישה של המניות

ישי פרלמן:  צריך לקבוע באלו שנים ההפחתה הזו תהיה, התקופה שתהיה: בחמש שנות מס המתחילות בשנה שלאחר השגת השליטה או ביצוע התשלום בפועל, לפי המאוחר

ישי פרלמן:       זה אומר ברכישה בשלבים: אם שילמת והגעת ל-40% בשנה הראשונה ואחרי זה שילמת כדי להגיע ל-80% בשנה השנייה, אז מתחילת השנה השלישית תתחיל להפחית

ינון אזולאי: שם אני מתחיל להפחית למשך חמש שנים?     

ישי פרלמן: למשך חמש שנים

ישי פרלמן:  אבל אם כבר שילמת 80% בשנה א' ובשנה ב' מ-80% ל-90%, אז כבר בשנה ב' תוכל להפחית

ינון אזולאי: כי אני דרשתי ממנו רק את ה-80%, לא דרשתי ממנו 90%

ישי פרלמן: נכון

ישי פרלמן:  ואת ה-10% הנוספים תוכל בשנה שלאחר מכן, כי זו השנה שבה ביצעת את התשלום

ינון אזולאי: הבנתי

ינון אזולאי:  כלומר, אני מתחיל מרגע שהגעתי ל-80%

רולנד עם-שלם: נכון

ישי פרלמן: או התשלום, לפי המאוחר

רולנד עם-שלם: כי יכול להיות שהגעת ל-80% ועוד לא שילמת

ינון אזולאי:  כן, כן

רולנד עם-שלם: רק על הנייר

ישי פרלמן: "(ב) על אף האמור בכל דין, סכום הרכישה הנקי ששילמה חברה רוכשת לרכישת אמצעי שליטה בחברה מזכה, יותר לה ניכויו בשיעורים שנתיים שווים מהכנסתה הטכנולוגית המועדפת בשנת המס, במשך תקופת ההפחתה, ובלבד שאם החברה המזכה היא חברה ישראלית מזכה – התקיים האמור בסעיף קטן (ג), ואם החברה המזכה היא חברת חוץ מזכה – התקיים האמור בסעיף קטן (ד)

ישי פרלמן: "     	זו בעצם ההטבה שדיברנו עליה

ישי פרלמן:  הניכוי הוא רק מההכנסה הטכנולוגית המועדפת שמתקבלת בשנת המס במשך תקופת ההפחתה, במשך חמש שנים

ישי פרלמן:  לגבי התנאים, בג' נקרא את התנאים לגבי החברה הישראלית ובד' את התנאים לגבי חברה זרה

רולנד עם-שלם: זה הסעיף המהותי שאוסף את כל ההגדרות שקראנו עד עכשיו ומסדר אותן במשפט אחד

רולנד עם-שלם:  אם עמדת בכולן חוץ מהתנאים שעוד לא קראנו – התנאים בהמשך – אז זו ההטבה, זה הסעיף האופרטיבי של הטבת המס

ינון אזולאי: אוקיי

ישי פרלמן: ג' זה כבר התנאים לגבי החברה הישראלית:     "(ג) הייתה החברה המזכה כאמור בסעיף קטן (ב) חברה ישראלית מזכה, יותר לחברה הרוכשת ניכוי כאמור באותו סעיף קטן, אם התקיימו כל אלה:     

תמר בנתורה: תסביר בבקשה

ישי פרלמן: זה מה שדיברנו עליו עכשיו, השגת ה-80%

ישי פרלמן:  זה יכול להיות גם בשלבים, אם זה בתוך 12 החודשים

ינון אזולאי: כלומר, בשנה הראשונה

ינון אזולאי:  אם הוא עשה את ה-80% בשנה ראשונה, אז מיד לאחר מכן

ינון אזולאי:  נכון?     

רולנד עם-שלם: כן, כן

רולנד עם-שלם:  אם הוא קנה 80% או 100%, אז מיד הוא נכנס

ישי פרלמן: אבל 12 החודשים יכולים לעבור גם בין שנים

רולנד עם-שלם: בין שנות מס

ישי פרלמן: בין שנות מס

ינון אזולאי: כלומר, אם למשל, זה התחיל באמצע שנת מס

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  כל עוד זה באותה שנת מס אין בעיה

רולנד עם-שלם:  מה קורה אם קניתי בשנת מס מסוימת? הרי הבחינה שלנו היא בחינה שנתית, שנת מס

ינון אזולאי: זה מה שאני אומר

ינון אזולאי:  למשל: קנית את זה באוקטובר 2023

רולנד עם-שלם: כמה אחוזים? אם קנית 70% באוקטובר, זה עדיין לא מספיק

ינון אזולאי: ואת ה-10% קנית במהלך 2024

רולנד עם-שלם: בינואר שנה לאחר מכן

רולנד עם-שלם:  רק אז תוכל לקבוע, בשנת המס הבאה

ינון אזולאי: בשנת המס 2025, לצורך העניין

רולנד עם-שלם: נכון

ינון אזולאי: אפילו שהרוב היה כבר, אפילו 79%

רולנד עם-שלם: נכון, הבחינה היא בחינת שנת המס, בחינה שנתית

שני אלה: החברה הרוכשת שילמה בפועל 25% מסכום הרכישה הוודאי או 10% מסכום הרכישה הנקי שעליה לשלם לחברה המזכה לרכישת אמצעי שליטה לפי הסכם הרכישה, לפי הנמוך שבהם; לעניין זה, "סכום הרכישה הוודאי" – החלק מסכום הרכישה הנקי כאמור שעל החברה הרוכשת לשלם לפי הסכם הרכישה, בלא תנאי;"  
 

רולנד עם-שלם: העניין פה: מה קורה לגבי הרכישות שייקרו בסוף תקופת הוראת השעה? איפה אתה שם את קו הגבול של מועד הרכישה? כל עוד רכישת ה-80% קורית בתקופת הוראת שעה – אין בעיה

רולנד עם-שלם:  אבל מה קורה אם בסוף תקופת הוראת שעה התחלת לרכוש מניות ולא הגעת ל-80%? זו הסיטואציה שנדונה פה

ינון אזולאי: תפרט

ינון אזולאי:  אתה מדבר בפועל, מתי החברה שילמה 25%?      

רולנד עם-שלם: בתוך הוראת שעה

רולנד עם-שלם:  כלומר, אם אתה בדקה ה-90 בהוראת השעה - - -     

ינון אזולאי: פורש את זה עכשיו לשנים שאנחנו נמצאים בהוראת השעה

רולנד עם-שלם: אם הוראת השעה מסתיימת בסוף - - -     

ינון אזולאי: 2026

רולנד עם-שלם: 2026? 2027?     

ינון אזולאי: בסוף 2026, לא?     

אורית פרקש הכהן: אמרנו שנאריך את זה יחסית לעיכוב

רולנד עם-שלם: לצורך הדיון שלנו נניח בסוף 2027

ישי פרלמן: בסוף 2026

רולנד עם-שלם: בסוף 2026

רולנד עם-שלם:  מצופה שהחברה הרוכשת תגיע לשליטה של 80% עד סוף 2026

ינון אזולאי: רולנד, אני תלמיד טוב, זכרתי

רולנד עם-שלם: אם היא הגיעה –  הסעיף הזה לא רלוונטי; אם היא הגיעה ל-0% – אז זה גם לא רלוונטי, היא בחוץ

רולנד עם-שלם:  מה קורה אם היא התחילה לרכוש ב-2025, ב-2026 ורק ב-2027, כשהוראת השעה כבר הסתיימה, היא הגיעה לרף של ה-80%? פה יש דרישה מינימלית של 25% בתוך תקופת הוראת השעה

רולנד עם-שלם:  יש פה שני מבחנים לגבי מה שקורה אם קנית ועוד לא שילמת, אבל בגדול, אנחנו מאפשרים פה הכנסת רגל בדקה ה-90 של הוראת השעה, ושליטה לאחר מכן

ינון אזולאי: כי אתה יודע מראש שאתה הולך לעשות עוד הארכת הוראת שעה

רולנד עם-שלם: לא, לא

ישי פרלמן: זה רלוונטי גם למקרה שבו אתה עושה את הרכישה, משיג את השליטה בתוך הוראת השעה, אבל לא משלם את התשלומים כי התשלומים מגיעים מאוחר יותר

ינון אזולאי: כלומר, אתה דורש ממנו בתוך הוראת השעה – גם אם זה יהיה למשל, באוקטובר-נובמבר 2026 –שיהיה בפועל תשלום של 25%, נכון? ומה זה ה-10% שאתם רוצים פה אחר כך? או 10% מסכום הרכישה הנקי, מה זה הנקי אצלך?      

רולנד עם-שלם: יש פה שתי הגדרות: יש סכום הרכישה, וסכום הרכישה הנקי

ינון אזולאי: סכום הרכישה הכולל – 25%?     

רולנד עם-שלם: נחזור להגדרות

רולנד עם-שלם:  קודם עשינו הבחנה בין המזומן לבין הרכישה עצמה

רולנד עם-שלם:  מה קורה כשיש רכישה אבל אין עדיין מזומן? כדי שלא יהיה מצב שיש רכישה על הנייר אבל שום מזומן לא עבר, יש רף מינימלי של מזומן שצריך לעבור

רולנד עם-שלם:  תראה סימנים שאתה הולך לרכוש

ינון אזולאי: מתוך ה-25% אתה רוצה ש-10% יעברו במזומן

רולנד עם-שלם: זאת הייתה הכוונה פה?     

מיכאל איתן: לא

מיכאל איתן:  הכוונה פה הייתה שכשאני קונה חברה, הרבה פעמים המחיר נקבע על בסיס כל מיני אבני דרך מסוימות וכל מיני תנאים מתלים

מיכאל איתן:  בכל מקרה אני רוצה שלפחות 10% מסכום הרכישה המלא, הנקי, שאותו אתה זכאי להפחית, תשלם בתוך הוראת השעה

מיכאל איתן:  אבל סכום הרכישה הוודאי שלא מותנה בשום דבר, לפחות 25% ממנו ישולם

ינון אזולאי: סליחה, אני לא מבין

ינון אזולאי:  מה זה 25% שהוא לא מותנה בשום דבר? מתוך ה-80% שאני צריך לרכוש?     

מיכאל איתן: נניח שעכשיו אני הולך וקונה חברה, הרבה פעמים הרכישה בחברות הייטק מבוססת על הפוטנציאל העתידי, כמו שרולנד אמר קודם

מיכאל איתן:  בהסכם הרכישה אני אומר: אני משלם לך עכשיו עשרה מיליון דולר ואשאיר לך עוד חמישה מיליון דולר, אם יקרה משהו

מיכאל איתן:  אני אומר שבתוך הוראת השעה, מתוך 15 מיליון הדולרים – שזה סכום הרכישה המלא – 10% כבר - -     

ינון אזולאי: יש לי עשרה מיליון דולר שהם ודאיים

מיכאל איתן: - - או לפחות 25% מהסכום הוודאי, שזה אותם 10 מיליון דולרים שסגרנו במועד ההסכם

מיכאל איתן:  לפי הנמוך מבניהם

רולנד עם-שלם: זה תנאי רצינות

ינון אזולאי: אין בעיה

ינון אזולאי:  מה שאני לא מבין, הרי אתה נותן לו את זה כי יש פה רצינות של 80%

ינון אזולאי:  עכשיו רכשת רק 25%, כי הוא צריך להגיע ל-80%

מיכאל איתן: זה התזרים, זה תזרים המזומנים

ינון אזולאי: לא, הוא אמור להגיע ל-80% בסופו של דבר?     

ישי פרלמן: ה-80% לא קשורים לסעיף הזה

ינון אזולאי: הם לא נמצאים?     

ישי פרלמן: הם לא קשורים לזה, כדי לקבל את ההטבה צריך לרכוש 80%

ינון אזולאי: נכון

ישי פרלמן: נניח שהמחיר שלך הוא 100 מיליון

ישי פרלמן:  בשביל לרכוש 80% – האחוזים פה מתייחסים ל-100 מיליון

ישי פרלמן:  אם קבעתי 100 מיליון, זהו, אין עוד סעיפי תמורות, אין שום דבר מסובך – אז צריך לשלם 25% מזה

ישי פרלמן:  אם אני משלם לך 10 מיליון על ה-80% ואם X,Y קורה – עוד 100 מיליון; אם זה קורה – עוד 200 מיליון; אם זה קורה – עוד 300 מיליון, אז אני צריך לשלם רק 10%

ינון אזולאי: הבנתי, רולנד התחיל ואמר שהסעיף הזה בסופו של דבר נוגע בזה שאם אחרי שנת 2026 – כלומר, בסוף שנת 2026, דקה לפני שמסתיימת הוראת השעה – הוא קונה מינימום של 25% - - -     

רולנד עם-שלם: אני חוזר בי מההסבר של ה-

רולנד עם-שלם: 80%,

רולנד עם-שלם:  יש פה התניה של ה-80%, רק שהתזרימית כרגע - - -     

ינון אזולאי: אשאל אותך קצר יותר: הגיעה סוף שנת 2026 והוא רוצה לרכוש את ה-80%, רק שאין לו עכשיו את ה-80% והוא אומר: אני אתחיל

ינון אזולאי:  כמה אתה רוצה? פה זה נוגע בכמה הוא יתחיל?     

רולנד עם-שלם: מה אומר ההסכם? הסכם הרכישה מדבר על 80% או פחות?      << יור >> היו"ר ינון אזולאי: << יור >>        הסכם הרכישה מדבר על 80% כי אחרת אתה לא נכנס, אם פחות מ-80% אתה לא נכנס בכלל

רולנד עם-שלם: יפה

רולנד עם-שלם:  ההסכם אומר: בדצמבר 2026 יש הסכם רכישה של לפחות 80% מהחברה ועכשיו יש שאלה תזרימית – זה הסעיף שבא לפתור את הבעיה, שלא שילמת את כל ה-80% עד סוף 2026

ינון אזולאי: מה אתה רוצה ממנו באחוזים? תסביר

ינון אזולאי:  הבנתי, הוא חתם את החוזה על ה-80%, מה אתה רוצה ממנו כרגע כדי שכמה אחוזי רכישה תראה בסוף שנת 2026?     

רולנד עם-שלם: יש פה שתי חלופות

רולנד עם-שלם:  מי רוצה להסביר את ה-25%? בבקשה

מיכאל איתן: אני רוצה שבתוך תקופת הוראת השעה, זאת אומרת עד ה-31 בדצמבר 2026, ישולם הנמוך מבין: 10% מסכום הרכישה הכולל של ה-80% או 25% מהסכום שהוא יודע בוודאות שהוא ישלם, בלי קשר למה שתלוי בכל מיני אירועים

מיכאל איתן:  הנמוך מבניהם

ינון אזולאי: בסדר

ינון אזולאי:  למרות שגם ה-25% בטוחים כי אחרת הוא לא היה רוכש את ה-80%

מיכאל איתן: לא, לפעמים אני עושה עסקה כשאני אומר: אני אשלם לך בעוד שנה

ינון אזולאי: זה שתשלם לו בעוד שנה לא אומר שזה לא בטוח, כי אם הוא לא בטוח ב-80% אין לו עסקה, הוא לא נכנס להטבה

רולנד עם-שלם: לא, לא, לפעמים השווי תלוי באירוע חיצוני שעוד לא קרה

רולנד עם-שלם:  לא תשלומים, לא בהיבט של התשלומים

ינון אזולאי: אתה אומר: ה-80% רק לגבי השווי של העסקה, אנחנו נראה כמה זה יהיה שווה

רולנד עם-שלם: אם ירד גשם מגיע לך יותר

ינון אזולאי: הבנתי, תודה

ישי פרלמן: (ב)

ישי פרלמן:  (ב) זה בעצם הכיוון ההפוך, לגבי ההתחלה, מתי מתחילות הרכישות של הוראת השעה

ישי פרלמן: זה פשוט

ישי פרלמן:  יש עסקאות שכבר התרחשו בעבר ואני לא רוצה לעודד אותן עכשיו באמצעות ההצעה הזאת, כי הן כבר התרחשו

ישי פרלמן:  הפסקה מדברת על זה שאפילו אם החוזה הסופי, הפורמלי, עדיין לא נחתם,  אם כבר יש הבנה על כל הפרטים של ההסכם ויש בעצם הסכם לפני מועד התחילה, מועד הפרסום - - -      

רולנד עם-שלם: זיכרון דברים

ינון אזולאי: אפילו שהוא לא רכש?     

רולנד עם-שלם: אם היה זיכרון דברים לפני הכניסה

אורית פרקש הכהן: לא, כי הסכם מקדים הוא עוד לא עסקה, הוא אולי מעודד אותם להשלים

ינון אזולאי: זה מבטל את א'?     

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  אנחנו מבקשים שבתקופת הוראת השעה יהיה ההסכם מקדים

רולנד עם-שלם:  כלומר, אם ההסכם נחתם לפני כניסת הוראת השעה אז אתה לא איתנו

רולנד עם-שלם:  כלומר, העסקה כבר בושלה, הרכישה בושלה עוד לפני תקופת הוראת השעה

ינון אזולאי: אתה אומר הפוך

ינון אזולאי:  כלומר, אם התחלת את העסקה לפני הוראת השעה הזאת שאנחנו נמצאים בה עכשיו

אורית פרקש הכהן: רולנד, אבל דווקא פה אני רוצה לשאול שאלה

אורית פרקש הכהן:  LOI או MOU הם לא תמיד עסקה מחייבת

אורית פרקש הכהן:  השאלה שלי פה - היושב-ראש – האם זה לא נכון דווקא כשעושים MOU או הסכם הבנות ראשוני, זה יכול לתת פה פוש לעסקאות שלא נסגרו, לא?     

תמר בנתורה: בעצם, עסקאות בשלבים מתקדמים לא יקבלו פה הטבות

אורית פרקש הכהן: כן, כי הסכם מקדים לא תמיד מחייב משפטית, הוא לא תמיד עסקה, הוא רק קובע תנאים מסוימים ואומר: לכו תעשו הסכם מחייב

אורית פרקש הכהן:  מה העמדה שלכם פה? מה תקופת המעבר?     

רולנד עם-שלם: זה לא פשוט, הרי יש כמה שנים שהחוק לא היה בתוקף

ינון אזולאי: לא היה קיים

רולנד עם-שלם: לא היה קיים

אורית פרקש הכהן: נכון

ינון אזולאי: מקסימום הם יכולים לעשות בזמן הזה, לצורך העניין, כשדנים על זה

רולנד עם-שלם: נכון

רולנד עם-שלם:  מי שרכש או היה בדרך לרכוש בתקופה שלא הייתה חקיקה כזו – עכשיו אנחנו באים לעודד משהו שכבר נעשה, זה לא פשוט

ינון אזולאי: אורית אומרת שזה היה מונח אצלה כבר כשנה אחורה, יכול להיות שבזמן הזה עדיין יכלו לעשות

אורית פרקש הכהן: כן, כי אתה עושה את זה 12 חודשים אחורה

רולנד עם-שלם: אתה רוצה למפרע

אורית פרקש הכהן: בעזרת השם, אם החוק הזה ייגמר בחודשים הקרובים והולכים אחורה 12 חודשים, הסכמים מקדימים יוחרגו בעצם? האמת שאני גם יודעת מה התשובה לזה

אורית פרקש הכהן:  למשל, עסקאות שלא הבשילו פשוט יעשו MOU חדש

רולנד עם-שלם: אנחנו נמנעים מלהגיב

אורית פרקש הכהן: לא, זה לא תכנון מס בעיניי

רולנד עם-שלם: בסדר

אורית פרקש הכהן: אם עסקה לא הבשילה פשוט יעשו הסכם הבנות חדש

אורית פרקש הכהן:  ינון, אתה מבין מה אני אומרת?     

ינון אזולאי: כן, כן

ינון אזולאי:  אגב, אם החוק יחוקק רק בתחילת 2024 - - -     

רולנד עם-שלם: 2026

רולנד עם-שלם: לאט-לאט

אורית פרקש הכהן: 2024? כאילו באת לעצבן אותי

אורית פרקש הכהן:  גם ככה אני עוברת תקופה של הפיכה משטרית, תהיה רגיש אלי, די

ינון אזולאי: אתה רואה למה? אמרתי לך שאני עושה את זה

ינון אזולאי:  תהיה בריא, אתה רץ ל-2026

ינון אזולאי:  הלאה, תודה

אורית פרקש הכהן: החוק הזה יעבור

ישי פרלמן: (3)      

ינון אזולאי: תביני, זו רק הוראת שעה

כרם נבו: חשוב לנו כאן מאוד - -      

ינון אזולאי: כן

כרם נבו: - - הבהרה איפה הדבר נחתך

כרם נבו:  זאת אומרת, בנוסח הסעיף כתוב: בכתב או בעל פה

כרם נבו:  בסוף, בפרקטיקה, בחיים עצמם, מסתובבים אנשים שהתפקיד שלהם הוא לאתר הזדמנויות ולאתר עסקאות

כרם נבו:  יכול פקיד השומה לבוא ולומר: סליחה, לא, כבר דיברתם איתם בחודש כך וכך

כרם נבו:  חשוב לנו שתבהירו איפה הדבר נחתך, באופן שלשוק תהיה ודאות

ג'ייסון שווארץ: ג'ייסון שווארץ, מחברת SimilarWeb

ג'ייסון שווארץ:  אני חושב שההבהרה חשובה גם למה שאנחנו מכניסים וגם למה שאנחנו מוציאים

רולנד עם-שלם: למה הכוונה במכניסים ומוציאים?     

אורית פרקש הכהן: איזו הבהרה?     

ג'ייסון שווארץ: אם אנשים מדברים בעל פה בין חברות כבר עכשיו – לפני החקיקה – אבל לא הגיעו להסכם חתום, זה נכנס?     

אורית פרקש הכהן: זה נכנס

ג'ייסון שווארץ: זה נכנס או לא נכנס?     

אורית פרקש הכהן: אני חושבת - - -      

רולנד עם-שלם: זה נכנס להגדרה אבל זה יוצא החוצה

ג'ייסון שווארץ: זה יוצא החוצה

רולנד עם-שלם: כן, כן

ג'ייסון שווארץ: בדיוק, הכוונה שלו זה להוציא את זה

אורית פרקש הכהן: לא, לא בעל פה

רולנד עם-שלם: לא, לא שיחת זום: אולי אני אקנה אותך

ג'ייסון שווארץ: בין בכתב ובין בעל פה

אורית פרקש הכהן: סליחה

אורית פרקש הכהן:  אם הסכם עקרונות, למשל, מותנה בכל מיני תנאים שלא יצאו לפועל – לא נכנסו לתוקף – אז לצדדים מותר גם לעשות הסכם הבנות חדש שבעצם בונה את הכול אחרת

רולנד עם-שלם: זה הייעוץ מס

אורית פרקש הכהן: כי על פניו, החוק הזה גם - - -     

ינון אזולאי: איזה תכנון מס

אורית פרקש הכהן: לא זה לא, אני גם אסביר לך למה

אורית פרקש הכהן:  כי על פניו יכול להיות שהעסקה תראה אחרת

ינון אזולאי: שנייה, האם אפשר שרשות המיסים יצאו בינתיים מחוץ לחדר?     

אורית פרקש הכהן: לא, לא נכון, אני רוצה דווקא להתעקש, רולנד

ינון אזולאי: רולנד, תקשיב

אורית פרקש הכהן: רולנד, אני רוצה להתעקש, תכנון מס הוא לא גניבת מס

אורית פרקש הכהן:  יכול להיות שבחוק הזה, בזכות התמריץ הזה, גם העסקה שתגובש היא עסקה בתנאים אחרים שכבר מבטאת את מה שרציתם: לנתב את העסקה כך שהחברה נשארת ישראלית

רולנד עם-שלם: כן

אורית פרקש הכהן: וזו בעצם עסקה באמת אחרת במהות וההסכם המקדים שלה וההבנות שלה אחרים

אורית פרקש הכהן:  כלומר, גם אם שתי חברות פה באמת רצו לעשות איזושהי טְרַנְזַקְצִיָּה ביניהן, הכול עובר ל-shift שהמדינה, שאנחנו רוצים לייצר בחוק הזה, שהחברה תישאר ישראלית

אורית פרקש הכהן:  לכן, אין פה משהו פסול

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  עכשיו השאלה: איפה קו הגבול? כרגע החוק מנוסח מבחינתנו בצורה כזאת ששיחה בין שני בעלי מניות שאומרים: מה אתה אומר אם נתמזג? זה לא זה, זה לא הסכם עקרונות וכולי

ינון אזולאי: תסביר מה זה ה"בעל פה"

ינון אזולאי:  אני בעד, רק תסביר מה זה: בעל פה

רולנד עם-שלם: אם אני יושב איתך ואומר: מה השווי שלך? מה השווי שלי? יאללה, נרוץ, נעשה עסקה בצורה כזו וכזו

רולנד עם-שלם:  בינתיים הכול בעל פה והדבר היחיד שחסר כרגע זה להביא את זה בכתב, זה הסכם עקרונות

רולנד עם-שלם:  שוב, בהנחה שאני בעל סמכות ואתה בעל סמכות

רולנד עם-שלם:  שני בעלי סמכות לקדם את העסקה הזו, עם גמירות דעת בעל פה, זה מבחינתנו הסכם מקדים שחייב לקרות בתקופת הוראת השעה

אורית פרקש הכהן: היושב-ראש, טוב שחידדת

ינון אזולאי: אני לא היושב-ראש, אני בסך הכול בקושי ממלא מקום

אורית פרקש הכהן: דווקא פה יש לי קושי

אורית פרקש הכהן:  חזרתי לחוק והוא כתוב נוקשה מאוד

אורית פרקש הכהן:  כלומר, דווקא הסיטואציה שאני מתארת לא תוכל לעבוד פה: "נערך הסכם מקדים לקראת הרכישה הראשונה מהרכישות האמורות", ""הסכם מקדים" – הסכם עקרונות, מזכר הבנות, זיכרון דברים או הסכם דומה אף אם כינויו שונה בין בכתב ובין בעל פה"

אורית פרקש הכהן:  מה שמפריע לי זה הסוף: "הכולל את הסכמות הצדדים בנוגע לעיקרי תנאי העסקה"

רולנד עם-שלם: זה כבר מבושל, עסקה מבושלת

אורית פרקש הכהן: אבל עכשיו אני רוצה לשאול אותך שאלה אמיתית

רולנד עם-שלם: כן

אורית פרקש הכהן: אנחנו עושים את החוק הזה כדי לגרום לכך שעסקה כזאת, שהיא מתבשלת, תעודד את החברה הישראלית להישאר ישראלית ולא להפוך, לצורך העניין, לאמריקאית

אורית פרקש הכהן:  אנחנו רוצים את המיסים פה, אנחנו רוצים את ההייטק פה

אורית פרקש הכהן:  אם בעקבות החוק הזה עשו עסקה - - -     

רולנד עם-שלם: הבישול השתנה

רולנד עם-שלם:  זאת אומרת, את מתארת סיטואציה שהבישול התהפך, הבישול היה הפוך ועכשיו הפכו את העסקה

אורית פרקש הכהן: הבישול השתנה, נכון

רולנד עם-שלם: זו עסקה חדשה, זו עסקה חדשה

אורית פרקש הכהן: לא, לא

רולנד עם-שלם: לא, לא, אם הבישול היה שהאמריקאית קונה את הישראלית ועכשיו בזכות החוק העסקה היא אחרת לגמרי, הישראלית קונה, אז אין בעיה

אורית פרקש הכהן: אבל זה לא מה שכתוב פה

אורית פרקש הכהן:  תקרא את (ב) עוד פעם, תסתכל על סעיף קטן (ב)

רולנד עם-שלם: "הסכמות הצדדים"

אורית פרקש הכהן: הוא אומר: "עקרונות", "כולל הסכמות בנוגע לעיקרי תנאי העסקה"

אורית פרקש הכהן:  כל הסכמות בנוגע לעיקרים

אורית פרקש הכהן:  יתחיל דיון שלם מה זה עיקרי ההסכם: האם הנושא הזר לעומת המקומי הוא מעיקרי ההסכם? הוא לא מעיקרי ההסכם? אולי רק הכסף הוא מעיקרי ההסכם?     

ג'ייסון שווארץ: אולי הפתרון הוא פשוט להוסיף את המילה ההסכמות הסופיות

אורית פרקש הכהן: רולנד, אתה מבין?     

רולנד עם-שלם: לא, זה יותר גרוע מגמירות דעת

אורית פרקש הכהן: רולנד, אני רוצה לעודד אותם, שהם גם יתקדמו עמוק מאוד בנתיב

אורית פרקש הכהן:  למשל, אם הם ידעו שאפילו שכשיש MOU, אם הם באים ומשנים את כל העסקה כדי שהיא תעמוד בתנאי החוק הזה, כדי ליהנות מהתנאים האלה, אם זה שיפר את העסקה הזו לטובת ההייטק הישראלי – הם יכנסו

אורית פרקש הכהן:  אתה מבין מה אני אומרת?     

רולנד עם-שלם: אני מבין

אורית פרקש הכהן: כי אם עכשיו הם עשו את זה נוטה לטובת החברה הרוכשת ובהסכם המחיר סגור, הזה - - -  –  אם עכשיו הם עשו את זה כדי להטות אותו לטובת החברה הישראלית – הם ייכנסו

אורית פרקש הכהן:  חבל לאבד

רולנד עם-שלם: אנחנו מסכימים

ג'ייסון שווארץ: ואני מוסיף, אין הטבה לחברה הרוכשת אלא אם כן היא מעבירה את ה-I

ג'ייסון שווארץ: P

ג'ייסון שווארץ:  לישראל בסופו של דבר

רולנד עם-שלם: ברור

ג'ייסון שווארץ: מתי באמת זה היה – בעל פה או זה – זה פחות העניין, העניין הוא שאנחנו בסופו של דבר מעבירים את ה-I

ג'ייסון שווארץ: P

ג'ייסון שווארץ:  לישראל

רולנד עם-שלם: אני רוצה לשאול שאלה, לצמצם את הפער בתפיסה, לראות אם יש עדיין פער

רולנד עם-שלם:  אנחנו מסכימים שעסקה גמורה היא לא רלוונטית?     

אורית פרקש הכהן: כן

רולנד עם-שלם: עכשיו אנחנו בדיון: מה זו עסקה גמורה? אני בוודאי רוצה שאם העסקה הייתה גמורה ועכשיו בעקבות החוק היא משנה את פניה – למשל, הפיכתה מרוכשת – מבחינתנו זו עסקה חדשה לגמרי, בוודאי שאנחנו רוצים אותה פה, זה בדיוק הרעיון של החוק

רולנד עם-שלם:  אם היא הייתה גמורה בצורה מסוימת ועכשיו הצורה משתנה בעקבות החוק והיא באה לעודד את הצמיחה הכלכלית של ישראל, מבחינתנו זו עסקה חדשה

רולנד עם-שלם:  אני אומר את זה לפרוטוקול

אורית פרקש הכהן: אבל הרכישה כבר נעשתה, הסעיף אומר: נעשתה רכישה ראשונה

אורית פרקש הכהן:  אתה הולך אחורה עד הסכם העקרונות הראשון

רולנד עם-שלם: לא, אם הייתה רכישה אז נגמר האירוע

רולנד עם-שלם:  אם האמריקאית קנתה את הישראלית, כדי להפוך את זה היא צריכה למכור את המניות שלה

רולנד עם-שלם:  את זה לא נוכל

אורית פרקש הכהן: השאלה האמיתית היא באמת: האם אני מדברת באוויר? – כרם, אני לא יודעת מי פה רלוונטי – האם אנחנו מדברים על משהו קיים בכלל? האם יש הסכמות כאלה? ינון, אולי נבקש שתעשו על זה איזושהי בדיקה?      

ינון אזולאי: אם אורית ביקשה זה כמו שאני ביקשתי

ג'ייסון שוורץ: הבעיה שקשה לדעת כי היום יש תפקידים, אנשים מחפשים

ג'ייסון שוורץ:  עכשיו מחפשים לעשות עסקאות, אנשים מדברים עם חברות כל היום

רולנד עם-שלם: כן, אבל זו לא עסקה, זה לא הסכם מקדים

רולנד עם-שלם:  לחפש, לדבר, זה לא הסכם מקדים

ג'ייסון שווארץ: אבל ברגע שאנשים מדברים על זה, מתחילים לדבר על זה, אתה אומר: זה מחוץ לעניין

רולנד עם-שלם: זה מחוץ להחרגה, לדבר זה לא הסכם

ינון אזולאי: לא, אבל אתה בעצמך הגדרת ששני - - -     

ג'ייסון שווארץ: אמרת: בעל פה

רולנד עם-שלם: שני בעלי סמכות

ינון אזולאי: אתה בעצמך הגדרת: שני בעלי סמכות

ינון אזולאי:  אנחנו לא מדברים על שני - - -     

רולנד עם-שלם: לא כל אחד שמדבר

ינון אזולאי: לא על הילדים שלהם

רולנד עם-שלם: מתווך שמדבר עם המנכ"ל

ינון אזולאי: לא, לא, אנחנו לא מדברים על שני הילדים שלהם ולא מדברים שני עובדים שדיברו במזנון

רולנד עם-שלם: שני בעלי שליטה

ינון אזולאי: אנחנו מדברים על שני בעלי שליטה שדיברו ביניהם

רולנד עם-שלם: שני בעלי שליטה דיברו ביניהם, עשו שווי

ינון אזולאי: הוא גם אומר לך, הוא לא מדבר איתך על המתווך שמדבר - -      

אורית פרקש הכהן: בין בכתב ובין בעל פה

ינון אזולאי: הוא מדבר איתך על שני אנשים בעלי שליטה שמדברים בעל פה

רולנד עם-שלם: בונים עסקה

ג'ייסון שווארץ: ועדיין צריך אישור דירקטוריון, עדיין צריך אישור בעלי מניות

ינון אזולאי: לא, הוא אומר לך: אני לא צריך את זה, מספיק לי שהיה מצב בו שני בעלי שליטה דיברו, מבחינתי זה בר-סמכה, הם התקדמו למקום הזה

ינון אזולאי:  אגב, אני לא מבין אותם

ג'ייסון שווארץ: אדוני, אבל זה עובד לשני הצדדים

ינון אזולאי: כן, כן

ג'ייסון שווארץ: הוא אומר: זו ההנחה, כדי להכניס את זה לחוק

ג'ייסון שווארץ:  אבל באותו עניין, אם זה קורה עכשיו לפני חקיקת החוק, זה מוציא את זה מחוץ לחוק

רולנד עם-שלם: הינה נתון חשוב נוסף: עכשיו ישי הזכיר לנו שהמונח הזה, "הסכם מקדים", לקוח מתקנות חובת הדיווח מכוח חוק ניירות ערך

רולנד עם-שלם:  המושג הזה – הסכם מקדים, זיכרון דברים, וכולי – העתקנו את ההגדרה משם

ינון אזולאי: יש עוד חוק? לקחתם מחוק עידוד השקעות הון, עכשיו מהחוק הזה

רולנד עם-שלם: אנחנו משתדלים לרצות את כולם, את כל החוקים

אורית פרקש הכהן: סליחה, השאלה היא: האם הרציונל של הגדרה בחוק ניירות ערך מתאים לפה? הרי חוק ניירות ערך קובע חובות דיווח לבורסה ושקיפות למשקיעים – ברור שצריך לדווח באירוע המוקדם ביותר

אורית פרקש הכהן:  השאלה: האם זה אותו רציונל?      

רולנד עם-שלם: לא, זה לא האירוע המוקדם ביותר

אורית פרקש הכהן: אתם לוקחים הגדרה מחוק ניירות ערך לאירוע של רכישה לצורכי הטבות מס, כשיש רציונל אחר והוא להשאיר חברות הייטק בארץ

אורית פרקש הכהן:  אני לא יודעת אם אני מדברת כאן על משהו תיאורטי

אורית פרקש הכהן:  זה ייכנס לתוקף שנה אחורה, כשהחוק הזה ייכנס, לגבי עסקאות שטרם בושלו

רולנד עם-שלם: ושלא משתנות, בעסקאות שלא משתנות במהותן

אורית פרקש הכהן: כן, אבל אנחנו יודעים שההייטק כרגע בקשיים והסיכוי לעסקאות כאלה ילך ויגדל

אורית פרקש הכהן:  בעצם אנחנו עושים כאן איזה Buffer של 12 חודשים, כשכל חברה שהתחילה לנהל איזה משא ומתן – מי המשפטן פה מרשות המסים?     

רולנד עם-שלם: כולם, כולם פה משפטנים

אורית פרקש הכהן: איך קוראים לך?      

ישי פרלמן: ישי

אורית פרקש הכהן: ישי, תסתכל על הסייפה: "הכולל את הסכמות" – רולנד, גם אתה עורך דין?      

רולנד עם-שלם: מה לעשות?     

אורית פרקש הכהן: לא ידעתי, חשבתי שאתה יותר בכלכלי

אורית פרקש הכהן:  אבל אתה גם רואה חשבון?     

רולנד עם-שלם: כן, גם רואה חשבון

אורית פרקש הכהן: אני עייפה מההפיכה המשטרתית שאתם עושים לי במקביל

ינון אזולאי: אם כך, אנחנו נמשיך

אורית פרקש הכהן: אני מדברת על הסייפה: "הכולל את הסכמות הצדדים בנוגע לעיקרי תנאי העסקה"

אורית פרקש הכהן:  אולי פשוט הסתכלו על זה פעם אחת? ניתן לכם, אני פשוט יודעת שאתם מתכוונים פה למשהו

רולנד עם-שלם: זה העתק-הדבק

אורית פרקש הכהן: פשוט תסתכלו על זה, ישי, ותחשבו אם יש כאן משהו שיכול לגרום - - -      

ינון אזולאי: רולנד, לא עולה לך כסף להסתכל על זה, גם כך אתה חוזר אחר כך ואומר: חשבתי חשיבה מעמיקה ובסוף לא

אורית פרקש הכהן: כן, גם אתם תחשבו על זה

ינון אזולאי: היושב-ראש נכנס, אני מעביר לך את השרביט עם המיקרופון

רולנד עם-שלם: אני מסכים לגבי מה שאמרת, נעשה חשיבה

אורית פרקש הכהן: כן, תחשבו על זה

רולנד עם-שלם: והתשובה כבר - - -     

אורית פרקש הכהן: תמר, את מבינה? בסדר? הם יחשבו על הסייפה של סעיף קטן (ב)

ינון אזולאי: רולנד רצה להגיד משהו לפרוטוקול, האם הוא יכול להגיד את זה עוד פעם?     

אורית פרקש הכהן: יושב-הראש, איפה היית? הפגנת? הרב גפני, הבטחת לי דיון של שלוש שעות, מה נהיה?      

ינון אזולאי: גם הבטחתם יונה, ומה?     

אורית פרקש הכהן: הבטחת יונה, הבטחתם משילות

משה גפני: ינון, יש מישהו יותר חזק ממני, הוא אמר רק שעתיים

משה גפני:  באמת, אי-אפשר היה לנסוע מבני ברק, זה היה חסום, שני הכבישים לירושלים

ינון אזולאי: הם רוצים גם להפגין וגם לקדם חוק, אתה מבין? איך יכול להיות?      

משה גפני: מה רולנד היה צריך להגיד?     

אורית פרקש הכהן: נתנו לו משימה

ינון אזולאי: לא, יש לו כבר גם תשובה על המשימה

אורית פרקש הכהן: יש לך תשובה?      

ינון אזולאי: כן

רולנד עם-שלם: התשובות זה לפני המשימות

ינון אזולאי: כן, כן

רולנד עם-שלם: אחרי זה מתאימים את המשימות לתשובות

רולנד עם-שלם:       אנחנו בהגדרה של "הסכם מקדים"

רולנד עם-שלם:  שוב, אני אומר לפרוטוקול, זה חשוב

רולנד עם-שלם:  שינוי המתווה של ההסכם, בין אם ההסכם היה – העקרונות היו סגורים, השווי וכולי – אבל המתווה היה הפוך, הפיכת המתווה מבחינתנו זה הסכם חדש

רולנד עם-שלם:  זה ברור, זו הרוח של החוק, נכניס את זה פנימה

רולנד עם-שלם:  גם אם הגיעו לעקרונות לפני תקופת הוראת השעה, שהזרה קונה אתה הישראלית, ועכשיו במסגרת הוראת השעה זה מתהפך בגלל הוראת השעה, זה נכנס, מקבל את ההטבות מבחינתנו

אורית פרקש הכהן: זאת הפרשנות

רולנד עם-שלם: כן, זו הפרשנות

משה גפני: מה זה אומר?      

רולנד עם-שלם: זו שאלה קשה

רולנד עם-שלם:  היינו בדיון, יש פה תנאי

רולנד עם-שלם:  מה קורה לגבי עסקאות? אנחנו בסעיף 5: רכישת מניות של חברה ישראלית

רולנד עם-שלם:  חברה ישראלית קונה מניות של חברה זרה או ישראלית בעולם ההייטק

רולנד עם-שלם:  הטבת המס לחברה שתעמוד בכל התנאים היא הפחתת העלות על פני חמש שנים, עכשיו אנחנו ברשימה של התנאים

רולנד עם-שלם:       מה התנאים? אחד מהתנאים הוא שעסקת הרכישה קרתה בתקופת הוראת השעה

רולנד עם-שלם:  אם רכשת לפני הוראת שעה או רכשת אחרי הוראת השעה – אתה לא בפנים

רולנד עם-שלם:  פה אנחנו מדייקים מה זו רכישה בתוך התקופה של הוראת השעה: אחד מהתנאים הוא שאם לפני הכניסה לתוקף של הוראת השעה שאנחנו דנים בה כרגע, העסקה הייתה גמורה – אז אתה לא בפנים

רולנד עם-שלם:  קנית בלי קשר להוראת השעה – אתה לא זכאי להטבות

רולנד עם-שלם:       מה קורה אם העסקה לא גמורה? כרגע מתנהל משא ומתן מתקדם, בעל פה או בכתב, והעסקה לא גמורה והיא נגמרת רק בתחילת - - -     

משה גפני: הוא כן ב - - -     

רולנד עם-שלם: הוא לא

משה גפני: זה לא הסתיים

רולנד עם-שלם: אז אמרנו: יכול להיות שכבר יש עקרונות – עקרונות משמעותיים לעיקרי העסקה – שגובשו לפני תקופת הוראת השעה

רולנד עם-שלם:  בסיטואציה הזאת הוראת השעה לא באה לעודד עסקאות שהיו בדרך לקרות גם כך

רולנד עם-שלם:      נשאלה שאלה, הערה חשובה של חברת הכנסת אורית: מה קורה אם העסקה היא כמעט גמורה אבל היא הייתה הפוכה? – הזרה הייתה בדרך לקנות את הישראלית ובזכות הוראת השעה עכשיו, הם רוצים להפוך את העסקה – אז אמרנו: זו עסקה חדשה מבחינתנו, אם זה קורה בעקבות הוראת השעה אז אין בעיה

אורית פרקש הכהן: כי הנוסח לא ברור

משה גפני: הנוסח יהיה ברור?      

רולנד עם-שלם: לנו זה ברור

רולנד עם-שלם:  זו עסקה חדשה לגמרי מבחינתנו, זה שינוי עיקרי העסקה

רולנד עם-שלם:  ואני אומר את זה לפרוטוקול

משה גפני: צריך לנסח את זה, שזה יהיה ברור גם מהנוסח

רולנד עם-שלם: אפשר להוסיף, אפשר להוסיף הבהרה

ינון אזולאי: שיוסיפו, שיעשו את זה ברור יותר

משה גפני: כן

אורית פרקש הכהן: יכול להיות שאתם תוציאו אחרי זה פרשנויות לחוק או את ההנחיות שלכם ותבהירו את זה

רולנד עם-שלם: אגב, זה כבר מוכן

אורית פרקש הכהן: בכללי רשות המסים, זה מסוג הדברים שמסדרים ב-Pre Ruling

ינון אזולאי: הם לא צריכים להוציא את הפרשנות, היא כבר נמצאת שם

משה גפני: חקיקה ראשית זו לא פרשנות, צריך לנסח את זה באופן כזה שכל אחד יבין שזו הכוונה

משה גפני:  זו חקיקה ראשית, זו לא פרשנות

אורית פרקש הכהן: בסדר

משה גפני: טוב, הלאה

ג'ייסון שווארץ: רגע

ג'ייסון שווארץ:  רולנד, האם אתה יכול רק לחדד את הנקודה שאמרת, שהפסקה הזאת דומה לפסקה בחוק - - -     

רולנד עם-שלם: כן

רולנד עם-שלם:  ההגדרה של "הסכם מקדים", למיטב הבנתנו כרגע – שוב, אנחנו מרעננים את הזיכרון שלנו, כן? זה נכתב לפני הרבה שנים – זו הגדרה שמופיעה בתקנות ניירות ערך, תקנות מכוח חוק ניירות ערך בהקשר של דיווח מיידי

שולמית אלוני: הרף הוא הרף שבו צריך לדווח לבורסה?     

רולנד עם-שלם: כן, אם מדובר בחברה ציבורית

שולמית אלוני: זה רף הגיוני מאוד

רולנד עם-שלם: נכון, זה הרף

ג'ייסון שווארץ: אבל אנחנו רוצים - - -      

רולנד עם-שלם: זאת ההגדרה

רולנד עם-שלם:  ההגדרה לקוחה משם, מילה במילה

שולמית אלוני: אול צריך להבהיר

קריאה: זה מקל

שולמית אלוני: לא

רולנד עם-שלם: ברור, ברור

שולמית אלוני: לא, הרף לא ברור

רולנד עם-שלם: לא שיחת זום: מה העניינים? מה העניינים? בוא נקנה אותך, זה לא מצריך דיווח מיידי לבורסה

ג'ייסון שווארץ: פשוט לא הייתה הפניה, מיכאל פספס את זה

רולנד עם-שלם: אבל זאת ההגדרה, ההגדרה לקוחה משם

משה גפני: טוב

משה גפני:  אם אפשר, להמשיך

רודין נפסון: שלום לכולם, רודין נפסון מרשות המסים

רודין נפסון:  אני מחליף את ישי, יש לו משהו דחוף

רולנד עם-שלם: עכשיו אנחנו בסיטואציה כזו: החברה הישראלית קונה חברה ישראלית

רולנד עם-שלם:  כביכול, אתה בחלופה של התנאים של החברה הישראלית, אבל לחברה הישראלית הנרכשת יש תחתיה חברה זרה

רולנד עם-שלם:  כרגע אנחנו אומרים: אם בסוף הכול יוצא – יושב בחברה זרה בחוץ לארץ – אז אתה עובר לעולם של התנאים של החברה הזרה ולא של החברה הישראלית

רולנד עם-שלם:  אין סיטואציה של ישראלית שרוכשת ישראלית אבל בישראלית יש מניות של חברה זרה

רולנד עם-שלם:       באיזו קטגוריה אנחנו מכניסים את החברה הישראלית הנרכשת כשהיא מחזיקה חברה זרה? האם זו קטגוריה של חברה ישראלית, כי היא ישראלית, או קטגוריה של חברה זרה כי היא - - -     

ינון אזולאי: - - -  את הפעילות שלה?     

רולנד עם-שלם: כן

רולנד עם-שלם:  הסעיף הזה פה מפנה לסיטואציה שבה אם בחברה הישראלית יש חברת בת שהיא חברה תושבת חוץ, אז אתה הולך לעולם של הבדיקות ולתנאים של חברה זרה ולא של חברה ישראלית

רודין נפסון: "בכל שנת מס בתקופת ההפחתה –      

רודין נפסון: לדוח שהגישה החברה הרוכשת לפי סעיף 131 לפקודה צורף אישור מאת רואה חשבון על התקיימות התנאים לקבלת הטבה לפי סעיף זה;     

מתקיימים שני אלה: (1) הנכס הלא מוחשי המוטב שהיה בבעלות החברה המזכה ביום המכירה, נותר בבעלותה או בבעלות החברה הרוכשת;     (2) אם הייתה לחברה המזכה חברת בת שהיא חברה תושבת חוץ – התקיים האמור בפסקת משנה (1) גם לגבי הנכס הלא מוחשי המוטב שהיה בבעלות חברת הבת ביום המכירה ועבר לבעלות החברה הרוכשת;"     

משה גפני: זה די ברור, אבל תסבירו את זה בקצרה

רולנד עם-שלם: אחד מהתנאים פה - - -     

ינון אזולאי: יש פה יותר מתנאי אחד

מיכאל איתן: כן

מיכאל איתן:  התנאי פה הוא שאני רוצה שבסופו של יום ה-I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  יישאר בחברה הרוכשת, החברה הישראלית

מיכאל איתן:  לכן, אני דורש שבכל תקופת ההפחתה הנכס – ה-I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  אותו I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  טכנולוגיה, הנכס הלא מוחשי, המוטב – יישאר בבעלות החברה המזכה או בבעלות החברה הרוכשת אם הן יתמזגו ביניהם

משה גפני: הלאה

רודין נפסון: "הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן בין המטרות העיקריות של רכישת אמצעי השליטה בחברה המזכה

רודין נפסון: "     

משה גפני: כן, אמרתם את זה כבר בישיבה הקודמת

רולנד עם-שלם: זה היה בסעיף אחר, אנחנו בסעיף חדש

משה גפני: כן

משה גפני:  בסדר, הבנו

ינון אזולאי: זה היה (3) לא (5), אמרת (5)

משה גפני: הוא סיים להקריא, לא?     

רולנד עם-שלם: לא, אנחנו ב-(5)

משה גפני: בבקשה, כן

משה גפני:  סיימת את סעיף (5)?     

רולנד עם-שלם: (ג)(5), כן

משה גפני: הם הסבירו את זה

רולנד עם-שלם: זה חוזר על עצמו

משה גפני: כן, בדיוק

משה גפני:  (ד)

רודין נפסון: "(ד) הייתה החברה המזכה כאמור בסעיף קטן (ב) חברת חוץ מזכה, יותר לחברה הרוכשת ניכוי כאמור באותו סעיף קטן אם התקיימו כל אלה:"     

רולנד עם-שלם: ב-(ג) היו התנאים כשהחברה הנרכשת היא חברה ישראלית, סיימנו

רולנד עם-שלם:  ב-(ד): התנאים הנוספים שצריכים להתקיים אם החברה הנרכשת היא חברה זרה

רולנד עם-שלם:  אנחנו נכנסים עכשיו למה שקורה כשהחברה הישראלית קונה חברה זרה

רולנד עם-שלם:  החברה הרוכשת עמדה בתנאים, בהגדרות, עכשיו התנאים הנוספים שצריכים להתקיים כדי שהחברה הזרה תוכל להיכנס פנימה לתוך המתווה

ינון אזולאי: החברה הרוכשת, שהיא חברה - - -     

רולנד עם-שלם: ישראלית

ינון אזולאי: ישראלית

רולנד עם-שלם: תמיד, הרוכשת תמיד ישראלית

ינון אזולאי: כן, אבל עכשיו היא רוכשת חברה זרה

ינון אזולאי:  התנאים שאמרנו למעלה – גם בסוף הוראת השעה או לפני – חלים עליה באותו אופן?     

רולנד עם-שלם: איזה תנאי?     

ינון אזולאי: אם הוא קנה אותה בסוף הוראת השעה - - - הוראת שעה, בעל פה, בכתב  - - -     

רולנד עם-שלם: תכף נראה

רולנד עם-שלם:  (ד) מתחיל בזה שהוא מעתיק את התנאים של (ג), חלקם

רולנד עם-שלם:  זה מגיע עכשיו

רודין נפסון: "(ד) הייתה החברה המזכה כאמור בסעיף קטן (ב) חברת חוץ מזכה"     

רולנד עם-שלם: חברה זרה

רודין נפסון: "יותר לחברה הרוכשת ניכוי כאמור באותו סעיף קטן אם התקיימו כל אלה:     

רולנד עם-שלם: זו העתקה של התנאים של הישראלית: קודם כול תעמוד ב- (1), (2), (5), מה שקראנו קודם

שולמית אלוני: רק תזכירו מה זה (1), (2), (5)

רולנד עם-שלם: בבקשה: (1) זה ה-80% של 12 החודשים, הרכישה; (2) זה מה שדיברנו עליו קודם, עם ההסכם מקדים ועם ה-25% וכולי; ו-(5) זה הימנעות ממס

רולנד עם-שלם:  בסדר? (1), (2), (5) – העתק הדבק

רודין נפסון: "(2) הכנסתה הטכנולוגית של החברה הרוכשת בשלוש שנות המס שקדמו לשנת השגת השליטה הייתה 75 מיליון שקלים חדשים או יותר לשנה בממוצע;"     

רולנד עם-שלם: יש פה תנאי: רף הכניסה של החברה הרוכשת, הישראלית, הוא שהמחזור שלה – ההכנסות של הטכנולוגיות – הוא מעל סכום מסוים

ינון אזולאי: - - -  את ההבדלים

ינון אזולאי:  בקודם היינו צריכים 20 מיליון?  

רולנד עם-שלם: לא, ה-20 מיליון היו במונחי הוצאות מו"פ

ינון אזולאי: תן לנו את ההבדלים

רולנד עם-שלם: ה-20 מיליון היו במונחי הוצאות מו"פ בחברה הנרכשת

רולנד עם-שלם:  פה אנחנו מבקשים עוד תנאי: שהחברה הרוכשת שקונה חברה זרה היא חברה מספיק גדולה

ינון אזולאי: שיהיו לה לפחות 75 מיליון?     

רולנד עם-שלם: נכון, ברמת ההכנסות

ינון אזולאי: בהכנסות

תמר בנתורה: למה הסכום הזה? סליחה

רולנד עם-שלם: אתה זוכר מאיפה הגיע המספר הזה?     

מיכאל איתן: בבחינה של כל הסכומים, גם ה-75 וגם ה-20 מיליון שקלים, נעשתה איזושהי סקירה סטטיסטית-מדגמית של דוחות כספיים של חברות שאליהן אנחנו מכוונים פה, אותן חברות אסטרטגיות

ינון אזולאי: אגב, למה בחברה הישראלית שרוכשת חברה ישראלית אתם לא דורשים רף? אתה אומר: 75 מיליון, למה פה אתה לא דורש?     

רולנד עם-שלם: כי המהפכה כפולה עכשיו

רולנד עם-שלם:  ברכישה של חברה ישראלית בידי חברה ישראלית אני נשאר בארץ, הכול נשאר בארץ

רולנד עם-שלם:  המיזוג של שתי החברות אמור להביא תועלת גדולה ולכן, אני מתיר את המניות כעלות בהוצאה מוכרת

רולנד עם-שלם:  עכשיו אני מדבר על רכישת מניות של חברה זרה, אני מכניס פה רכיב שהוא לא בבסיס המס באופן כללי

רולנד עם-שלם:  פה אנחנו רוצים רף גבוה יותר כדי לתת את ההטבות לחברה הישראלית שקונה חברה זרה, מבחינת ההיקפים

ינון אזולאי: זה גבוה יותר משמעותית כי לשנייה אין רף

ינון אזולאי:  סליחה, אין לה מינימום

רולנד עם-שלם: נכון, יש רף

רולנד עם-שלם:  זה שלהוצאות המו"פ של החברה הנרכשת יש רף מינימלי, מביא את החברה הנרכשת לשווי מסוים

רולנד עם-שלם:  אם החברה מוציאה מיליונים על מו"פ אז כנראה שהיא שווה משהו

רולנד עם-שלם:  אתה מגיע משני הכיוונים: גם בחברה הנרכשת – כמה מו"פים היא הוציאה, וגם – מה המחזור של החברה הישראלית בהקשר של החברה הזרה

משה גפני: (3)

רודין נפסון: "(3) סכום הרכישה הנקי היה 20 מיליון דולר של ארצות הברית (להלן – דולר ארה"ב) או יותר; אם סכום הרכישה כאמור היה במטבע שאינו דולר ארה"ב, הוא יומר לדולר ארה"ב לפי שער החליפין של אותו מטבע ביום האחרון של החודש שלפני חתימת הסכם הרכישה; לעניין זה, "שער החליפין" – השער היציג של דולר ארה"ב שמפרסם בנק ישראל;"     

ינון אזולאי: כלומר, במקום ה-75 מיליון - - -     

משה גפני: למה ה-20 מיליון?     

רולנד עם-שלם: פה יש רף מינימלי של רכישה, של עסקה שהיא חשובה, היא גדולה

משה גפני: אבל למה 20?     

רולנד עם-שלם: שוב, 20 מיליון הדולר מזכירים לנו את ה-75 מיליון

רולנד עם-שלם:  מיכאל הזכיר מקודם: בזמנו, הבדיקות שעשינו

רולנד עם-שלם:  אנחנו לא רוצים להפריע ולעשות רעשים בדוחות, בעסקאות קטנות, כמו שכרם הזכירה קודם

רולנד עם-שלם:  פה אנחנו רוצים לעזור לחברה הישראלית להשתלט

ינון אזולאי: למה אתה משתמש פה בדולרים?     

רולנד עם-שלם: אתה זוכר?     

ינון אזולאי: לא, בסעיף הקודם גם דיברת על חברה זרה

רולנד עם-שלם: כי זו חברה ישראלית

ינון אזולאי: לא

ינון אזולאי:  דיברת על מה שקורה, לא בחברה הישראלית, דיברת על מה שקורה בחברה הזרה - - -     

רולנד עם-שלם: כשהחברה ישראלית – בין אם היא נרכשת, בין אם היא רוכשת – הכול בשקלים: הדוחות הכספיים, הכול, בשקלים

רולנד עם-שלם:  פה מדובר בהסכם רכישה של חברה ישראלית את החברה הזרה, לרוב ההסכם יהיה בדולרים

ינון אזולאי: אבל גם ב-(2): "ההכנסה הטכנולוגית של החברה הרוכשת בשלוש שנות" – של החברה הרוכשת, סליחה

רולנד עם-שלם: זה ישראלי, כשזה ישראלי הולכים על השקל

ינון אזולאי: של הנרכשת, בסדר

משה גפני: (4)

רודין נפסון: "(4) 	(א)  בתוך 12 חודשים מיום השגת השליטה, צורפו עסקיה של החברה המזכה ושל כל חברת בת שלה, כעסק חי, לעסקיו של המפעל הטכנולוגי שבבעלות החברה הרוכשת, כך שפעילות העסקים האמורה חדלה להתקיים אצל החברה המזכה או חברת הבת, לפי העניין, והמשיכה להתקיים אצל המפעל הטכנולוגי

רודין נפסון: "     

רולנד עם-שלם: זה תנאי מהותי מבחינתנו בחקיקה

רולנד עם-שלם:  אנחנו באים לעודד את החברה הישראלית שרוכשת את החברה הזרה להפוך בסופו של דבר את הפעילות של החברה הזרה לפעילות ישראלית

רולנד עם-שלם:  זו המשמעות, לייבא ארצה את הטכנולוגיה

רולנד עם-שלם:  זה התנאי כאן, נותנים זמן מרגע השגת השליטה

משה גפני: העסקים שלה צורפו

רולנד עם-שלם: בדיוק, להזיז את הביזנס מהמקום שקנית אותו לפה

תמר בנתורה: כל עסקיה? חלק מעסקיה? למה הכוונה כאן?      

רולנד עם-שלם: "צורפו עסקיה" זה מושג

רולנד עם-שלם:  צירוף עסקים מופיע בחוק עידוד השקעות הון?     

מיכאל איתן: כן, המונח צירוף עסקים מופיע ויש גם הפניה לזה בדברי ההסבר, זה מופיע בתקנה 7 לתקנות הכנסה טכנולוגית

מיכאל איתן:  זה מפנה לשם בדברי ההסבר ולפרשנות שפרסמנו במסגרת חוזר מס הכנסה 09/2017

רודין נפסון: "(ב) במסגרת צירוף העסקים כאמור בפסקת משנה (א) הועברו כלל הזכויות שהיו לחברה המזכה או לחברת הבת, לפי העניין, בנכסים לא מוחשיים, לרבות נכסים לא מוחשיים מוטבים, לבעלות החברה הרוכשת

רודין נפסון: "     

ינון אזולאי: תסביר

רולנד עם-שלם: שוב אותה דינמיקה, צירוף עסקים

רולנד עם-שלם:  הנכסים שנרכשו – שהיו בתוך החברה הזרה – מתגיירים, עולים ארצה, עושים עלייה

ג'ייסון שווארץ: פה יש לנו הערה, אנחנו חושבים שזה צריך להיות: הנכסים הלא מוחשיים מוטבים, ולא: "בנכסים לא מוחשיים, לרבות"

רולנד עם-שלם: מההתחלה ג'ייסון, לא הבנתי את ההערה

ג'ייסון שווארץ: אני אומר: אנחנו רוצים שכל הנכסים הטכנולוגיים, שזה ה"נכסים לא מוחשיים מוטבים"

ג'ייסון שווארץ:  אבל את המילים שלפני כן: "נכסים לא מוחשיים, לרבות", אפשר למחוק

ג'ייסון שווארץ:  כי על זה יש: "נכסים לא מוחשיים" כמו assembled workforce, עובדים וכדומה, שיהיו בחברת הבת האמריקאית ולא יעלו ארצה

ג'ייסון שווארץ:  למרות שאנחנו רוצים לעודד עלייה גדולה לישראל, העובדים שם לא בהכרח יעלו

רולנד עם-שלם: אולי זה יגרום להם להגיע, אתה תשכנע אותם

ג'ייסון שווארץ: יכול להיות שלפי חוק השבות הם לא זכאים

רולנד עם-שלם: זה סיפור אחר

רולנד עם-שלם:  אגב, אתה עלית לארץ בלי החוק הזה, נכון?     

ג'ייסון שווארץ: אני דווקא כן זכיתי להיכנס לחוק השבות, בדקנו את זה

רולנד עם-שלם: חוק השבות – ברור, אבל עלית לארץ לפני הוראת השעה, כמוני

ינון אזולאי: אבל יכול להיות שאם הם היו עובדים, היה מובטח להם מקום ברשות המסים

רולנד עם-שלם: אין תקניים

ג'ייסון שווארץ: אני חושב שזו כוונת המשורר, פשוט צריכים למחוק את המילים

רולנד עם-שלם: מקובל, ההערה התקבלה

ינון אזולאי: במה שקשור לעולים הוא ככה

משה גפני: למחוק את מה?     

רולנד עם-שלם: מיכאל, את מה אנחנו מוחקים? את הסייפה?     

מיכאל איתן: לא

ג'ייסון שווארץ: המילים: "או לחברת הבת, לפי העניין" זה נשאר

מיכאל איתן: "נכסים לא מוחשיים מוטבים"

ג'ייסון שווארץ: "בנכסים לא מוחשיים, לרבות", להוריד את ארבע המילים האלו

שולמית אלוני: זאת אומרת, יהיה: "לחברה המזכה או לחברה הבת, לפי העניין, לרבות נכסים לא מוחשיים מוטבים"?     

ג'ייסון שווארץ: לא, בלי "לרבות", בלי "נכסים לא מוחשיים"

מיכאל איתן: ג'ייסון, אני אקריא

מיכאל איתן:  זה יהיה: "לפי העניין, בכנסים לא מוחשיים מוטבים, לבעלות החברה הרוכשת"

ינון אזולאי: זה בשביל רולנד

משה גפני: טוב, הלאה

רודין נפסון: "(ג) בפסקה זו, "יום השגת השליטה" – היום שבו השלימה החברה הרוכשת ביצוע רכישות כאמור בסעיף קטן (ג)(1), כפי שהוחל בפסקה (1), שלאחריהן החזיקה באמצעי שליטה כאמור באותו סעיף קטן;"     

רולנד עם-שלם: פה אנחנו חוזרים על העניין של השליטה, 80%

משה גפני: אבל זה ברור, למה צריך?     

רולנד עם-שלם: כי אנחנו בסעיף חדש

רולנד עם-שלם:  ב-(ד) יש הרבה חזרה על עצמנו כי זו סיטואציה חדשה     

ינון אזולאי: על מה אתה מדבר? על סוף ה - - -     

רולנד עם-שלם: על ה-80%

משה גפני: (5)

רודין נפסון: "(5)	(א) הרשות כהגדרתה בחוק לעידוד מחקר ופיתוח (להלן – הרשות לחדשנות) אישרה לחברה הרוכשת, לבקשתה, לפני החתימה על הסכם הרכישה, כי רכישת אמצעי השליטה בחברה המזכה צפויה לשמש לפיתוחו או לקידומו של מפעל טכנולוגי בישראל שנמצא בבעלות החברה הרוכשת

רודין נפסון: "     

יאיר גולן: פה אנחנו מבקשים להאריך את זה, שזה יהיה 90 יום לאחר מועד החתימה על העסקה כדי שזה ייתן לחברה אפשרות להתארגן

יאיר גולן:  זאת אומרת, יש עסקה שנעשתה בין שני צדדים לא קשורים, לחברה יהיו 90 יום להתארגן ולפנות אלינו, ונוכל להשיב

ינון אזולאי: סביר

רולנד עם-שלם: סביר

כרם נבו: זאת אומרת שהמילה "לפני" צריכה להיות: לפני או אחרי, או פשוט להחליף את זה ב-90 יום?     

יאיר גולן: עד 90 יום ממועד החתימה על העסקה

משה גפני: כן

רולנד עם-שלם: מקובל

ינון אזולאי: רק תוסיפו את זה

משה גפני: מה הבעיה?     

רולנד עם-שלם: זה "לפני החתימה על הסכם הרכישה" או: בתקופה שאינה עולה על 90 יום מיום הרכישה

רולנד עם-שלם:  שתי חלופות: או לפני או תוך 90 יום

משה גפני: למה זה שתי חלופות?     

רולנד עם-שלם: אם היא רוצה להודיע לפני, אין בעיה

שולמית אלוני: "לפני החתימה על הסכם הרכישה" או: תוך 90 ימים ממועד החתימה על הסכם הרכישה?     

רולנד עם-שלם: כן

משה גפני: טוב

רודין נפסון: "(ב) החברה הרוכשת פעלה בהתאם לאמור בבקשה כאמור בפסקת משנה (א)

רודין נפסון: "     

משה גפני: מה זה הסעיף הזה? מה כתבתם פה?     

מיכאל איתן: החברה צריכה לפנות לרשות החדשנות ולהסביר למה הרכישה הזאת מהווה רכישה שהתכלית שלה מתאימה לתמריץ שאנחנו רוצים לתת

משה גפני: אם עומדים בתנאים אז זו התכלית

מיכאל איתן: כן, אבל היא מגישה בקשה סמוך לעסקה ומספרת: קניתי את החברה הזאת ואני רוצה להביא את ה-I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  - -     

משה גפני: היא עומדת בתנאים

מיכאל איתן: - - ואני עושה את מה – בסוף היא באמת צריכה לעשות את מה שהיא עושה

רולנד עם-שלם: לא, חלק מהתנאים עוד לא קרו

רולנד עם-שלם:  זאת אומרת, יש גם תנאים עתידיים, היא מודיעה לרשות החדשנות: בכוונתי לעמוד

קריאה: והיא צריכה גם לעמוד במה שהיא אמרה שבכוונתה לעמוד

שולמית אלוני: פה זו התוכנית העסקית?     

רולנד עם-שלם: מבחינתנו זו סגירת מעגל

שולמית אלוני: לא שמעתי

שולמית אלוני:  רולנד, זו התוכנית העסקית?     

רולנד עם-שלם: לא, לא, למה תוכנית עסקית?      

שולמית אלוני: לא יודעת

שולמית אלוני:  בדברי ההסבר התייחסתם לתוכנית, כשהיא פועלת בהתאם לתוכנית עסקית

רולנד עם-שלם: הכוונה היא לתנאים העתידיים של צירוף העסקים ושות'

רולנד עם-שלם:  אם בסוף היא קונה ולא עושה כלום עם זה – היא משאירה את זה שם – נחמד שהיא קנתה אבל לא - - -     

ינון אזולאי: אתה כן מתכוון לתוכנית עסקית, כי אחרת מה?     

מיכאל איתן: זה סוג של תוכנית עסקית

מיכאל איתן:  רשות החדשנות צריכה לאשר שהרכישה הזאת צפויה לשמש לפיתוחו וקידומו של מפעל טכנולוגי בישראל

ינון אזולאי: בעצם, אתה אומר להם: אתם מקבלים הטבה, תספרו לי על ההטבה ואיך אתם חושבים לסיים עם ה - - - לא, אני אומר: הסעיף הזה - - -     

מיכאל איתן: ואחר כך גם תוודאו שהסיפור לא נשאר רק על הנייר אלא גם קורה בפועל

ינון אזולאי: ברור, אבל בסעיף (ב) אתה בעצם אומר: אני רוצה שתספר לי על העסקה שאתה הולך לרכוש ואיך אתה חושב לגמור את העסקה הזאת

מיכאל איתן: לא, בסעיף (א) אני רוצה שתספר, בסעיף (ב) אני רוצה שהסיפור ייצא לפועל

רולנד עם-שלם: שקיימת את הסיפור שסיפרת

משה גפני: למי הוא מספר את זה?     

רולנד עם-שלם: לרשות החדשנות

יאיר גולן: זה לא חייב להיות אחד לאחד, כמובן שיש גמישות עסקית

משה גפני: הוא מודיע לרשות החדשנות, לא לרשות המיסים

קריאה: נכון

כרם נבו: אבל הוא לא מודיע, הוא מקבל אישור

כרם נבו:  כל המטרה שלנו כאן היא לייצר ודאות לחברה שהלכה, רכשה חברה - -      

ינון אזולאי: על מה אתה רוצה שיאשרו לה?     

כרם נבו: - - והביאה את קניינה הרוחני לישראל – אני לא חושבת שזה נאמר פה, אבל זה אירוע כבד מאוד ברמה הכלכלית – שילמה לרשויות המס האמריקאיות על הנכס הלא מוחשי, ועכשיו יש כאן איזשהו אישור שאנחנו לא בטוחים מה טיבו כי הוא הוא איכותני, הוא לא כמותני בדרך שבה הוא מנוסח כרגע

משה גפני: אבל אין לו שיקול דעת

כרם נבו: לרשות לחדשנות יש שיקול דעת

משה גפני: לא

משה גפני:  כשיש חוק יש מטרות, אנחנו יודעים בדיוק

משה גפני:  אני בכלל לא מבין – זה מה ששאלתי את רולנד – למה צריך להודיע, הרי הוא עומד בזה

משה גפני:  הוא אומר: זה הדבר העתידי

משה גפני:  הדבר העתידי? בסדר, מופיע בחוק מה הוא צריך לעשות

משה גפני:  לא תבוא רשות החדשנות ותגיד סתם, על דעת עצמה, שהיא לא נותנת את האישור

רולנד עם-שלם: אבל בגלל שהיא מאשרת היא יכולה לתת פרשנות – הינה, מה אתה רוצה? היא אישרה לי

רולנד עם-שלם:  עמדתי בתנאי, לא עמדתי בתנאי, מה זה משנה?      

משה גפני: טוב, בסדר, זה עונה לה

רולנד עם-שלם: זו הכוונה של (ב)

משה גפני: הלאה

רודין נפסון: "(ג) החברה הרוכשת הודיעה למנהל רשות המסים על כוונתה לרכוש אמצעי שליטה בחברה המזכה, לפני החתימה על הסכם הרכישה;"      

רולנד עם-שלם: פה זו הודעה

כרם נבו: אפשר גם כאן שזה יהיה: לפני או אחרי? יש עסקאות שלפעמים - - -     

רולנד עם-שלם: אין בעיה, גם פה נעשה את ההתאמה

משה גפני: במה אין בעיה?     

רולנד עם-שלם: לגבי ה"לפני" העסקה או: תוך 90 יום

משה גפני: 90 יום, בסדר

רולנד עם-שלם: בין כה לדואר לוקח 90 יום להגיע אלינו

ינון אזולאי: רולנד, באת חיובי היום

ינון אזולאי:  למען האמת, זה רק בעשר הדקות האחרונות כשהרב גפני נכנס, לפני זה היית קשוח מאוד

ינון אזולאי:  הרב גפני, טוב שאתה פה

משה גפני: לא, הם הצליחו ברשות הדואר, הוא מביא את זה בתור דוגמה

רודין נפסון: "(6) בכל שנת מס בתקופת ההפחתה –     

רולנד עם-שלם: זו העתקה של התנאי (ג)(4) שהיה קבוע לגבי הרכישה של החברה הישראלית, אנחנו מדביקים אותו גם פה

רולנד עם-שלם:  רכישה של החברה, אם מדובר בחברה זרה

רודין נפסון: "לא התקיים במפעל הטכנולוגי של החברה הרוכשת אף אחד מאלה:      

רולנד עם-שלם: ההסבר: אחד מהתנאים הוא שאנחנו מצפים שהרכישה הזו תביא לגידול, המיזוג הזה אמור להביא לגידול

רולנד עם-שלם:  אם, להפתעתנו, כמות העובדים בחברה הישראלית קטנה, אז אנחנו לא נאפשר

רולנד עם-שלם:  ההטבה נפסלת, נעלמת, ברגע שיש ירידה בכמות העובדים בחברה שרכשה את החברה הזרה

רולנד עם-שלם:  אם הירידה גבוהה מ-20% אז יש פה צמצום של הפעילות

ינון אזולאי: תסביר לי

רולנד עם-שלם: יש פה שתי חלופות: או שהקיטון בכמות העובדים גבוה מ-20% – ואז אתה בחוץ; או שהירידה לא נובעת מזה שהצמצום הוא של הפעילות הישראלית, זה צמצום גלובלי, החברה באופן גלובלי מצטמצמת משיקולים כלכליים

ינון אזולאי: אין לך דרישה של כמות עובדים, נכון?     

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  אין פה דרישה של כמות, באחוזים

ינון אזולאי: לא הייתה גם בחוק

רולנד עם-שלם: דיברנו על זה בפעם הקודמת, בחוק אין דרישה מינימלית

ינון אזולאי: אין דרישה מינימלית

רולנד עם-שלם: יש דרישה למפעל טכנולוגי

רולנד עם-שלם:  השאלה האם בן אדם עם עצמו זה מפעל, זו שאלה בפני עצמה

משה גפני: ואם הירידה היא גלובלית?     

רולנד עם-שלם: אם הירידה גלובלית אז אנחנו אומרים פה שאין בעיה שתהיה ירידה גלובלית, אבל שישראל לא תהיה מעבר לממוצע הגלובלי

משה גפני: אפילו שזה יותר מ-20%?     

רולנד עם-שלם: כן

רולנד עם-שלם:  כדי שלא יהיה מצב שישראל, דווקא בגלובלי, היא הראשונה שהקריבה

משה גפני: כן, אבל אפילו שזה יותר מ-20%, אם זה בגלובלי אז זה בסדר

רולנד עם-שלם: כן, אם יש ירידה גלובלית אז זה גלובלי

שולמית אלוני: למה שיניתם את זה מהנוסח? היום הנוסח הזה קיים – באופן כזה או אחר – בתקנות, אבל שיניתם

שולמית אלוני:  בנוסח הקיים מופיע שמספר העובדים קטן ב-20%, או שהוא קטן בשיעור הצמצום אם שיעור הצמצום היה גדול מ-20%

שולמית אלוני:  למה השינוי?      

רולנד עם-שלם: לפי דעתי, זה אולי נוסח בהיר ומדויק יותר כי אין פה הבדל במהות

רולנד עם-שלם:  מיכאל, אתה רואה פה הבדל?       

מיכאל איתן: לא, לא

מיכאל איתן:  בסוף האמירה פה היא בדיוק כמו שכבוד היושב-ראש שאל, 20% זה רף שאתה יכול לקטון בו בצורת התייעלות עסקית סטנדרטית

מיכאל איתן:  אם אתה קטן ביותר מ-20%, אז זה רק בתנאי ששיעור הקיטון הכולל שלך בכל העולם הוא שיעור זהה

רולנד עם-שלם: הוא זהה או גבוה מזה

ינון אזולאי: אתה מסתכל על ה-20% כשזו צורת הקיטון בארץ?     

רולנד עם-שלם: כן

מיכאל איתן: 20% זה רף שאתה יכול לרדת ממנו בלי קשר לכלום, תמיד אתה יכול לרדת ממנו

רולנד עם-שלם: אתה בחלופה ב' או חלופה א'?     

ינון אזולאי: לא, אני שואל מאיפה הבאת את זה

רולנד עם-שלם: חלופה א' אומרת: כשאני בא שנה אחרי הרכישה ורואה שהחברה הישראלית פיטרה 19% מהעובדים שלה, יש קיטון בכמות העובדים המועסקים – לא קרה כלום; כשאני בא שנה לאחר מכן ורואה במקום 19% קיטון, 21% קיטון

רולנד עם-שלם:  21% קיטון? – אתה בחוץ

רולנד עם-שלם:  אבל אם היא מראה לי שברמה הגלובלית הפיטורים ברמת הקבוצה היו 30%

רולנד עם-שלם:  כלומר, הפיטורים בישראל היו נמוכים מהפיטורים ברמה הגלובלית – אין בעיה

ינון אזולאי: לא הבנתי

ינון אזולאי:  לקחת 20%, מאיפה הבאת את ה-20% האלה? מהממוצע של הארץ?      

רולנד עם-שלם: לא

ינון אזולאי: אתה מכיר את זה מאיזשהו מקום?      

רולנד עם-שלם: לא

ינון אזולאי: למה קבעת ש-20% זה הממוצע?      

רולנד עם-שלם: בשורש, אנחנו בכלל לא רוצים צמצום

רולנד עם-שלם:  התפיסה הייתה: חייב להיות גידול

רולנד עם-שלם:  הרי קנית, קיבלת הטבה כדי להגדיל את העסק, מה פתאום העסק קטן?      

ינון אזולאי: אתה אומר: אני רוצה 0% צמצום

רולנד עם-שלם: נכון

ינון אזולאי: כמו שהתחלנו ב-100% וירדנו ל-80%, אתה מתחיל עכשיו מ-0% ואומר אני - - -     

רולנד עם-שלם: בדיוק

קריאות: - - -     

רולנד עם-שלם:  שם זה המשלים של ה-100%

מיכאל איתן: הוא רוצה גידול

ינון אזולאי: הוא רוצה 100% גידול ו-0% צמצום, והוא אומר: אני אתפשר על ה-20%

ינון אזולאי:  תתפשר כבר על ה-50% כי זה בדיוק באמצע

ינון אזולאי:  אבל אני באמת מנסה להבין, רולנד, למה דווקא 20% ולא 19%? - -     

רולנד עם-שלם: יש לנו את המספר הזה

ינון אזולאי: - - וכמה זמן אתה רוצה את זה?          

רולנד עם-שלם: הבדיקה היא שנתית

ינון אזולאי: אמרת: השנה הוא הסתכל – 19%, ומה בשנה הבאה? אם הוא בא וראה עוד 2%?     

משה גפני: 21%

ינון אזולאי: 21%

מיכאל איתן: נקודת הבסיס - - -     

ינון אזולאי: לא, השאלה היא האם הוא ראה - - -     

רולנד עם-שלם: במצטבר

ינון אזולאי: במצטבר

רולנד עם-שלם: ברור

רולנד עם-שלם:  אם אני בא אחרי חמש שנים – אין עובדים בחברה

רולנד עם-שלם:  בכל שנה הוא פיטר 20%? בחמש שנים פיטרתי בכל שנה 20%, כמו הפחת של המניות

ינון אזולאי: אתה אומר: במצטבר

רולנד עם-שלם: ברור

ינון אזולאי: בסדר, רציתי רק להבין כי היה מי שחשב אחרת

רולנד עם-שלם: הוא בכל שנה יפטר 19% כדי לעמוד בתנאי

ינון אזולאי: זה גם יכול להיות

רולנד עם-שלם: אחרי חמש שנים אין חברה

משה גפני: זה ברור

משה גפני:  הלאה

כרם נבו: אם יורשה לי

משה גפני: מה?     

כרם נבו: הסעיף הזה נכתב בעולם של צמיחה של ההייטק

כרם נבו:  ההייטק רק צמח, הכול היה נראה טוב והמהות של הסעיף הייתה לוודא שחברה לא באה, לוקחת ממדינת ישראל הטבה ועכשיו מתחילה להוציא עובדים החוצה לאוקראינה

כרם נבו:  אנחנו בסיטואציה אחרת היום, ההייטק מפטר כי יש בעיה אמיתית בשוק הזה

ינון אזולאי: עולמית

משה גפני: זה מה שהוא אמר, לגבי הגלובלית

כרם נבו: נכון, אבל כשחברה מצמצמת היא לא עושה את זה כמו מדינה – היא לא עושה קיצוץ רוחבי – היא סוגרת פרויקטים

כרם נבו:  יכול להיות שבשנה ספציפית הפרויקט שנסגר הוא פרויקט ישראלי, והחברה בעצם נזרקת החוצה מההטבה וכלכלית נפגעת עוד, על אף פגיעותיה

משה גפני: זו טענה טובה

משה גפני:  למה לא לתת לך סמכות שכשנסגר נושא מסוים, כשמספר העובדים שם הוא לא 20% אלא 25% אבל נסגר הפרויקט - -     

רולנד עם-שלם: כן

משה גפני: לא רק פה, הפרויקט הזה נסגר בכל המקומות בחברה

משה גפני:  הפרויקט הזה נסגר, מספר העובדים הוא גדול

רולנד עם-שלם: אנחנו מצפים מחברה כזו, שביקשה את ההטבה, שכשנסגר פרויקט נפתח פרויקט אחר במקום

רולנד עם-שלם:  זה הרעיון

ינון אזולאי: לא, אתה יכול לצפות

רולנד עם-שלם: מדובר בפיטורים של עובדים

רולנד עם-שלם:  אני נותן הטבת מס לחברה שמשיקולים עסקיים שלה - -     

משה גפני: היא סגרה אגף, האגף הזה נסגר

רולנד עם-שלם: - - פיטרה בישראל מעל 20% מהעובדים, כשברמה הגלובלית זה לא קרה

רולנד עם-שלם:  אם אתם חושבים שמגיע – נעשה

משה גפני: זו התשובה

כרם נבו: אני רוצה להציע

משה גפני: את צודקת, אבל בסוף גם הוא צודק

ינון אזולאי: רגע, היא רוצה להציע

משה גפני: כמו הרבנית ששאלה: מי ישלם את דמי ה - - -     

רולנד עם-שלם: ואני בסוף

רולנד עם-שלם:  את בהתחלה, אני בסוף

כרם נבו: אני רוצה להציע

משה גפני: כן

כרם נבו: בשנה הראשונה ניתן לחברה אפשרות לקבל את ההטבה בשנה הבאה, שההטבה לא תעלם

כרם נבו:  אם  רואים שצמצום הפעילות של החברה בישראל נמשך שנתיים, אני מקבלת את מה שאתם אומרים, היא לא אמורה לקבל את ההטבה

כרם נבו:  אבל כן לתת את הגמישות הזאת, שיש אירועים שבהם החברה מצטמצמת

ינון אזולאי: כלומר, את אומרת: אם היה צמצום של 20% אבל שנה אחרי הם קלטו בחזרה 5% או 2% - - -
 

כרם נבו: הם הצליחו לייצב, ייצבו את האירוע

ג'ייסון שווארץ: או נשארו יציבים

ינון אזולאי: אתה אומר: או נשארו יציבים

רולנד עם-שלם: אבל זה בידיים של החברה לא לפטר אותם

ינון אזולאי: כן, אבל מה זה: בידיים של החברה לא לפטר? כשיש פיטורי עובדים, בעל הבית היה רוצה להשאיר את העובדים אבל מה הוא יכול לעשות? צריך צמצום

רולנד עם-שלם: אבל הוא יודע שהפיטורים האלה יעלו לו עכשיו בהטבת המס, זה שיקול

ינון אזולאי: אין בעיה, היא אומרת לך: הייתה שנה שבה היה שפל, הוא היה חייב לפטר עובדים

רולנד עם-שלם: והוא גייס אותם שנה לאחר מכן? 

ינון אזולאי: שנה אחרי זה, הוא גייס - - -     

רולנד עם-שלם: גייס אותם חזרה

ינון אזולאי: יש התייעלות

רולנד עם-שלם: הוא חסך את עלות המשכורת שלהם במשך – ניקח דוגמה קיצונית – דצמבר, ינואר

רולנד עם-שלם:  פיטר אותם בדצמבר, גייס אותם בינואר ועכשיו עלות המשכורת שהוא חסך - - -      

ינון אזולאי: לא, הוא פיטר רק את אלה עם המשכורת הנמוכה או הגבוהה – לא יודע מה – אל תרד איתם לרמות האלה

כרם נבו: הטבת המס לא כזאת אטרקטיבית, בסוף גוברים כאן השיקולים העסקיים

ינון אזולאי: תהיי בריאה, על מה אנחנו מבזבזים פה ימים אם זה לא אטרקטיבי? 

כרם נבו: אני יכולה לתת דוגמה

כרם נבו:  חברה יכולה לצמצם - - -      

ינון אזולאי: איפה אורית? היא אמרה שההטבה לא כל כך אטרקטיבית

כרם נבו: לא אטרקטיבית ברמה של: לפטר עובדים ולשכור אותם

ינון אזולאי: בסדר

משה גפני: לא הבנתי איפה היית קודם

משה גפני:  את לא יודעת, כולם עשו לי פה את המוות שזו ההטבה הכי טובה שיש,  שאני אביא את זה

כרם נבו: הטבת המס נהדרת, זה חוק מדהים

משה גפני: עזבתי דברים אחרים, כמעט לא אישרתי את התקציב

משה גפני:   רק זה

כרם נבו: הטבת המס מצוינת

משה גפני: ההטבה היא טובה ואני חושב שהחוק ראוי - -     

כרם נבו: נכון

משה גפני: - - וההערה שאת מעירה היא נכונה, ומה שאומר רולנד גם נכון

משה גפני:  אבל הוא צודק, בסופו של דבר - - -     

כרם נבו: אנחנו בעצם מציעים מנגנון של catch up

כרם נבו:  אנחנו אומרים: בשנה הראשונה - - -         

ינון אזולאי: הוא צודק אבל גם היא צודקת

ינון אזולאי:  הרב גפני, אני אסביר לך, היא אומרת דבר נכון

משה גפני: אני מסכים, הטענה שלה היא טענה

ינון אזולאי: היא טענה אחרי זה עוד טענה

רולנד עם-שלם: היא הציעה הצעה

משה גפני: מה?     

ינון אזולאי: אם בשנה ירדו 20% - -      

משה גפני: והוא מעלה את זה בשנה הבאה

ינון אזולאי: - - ובשנה אחרי העלו את מספר העובדים

ינון אזולאי:  כלומר, ראו שאפשר לקלוט עוד עובדים

ינון אזולאי:  רולנד אומר: לא

ינון אזולאי:  עם ההטבה הזאת הוא היה משחק עם פיטורי העובדים

ינון אזולאי:  רולנד, אתה לשכת התעסוקה? לא מתאים לך

משה גפני: לא, רולנד אומר: הוא לא משלם משכורת בזמן הזה

ינון אזולאי: רולנד, לא מתאים לך לתת תשובות כאלה, צריך משהו רציני יותר

ינון אזולאי:  עד עכשיו היית חיובי – היה בסדר

משה גפני: אתם לא מסכימים לזה?     

רולנד עם-שלם: קבענו תנאי

משה גפני: אתם לא מסכימים לשנות את ה - - - בסדר

רולנד עם-שלם: אם ההצעה אומרת כך: אם יש שנה אחת מתוך חמש השנים שירדנו בה מעל ל-20% וברמה הגלובלית ירדתי פחות מ-20% – כי אם ירדתי יותר אז אין בעיה – ושנה לאחר מכן חזרנו לשגרה - - -     

ינון אזולאי: אתה יודע מה טוב אצל רולנד? אני אגיד לך מה טוב

ינון אזולאי:  אתה אומר לו - - - והוא אומר לך: כן, אבל עבדנו על זה

ינון אזולאי:  כאילו: קבענו משהו, למה אתה עושה לי את זה?      

רולנד עם-שלם: קבענו את זה עם חשיבה, הייתה חשיבה עמוקה

ינון אזולאי: רולנד, חשיבה מעמיקה

ג'ייסון שווארץ: אבל ההצעה של כרם היא פשרה טובה כי מה שרולנד אומר זה שהוא רוצה שלחברה יכאב כשהיא עושה את זה

ג'ייסון שווארץ:  מה שאנחנו אומרים זה שבאותה השנה אנחנו דוחים את ההטבה

כרם נבו: לא תהיה הטבה

ג'ייסון שווארץ: אם הוא באמת חוזר – שומר על זה וחוזר לאיתנו – אז אנחנו אומרים: נפגעת בשנה אבל אתה יכול לעשות catch up בשנה העתידית

ינון אזולאי: אבל על השנה הזאת לא תקבל

רולנד עם-שלם: זה נקרא: הוא פסח

ג'ייסון שווארץ: הוא פסח, אני דוחה את זה קדימה

כרם נבו: יש מנגנון כזה בהמשך החוק, אנחנו לא ממציאים את זה

משה גפני: בהמשך החוק נראה את המנגנון הזה

משה גפני:  הלאה

ינון אזולאי: לאן אתה ממהר, הרב גפני?     

משה גפני: לסיים את החוק

ינון אזולאי: יש זמן, יש לך לפחות עוד שניים-שלושה דיונים בעניין

משה גפני: אני יכול לדעת מתי דיברתם?     

רודין נפסון: "עלות שכר עובדיו בישראל בשנת המס האמורה הייתה קטנה ב־ 20% או יותר מממוצע עלות השכר האמורה בשתי שנות המס שקדמו לשנת השגת השליטה, אלא אם כן היא קטנה בשיעור הצמצום בעלות הכוללת של שכר העובדים בקבוצת החברות שנמנה עימה המפעל, בישראל ומחוץ לישראל, בשנת המס האמורה, ביחס לממוצע עלות השכר האמורה בשתי שנות המס שקדמו לשנת השגת השליטה;"     

רולנד עם-שלם: זה דומה ל-(א)

רולנד עם-שלם:  (א) זה במונחי כמות העובדים, (ב) זה במונחי עלות השכר

רולנד עם-שלם:  כדי שלא יהיה מצב שכמות העובדים לא קטנה אבל השכר שמשולם קטן, בודקים עלות שכר גם בשקלים וגם ברמת ראשים

ינון אזולאי: יכול להיות שהשארת ראשים אבל הורדת בשכר

רולנד עם-שלם: כן, חתכת את כולם, כולם בחצי משרה

רולנד עם-שלם:  במקום לפטר אותם – חצי משרה

כרם נבו: ההערה שלנו היא אותה הערה כמו בסעיף (א), אני רוצה לתת דוגמה: יכול להיות שהחברה היא לא חברה גדולה במיוחד ובגלל מהלכי ההתייעלות ההנהלה מחליטה לוותר עכשיו על שכרה

כרם נבו:  ירידה של 20% ממקום טוב

כרם נבו:  אגב, קרה

רולנד עם-שלם: שמות

כרם נבו: זאת ההערה

כרם נבו:  בבקשה, באותו מנגנון

רודין נפסון: "(7)  הנכס הלא מוחשי המוטב שהועבר לבעלות החברה הרוכשת כאמור בפסקה (4), נשאר בבעלותה עד תום תקופת ההפחתה

רודין נפסון: "     

רולנד עם-שלם: זה תנאי בעלות

שולמית אלוני: סליחה, ההפניה בפסקה (7)

רולנד עם-שלם: איפה אנחנו?     

מיכאל איתן: בפסקה (7)

ג'ייסון שווארץ: ב-(ד)(4)

רולנד עם-שלם: כן

שולמית אלוני: ההפניה לפסקה (4) היא באמת הפניה נכונה?      

רולנד עם-שלם: "הנכס הלא מוחשי המוטב שהועבר לבעלות החברה הרוכשת כאמור בפסקה (4)"

מיכאל איתן: כן, זה מפנה לפסקה (4)(א) שדורשת את העברת ה-I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  בתוך 12 חודשים

ג'ייסון שווארץ: האתגר בסעיף (ד) הוא שיכול להיות שהחברה הרוכשת – שמקבלת את ההטבה – נרכשת בעוד שלוש שנים, במשך תקופת ההטבה

רולנד עם-שלם: על ידי ישראלית?     

ג'ייסון שווארץ: על ידי חברה זרה

רולנד עם-שלם: זה הסנדוויץ' שלא רצינו

ג'ייסון שווארץ: נכון, אמרנו: Apple עושה את שלה

ג'ייסון שווארץ:  עכשיו הבעיה היא שבסעיף (ו)(2) כתוב שבמידה ואתה מפר את סעיף (ד) - - -     

רולנד עם-שלם: הגענו לשם? לא הגענו לשם

שולמית אלוני: לא, לא הגענו לשם

ג'ייסון שווארץ: זה קשור לסעיף (ד)

רולנד עם-שלם: נגיע אליו עכשיו

משה גפני: עוד נגיע לסעיף

ינון אזולאי: רולנד, למדת את העבודה, איך לדחות את האנשים: נגיע לסעיף

רולנד עם-שלם: אולי נשכח

ג'ייסון שווארץ: אנחנו קוראים מהר

ינון אזולאי: אנחנו מתחייבים להאט את הקצב

משה גפני: לא

משה גפני:  הם נראים אנשים רציניים, כשנגיע לסעיף ההוא הם יהיו בעניין פה

רולנד עם-שלם: אנחנו נקדים אותם

רודין נפסון: (ה) 	"(1) לצורך קבלת אישור כאמור בסעיף קטן (ד)(5)(א), תגיש החברה הרוכשת לרשות לחדשנות בקשה הכוללת, בין השאר, את פרטי הסכם הרכישה וכן תיאור מפורט של הפעולות שבכוונתה לבצע לגבי העסק של חברת החוץ המזכה, הכול כפי שתקבע הרשות לחדשנות בכללים

רודין נפסון: "     

שולמית אלוני: תסביר

רולנד עם-שלם: רשות החדשנות, אתם רוצים להסביר?     

ינון אזולאי: כל הכבוד שאתה מפרגן להם

שולמית אלוני: וכבר תתייחסו ל: האם יש טיוטה של כללים? מתי בכוונתכם להביא טיוטה של כללים?     

יאיר גולן: אין עדיין נוהל לנושא הזה, יצא נוהל אחרי החקיקה

רולנד עם-שלם: תוך 90 יום

שולמית אלוני: זה לא נוהל, אנחנו מדברים על כללים, נכון?     

יאיר גולן: כן

ינון אזולאי: תוך 90 יום

משה גפני: לפני שאתה אומר לנו מה יש לכם ומה אין לכם, תסביר את הסעיף

מיכאל איתן: זה סעיף שבא להסביר – לגבי האישור של רשות החדשנות – מה נדרש להציג כדי לאשר את קידומו ופיתוחו של מפעל

משה גפני: אתה מהרשות לחדשנות?     

רולנד עם-שלם: לא, הוא רשות החשדנות

אבירם זולטי: אבירם ז'ולטי, אני סמנכ"ל תפעול ברשות לחדשנות

אבירם זולטי:  יש לנו כל מיני מסלולי הטבות כשאנחנו עושים את הבדיקות האלה לרשות המסים

אבירם זולטי:  ההגשות מעוגנות בנהלים פנימיים שלנו, החומרים שצריך להגיש

אבירם זולטי:  גם במקרה הזה – אחרי שהחוק יעבור – נעגן בנהלים את הטפסים ואת החומרים שצריך להגיש, זה לא יהיה שונה מ - - -     

משה גפני: למה אין לכם אפשרות להראות לנו את זה עכשיו? למה אתם מחכים שהחוק יעבור? אתם חושדים בנו שלא נעביר את החוק, או מה?      

שולמית אלוני: החוק הזה נמצא כבר הרבה זמן בצנרת , זה לא משהו חדש

משה גפני: כן, בדיוק

משה גפני:  זה מה שאני שואל

שולמית אלוני: מהכנסת הקודמת

רולנד עם-שלם: זה טכני מאוד

אבירם זולטי: רצינו לראות איך הוא עובר, לא רצינו להכין נהלים ושאחר כך יהיה שינוי בכל מיני קריטריונים של החוק ונצטרך לעדכן אותם

משה גפני: בסדר, זו לא תשובה מספקת אבל זו תשובה

ינון אזולאי: לא משנה, תן להם

ינון אזולאי:  עד שהם ענו משהו, תן להם

אורן רוזנברג: שלומית, חשוב להבהיר שמדובר בכללים פנימיים

אורן רוזנברג:  זאת אומרת, לא בכללים - - -     

משה גפני: מה זה משנה? אנחנו צריכים לדעת, זה סעיף בחוק

משה גפני:  יכולה לבוא החברה ולהגיד: עם כל הכבוד - - -     

אורן רוזנברג: לא, אין ויכוח

ינון אזולאי: הצעה חברית, אל תעמיק את הבור

שולמית אלוני: אגב, אני לא בטוחה שמובן שאלה כללים פנימיים - - - בדרך כלל אלו כללים שאנחנו - - -      

משה גפני: כן

משה גפני:  ואם זה פנימי, אז מה?     

שולמית אלוני: למשל, זה אומר שזה יוצא להערות ציבור, כללים פנימיים?      

אורן רוזנברג: לא

רולנד עם-שלם: פה זה יותר ברמת הטפסים, ברמת: מה הם צריכים לספק כחומרים - - -     

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם, ברשות לחדשנות: אם אני לא פורש מהקואליציה ולא קורה משהו אחר אני, בעזרת השם, אעביר את החוק הזה, אז אני מציע שתכינו את הכללים כבר עכשיו

אורן רוזנברג: אין בעיה

משה גפני: זה חוק טוב וחוק שאתם רוצים אותו מאוד, וגם אנחנו רוצים אותו

משה גפני:  אורית לא פה, אנחנו צריכים לעשות לה את כל העבודה

ינון אזולאי: אני רוצה להתעכב על משהו, לגבי הפרישה שלך מהקואליציה - - -     

רולנד עם-שלם:  גם על זה מכינים כרגע כללים

משה גפני: תאמין לי

ינון אזולאי: זה בגלל הסבירות או בגלל המחאה?     

משה גפני: זה לא

קריאה: זה בגלל ה-20% של - - - העובדים

משה גפני: זה בגלל - - - בסדר

משה גפני:  הלאה

רודין נפסון: "(2) הרשות לחדשנות תודיע לחברה הרוכשת על החלטתה ונימוקיה בתוך 90 ימים מהיום שבו אישרה כי הבקשה וכל המסמכים הנלווים אליה התקבלו, או מהיום שבו אישר המנהל כי התקבלה ההודעה כאמור בסעיף קטן (ד)(5)(ג), לפי המאוחר

רודין נפסון: "       

משה גפני: זה לא בסדר, עד עכשיו הייתי מרוצה, ובוויכוח איתם אפילו הייתי איתכם

משה גפני:  אנחנו מדברים פה על סעיפים כבדים בחוק, צריך שיגידו לנו כללים, דברים מינימליים: מה הולך להיות? יהיה פנימי? יהיה חיצוני? אלה סעיפים כבדים

רולנד עם-שלם: כבוד היושב ראש, זה טכני מאוד

משה גפני: טכני, אז מה?     

רולנד עם-שלם: טכני, הגיש בקשה עם הפרטים

משה גפני: בסדר, טכני

רולנד עם-שלם: הוא גם מראה שהוא הודיע למנהל, כמו שביקשנו קודם

משה גפני: אם אנחנו מסיימים את החוק היום, נצביע עליו, בעזרת השם

משה גפני:  אם אנחנו לא מסיימים היום, אני מבקש שלישיבה הבאה שכנראה תהיה בשבוע הבא, בעזרת השם – כנראה, אני עוד לא יודע, עוד לא קבענו את סדר-היום – שהרשות לחדשנות תביא כללים עקרוניים, מה הולך להיות

משה גפני:  לא יכול להיות שפתאום, אחרי שהחוק עובר - - -     

אורן רוזנברג: יש לנו בדיקות דומות מאוד, זה דברים טכניים מאוד

רולנד עם-שלם: אתה מוכן

משה גפני: זה נראה לא רציני שאנחנו מאשרים חוק כזה ואין לנו אפילו את העקרונות

משה גפני:  חברה תבוא אליכם, אתם פתאום תמציאו משהו והם יבואו ויגידו: תראו איזה חוק

כרם נבו: בדברי ההסבר גם מדובר על משהו שהוא לא טכני בכלל

רולנד עם-שלם: מה?     

כרם נבו: אנחנו מדברים על אישור שהוא אישור מהותי

רולנד עם-שלם: אפשר לתקן את דברי ההסבר אם צריך

משה גפני: גם אם זה טכני, אני רוצה את הכללים

כרם נבו: אבל אני אומרת: על אחת כמה וכמה, התיאור של מה שאנחנו צריכים לספק לרשות לחדשנות הוא תיאור של משהו מהותי

משה גפני: טוב

משה גפני:  בבקשה, הלאה

רודין נפסון: "(3) לא הודיעה הרשות לחדשנות לחברה הרוכשת על החלטתה בבקשה שהוגשה לפי סעיף זה עד המועד האמור בפסקה (2), יראו את הרכישה נושא הבקשה כאילו אושרה לפי סעיף קטן (ד)(5)(א)

רודין נפסון: "     

רולנד עם-שלם: אם בתוך 90 יום אין תשובה – אז זה מאושר

כרם נבו: יש אפשרות לקצר את ה-"90 יום"? זה המון זמן לבחינת ה - - - אחרי רכישה

רולנד עם-שלם: אתם ביקשתם: 90 יום מיום הרכישה

כרם נבו: זה בסדר

רולנד עם-שלם: אצלכם 90 יום – זה בסדר, אצלנו 90 יום – זה לא בסדר

כרם נבו: זה זמן התארגנות

רולנד עם-שלם: אבל גם אנחנו צריכים להתארגן, לא רק אתם

רולנד עם-שלם:  תקצרו את ה-"90 יום" שלכם, זה יבוא על חשבון ה-"90 יום" שלנו

רודין נפסון: "(ו)	 על אף האמור בסעיף קטן (ב) –"     

ינון אזולאי: על כמה ימים חשבתם?          

רולנד עם-שלם: אנחנו חשבנו על 90

ינון אזולאי: אתם חשבתם – 90

ינון אזולאי:  על כמה אתם חשבתם?         

רולנד עם-שלם: אתה לא שואל אותנו?     

ינון אזולאי: אני רק יכול להגיד לך שהם לא צריכים 90 יום, הם בכלל לא חושבים

כרם נבו: 60 יום – יהיה נהדר

רולנד עם-שלם: לא, לא, זו הרשות לחדשנות

יאיר גולן: בדרך כלל כשיש בקשות מהותיות, המייצגים יודעים לפנות אלינו ואנחנו נותנים לזה עדיפות – אם מדובר בהנפקות, אם מדובר בעסקאות – אבל 90 יום זה זמן מקובל

יאיר גולן:  חוץ מזה, בסעיף הבא תראו שאם הם לא מקבלים תשובה עד 90 יום זה כאילו אושר להם

רולנד עם-שלם: אמרנו את זה

ינון אזולאי: את זה הוא אמר

ינון אזולאי:  תני להם, עד שהם קיבלו משהו, הרשות לחדשנות

יאיר גולן: לא, אנחנו – יכולים לוותר על זה, זה הם רוצים את זה

ינון אזולאי: תעזוב, אני אומר לך: אל תוותר

ינון אזולאי:  בשביל ההרגשה, אל תוותר

ינון אזולאי:  תסתכל: רולנד מבסוט, הוא יוצא מפה עם מזוודות, שיהיה בריא

ינון אזולאי:  אני אומר לך: אל תוותר

רולנד עם-שלם: עם טרולי

משה גפני: הלאה

רודין נפסון: "אם לא התקיים תנאי מהתנאים המנויים בסעיפים קטנים (ג)(4) או (ד)(6), בשנת מס כלשהי במהלך תקופת ההפחתה (בסעיף זה – שנת ההפרה), לא תהיה החברה הרוכשת זכאית, בשנת ההפרה, לניכוי כאמור בסעיף קטן (ב), ואולם לא יהיה בכך כדי לפגוע בזכאותה לניכוי כאמור בשנה שאחרי שנת ההפרה או בשנה שלפניה, אם התקיימו באותה שנה התנאים לזכאות כאמור, ובלבד שטרם הסתיימה תקופת ההפחתה ושסכום שלא נוכה בשנת ההפרה לא ינוכה בשנות המס שלאחריה;"     

רולנד עם-שלם: אם בתוך חמש השנים יש תקלה רגעית – שנה אחת – אז את הפחת של אותה שנה החברה לא יכולה לתבוע

רולנד עם-שלם:  אבל בהקשר של הפרת התנאי הזה, זה לא פוסל את כל המנגנון

ינון אזולאי: רק על אותה שנה

רולנד עם-שלם: כן

ינון אזולאי: זה מה שכרם אמרה בעצם, נכון? בזה רצית לגעת כשראינו בהפרה - - -     

כרם נבו: לא

ינון אזולאי: אבל זה באותו כיוון

כרם נבו: זה בסעיף (ז), הסעיף הזה אומר שאם הפרת אתה לא מקבל

ינון אזולאי: על אותה שנה

ינון אזולאי:  ואת אומרת: אני לא רוצה להסתכל על מה שהפרתי בכוונה, על מה שהיה - - -     

ג'ייסון שווארץ: נכון

כרם נבו: כשנגיע לסעיף (ז) תראו את המנגנון

משה גפני: הלאה

רודין נפסון: "אם מצא פקיד השומה כי לא התקיים התנאי שבסעיף קטן (ד)(7), יודיע על כך לחברה הרוכשת; ניתנה הודעה כאמור, תבוטל זכאותה של החברה הרוכשת לניכוי, למפרע, ויתוקנו שומות המס שלה בהתאם; תוקנו שומות המס של החברה הרוכשת, תחויב החברה הרוכשת בתשלום המס הנוסף בשל התיקון בתוספת הפרשי הצמדה וריבית עד מועד התשלום; פקיד השומה יודיע לחברה הרוכשת על סכום המס הנוסף שהיא חייבת בו, ועל הודעה כאמור ועל תיקון השומות בהתאם יחולו הוראות סעיף 103י(ב) לפקודה, בשינויים המחויבים

רודין נפסון: "     

רולנד עם-שלם: ג'ייסון, אני חושב שפה יש לך הערה

ג'ייסון שווארץ: כן

ג'ייסון שווארץ:  ההערה שלי היא: למה צריך לעשות את זה - - -     

שולמית אלוני: קודם תסבירו, לפני ההערה

רולנד עם-שלם: אסביר: (ד)(7) זה העברת ה-I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  לישראל

רולנד עם-שלם:  אנחנו מצפים שלא רק שהוא יעלה לארץ אלא שהוא גם לא ייֵרֵד מהארץ, בטעות, במהלך התקופה

רולנד עם-שלם:  אם יש ירידה מהארץ – של אותו I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  שהגיע לארץ – זו הסנקציה המופעלת כרגע

רולנד עם-שלם:  יש פה הפרה של המנגנון, לא מגיע כלום

משה גפני: אוקיי

ג'ייסון שווארץ: ההערה שלנו: יכול להיות שהסיבה שה-I

ג'ייסון שווארץ: P

ג'ייסון שווארץ:  יורד מהארץ היא שהייתה רכישה של החברת הרוכשת

רולנד עם-שלם: כן

ג'ייסון שווארץ: היא עומדת כמעט בכל התנאים כל עוד ה-I

ג'ייסון שווארץ: P

ג'ייסון שווארץ:  היה בבעלותה

ג'ייסון שווארץ:  מנגנון התיקון למפרע, עם תיקון הצמדה וריבית, הוא קנס על בעל המניות של החברה לפני שנרכשה

ג'ייסון שווארץ:  זה לא הגון

ג'ייסון שווארץ:  אני חושב שהמנגנון צריך להיות שמכאן ולהבא זה כמובן נפסק, אבל מה שנצבר וכבר דווח בדוחות הכספיים ובדוחות המס – יישאר כמו שהוא

רולנד עם-שלם: כרגע אנחנו מדברים על סיטואציה בה החברה הישראלית קנתה את החברה הזרה, דאגה לעמוד בכל התנאים, ובתוך חמש השנים חברה זרה - - -     

כרם נבו: למשל, בשנה הרביעית

רולנד עם-שלם: כן, בשנה הרביעית חברה זרה קנתה את החברה הישראלית והיא מוציאה את ה-I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  מישראל

ג'ייסון שווארץ: נכון

רולנד עם-שלם: זו דרמה מבחינתנו

ג'ייסון שווארץ: אני מסכים, לכולנו

רולנד עם-שלם: אני לא רוצה לעודד

רולנד עם-שלם:  אם אני אתיר את הדבר הזה אז תהיה אדישות עסקית – לעשות את זה, לא לעשות את זה

רולנד עם-שלם:  אני דווקא רוצה לקבע את הדבר, שיישאר איתי לפחות חמש שנים

ג'ייסון שווארץ: אני מסכים

ג'ייסון שווארץ:  אבל למה לקנוס למפרע את בעלי המניות שכן עמדו בזה, אחרי שהם עמדו בכל התנאים?      

רולנד עם-שלם: לא, העמידה בתנאים – זה חמש שנים

רולנד עם-שלם:  זה תנאי, זו חבילה

ג'ייסון שווארץ: נכון, אבל זה לא בשליטתם, זה כבר לא בשליטתם

רולנד עם-שלם: מה זה: עמידה בתנאים? שלוש מתוך חמש זה לא עמידה בתנאים

רולנד עם-שלם:  שלוש מתוך חמש זו לא עמידה חלקית, זו אי-עמידה בתנאי מהותי שהוא החזקה של חמש שנים

ג'ייסון שווארץ: אבל גם ההטבה פרושה על פני חמש שנים

ג'ייסון שווארץ:  זה לא כמו בפרק הראשון של החוק כשאני מקדים את כל ההטבה בבת אחת, להפך, אני פורש את זה על פני חמש שנים, לכל שנה יש את ה-20% שלה

ג'ייסון שווארץ:  אם כבר קיימתי את התנאי שלוש שנים, אני חושב שלא צריך ללכת למפרע ולשנות סדרי בראשית

רולנד עם-שלם: זה מהותי מאוד מבחינתנו ברוח של התיקון, ברוח של החוק

רולנד עם-שלם:  נקווה שלא נגיע לסיטואציה שאתה מתאר כרגע

ג'ייסון שווארץ: הדבר הזה הופך בסופו של דבר להיות Poison pill לחברה הישראלית

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  אם ה-I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  נשאר בישראל, אז גם אם היא נרכשת במשך חמש שנים אין בעיה

רולנד עם-שלם:  החברה הזרה יכולה להתאפק, עוד שנה וחצי היא מוציאה אותו

ג'ייסון שווארץ: ברגע שה-I

ג'ייסון שווארץ: P

ג'ייסון שווארץ:  יוצא מישראל, המדינה מקבלת הרבה מאוד כסף – המס

רולנד עם-שלם: אני חושב שמגיע לה

ג'ייסון שווארץ: נכון, אבל היא מקבלת

ג'ייסון שווארץ:  מי שנקנס על ה"למפרע" אלה בעלי המניות שעמדו בתנאים

ג'ייסון שווארץ:  אתה משנה את הדיווחים, אתה משנה  - - -     

רולנד עם-שלם: לא

רולנד עם-שלם:  למה אתה אומר: בעלי המניות? זו החברה, החברה עצמה, אותה חברה שהחליטה

רולנד עם-שלם:  כפו עליה? היא החליטה למכור את ה-I

רולנד עם-שלם: P

ג'ייסון שווארץ: לא, לא, זו חברה אחרת

רולנד עם-שלם: לא, הישראלית, אני מדבר על הישראלית

רולנד עם-שלם:  הישראלית קיבלה את הטבת המס

ג'ייסון שווארץ: נכון

רולנד עם-שלם: היא יודעת שזה מותנה בזה שה- I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  שהיא קנתה – שהיא הביאה – נשאר אצלה

ג'ייסון שווארץ: כל עוד שהיא בשליטה – אני מסכים

מיכאל איתן: זה לא כל עוד היא בשליטה, לנצח

מיכאל איתן:  זאת אומרת, חמש שנים

מיכאל איתן:  גם אם התחלפו בעלי המניות זו לא הפרה

ג'ייסון שווארץ: ברגע שהחברה הזאת בשליטה – זה תקין

ג'ייסון שווארץ:  ברגע שזה לא בשליטה, שהיא גורם חוץ, אני אומר: אתה הופך להיות Poison pill לחברה הישראלית

מיכאל איתן: אני אומר לחברה הישראלית שרכשה ונתתי לה את ההטבה: תשמרי את ה-I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  שלך חמש שנים,  בעבור זה קיבלת את ההפחתה

ג'ייסון שווארץ: זה אומר שהיא לא יכולה להירכש?     

מיכאל איתן: היא יכולה להירכש, אבל שה-I

מיכאל איתן: P

מיכאל איתן:  יישאר בישראל

רולנד עם-שלם: יש פה דיון פילוסופי מאוד, חשוב ומהותי, יש פער בין שתי התפיסות

רולנד עם-שלם:  מה שאנחנו אומרים כרגע הוא שעל מנת לקבל את ההטבה – הפחת של עלות המניות – יש צורך שה-I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  שהגיע לישראל, לחברה הישראלית, בעקבות הרכישה של החברה הזרה, יישאר בארץ חמש שנים לפחות

רולנד עם-שלם:  מה קורה אם החברה הישראלית שקנתה חברה זרה נרכשה על ידי חברה זרה? יש לנו סנדוויץ', חברה זרה קנתה חברה ישראלית שקנתה חברה זרה

רולנד עם-שלם:  והחברה הזרה, במסגרת חמש השנים, מוציאה את ה-I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  מישראל

רולנד עם-שלם:  אותו I

רולנד עם-שלם: P

רולנד עם-שלם:  שקיבל את ההטבות כשהגיע לישראל, אפילו לא הספיק להתרגל לרוח הישראלית והוא כבר עוזב אותנו

ג'ייסון שווארץ: תיקון קטן: היא לא מוציאה, מישהו מוציא את זה

ג'ייסון שווארץ:  זה לא שהיא מוציאה, מישהו מוציא את זה –  זה אומר שיש רוכש אחר מחו"ל

רולנד עם-שלם: אבל זה יצא ממנה

מיכאל איתן: החברה צריכה לחתום על הסכם

משה גפני: ההערה נרשמה, העמדה שלהם ברורה

משה גפני:  אם נרצה לשנות את זה – אנחנו נשנה

משה גפני:  דיון מעניין מאוד

ג'ייסון שווארץ: דיון מהותי, זה ישפיע גם על מצב הרכישות של חברות ישראליות

משה גפני: זה ארוך? תגידי שנייה

אורית פרקש הכהן: באמת הייתי צריכה לצאתף ואני מבינה שכבר עשיתם את הדיון

משה גפני: אורית, רק בקצרה, אנחנו צריכים לסיים

אורית פרקש הכהן: כן

אורית פרקש הכהן:  אני מבינה שכבר עשיתם את הדיון בנושא ה-20% ונושא - - -     

רולנד עם-שלם: העובדים

אורית פרקש הכהן: - - העובדים

אורית פרקש הכהן:  אני לא יודעת מה הוצע ואני מבינה שאין הסכמה

אורית פרקש הכהן:  אני רציתי להוסיף סעיף של שיקול דעת

אורית פרקש הכהן:  סעיף של שיקול דעת – בין לרשות המיסים ובין לרשות החדשנות – שבו מוסיפים סעיף קטן שאומר: על אף האמור בסעיף זה, רשות החדשנות או רשות המסים תוכל לקבוע אחרת בשל נסיבות רלוונטיות, למשל

אורית פרקש הכהן:  ושיקול הדעת הוא שלכם, הוא מקצועי, כי אנחנו כבר יודעים שאנחנו בתקופה בעייתית

אורית פרקש הכהן:  את הבעיה, העלו

אורית פרקש הכהן:  השאלה היא: האם אתם מוכנים לשקול סעיף של שיקול דעת? שיקול דעת שלכם

רולנד עם-שלם: רצינו להשאיר את הטריגר הזה: כשפיטורי עובדים יגרמו להחמרת מצבה של החברה ברמת המיסוי

רולנד עם-שלם:  ברגע שאני משאיר שיקול דעת – אפשר לפטר

אורית פרקש הכהן: אבל אתה רוצה שהחברה תהיה כלכלית

אורית פרקש הכהן:  אם יש לה פיטורי יעילות כי יש משבר בשוק - - -      

רולנד עם-שלם: נתנו את הפתרון

אורית פרקש הכהן: איפה?     

רולנד עם-שלם: אם הירידה בישראל נמוכה מהירידה הגלובלית – גם אם זה מעבר ל 20% – אין בעיה, זו לא הפרה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אנחנו נמשיך את הדיון בעניין הזה – אורית

אורית פרקש הכהן: אבל פה יש ירידה – כרגע יש כבר קצת התנתקות מחו"ל

אורית פרקש הכהן:  זה, למשל, הקושי מול ההייטק

אורית פרקש הכהן:  סליחה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אנחנו סיימנו את הדיון בעניין הזה היום

משה גפני:  אני מתנצל שזה מה שהיה, אני מקווה שבישיבה הבאה נסיים את הדיון בנושא הזה