הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 19, 2023-06-13 00:00

אליהו דלל: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה של הוועדה לזכויות הילד

אליהו דלל:  הפעם אני רוצה לציין שתי בנות מקסימות, איילה סעדון ומירה חסייסי, שזכו במקום השני בחידון התנ״ך לנוער של ירושלים

אליהו דלל:  הבנות נמצאות איתנו פה ואני קורא לכן לבוא לידי רגע

אליהו דלל:  הבנות המקסימות האלה זכו במקום השני, אבל זאת הייתה עבודת צוות

אליהו דלל:  עבודת צוות של שתי הבנות האלה וזה פשוט מקסים

אליהו דלל:  אתם רואים פה שתי בנות כאלה חמודות שזכו במקום השני בעבודה משותפת

אליהו דלל:  אז מחאו לכן כפיים ועוד פעם, מגיע לכם כפיים

אליהו דלל:  תודה רבה לכן

אליהו דלל:       הנושא של הדיון הוא עבודות נוער, בדגש על חודשי הקיץ

אליהו דלל:  זה נכון, גם אני הייתי נער וגם אני עבדתי

אליהו דלל:  אני יכול להגיד שאין עבודה שלא עבדתי בה

אליהו דלל:  כשאני אומר שאין עבודה שלא עבדתי בה, זה לפעמים נותן לי לא מעט נקודות באיזה שהם מקומות בהם מדברים על עבודה וזה לא משנה איזו עבודה

אליהו דלל:  אני חושב שנוער ונערים צריכים לעבוד בחודשי הקיץ, וזה בסדר, והם צריכים לעבוד לפי החוק

אליהו דלל:  גם המעביד צריך לתת את העבודה על פי החוק וגם שהם יקבלו את כל הזכויות שלהם, כנוער, באותן עבודות בחודשי הקיץ

אליהו דלל:  בשביל זה אנחנו מקיימים את הדיון היום

אליהו דלל:  הייתי כמובן רוצה לשמוע את משרד העבודה ומשרדים אחרים

אליהו דלל:  אז בבקשה, ממ״מ

יסכה מוניקדם: תודה רבה

יסכה מוניקדם:  אז במצגת הזו אני אציג נתונים של הלמ״ס, ביטוח לאומי, משרד העבודה, ׳הנוער העובד והלומד׳ ו- ׳בטרם׳

יסכה מוניקדם:  כמה נקודות מרכזיות מכל אחד מהגופים האלה

יסכה מוניקדם:  הנתונים המלאים נמצאים כמובן במסמך והם עלו לאתר הוועדה

יסכה מוניקדם:  אז נעבור בקצרה

יסכה מוניקדם:  לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הנתונים נוגעים לבני נוער בגילאי 15-17

יסכה מוניקדם:  אני רק אציין שהתקנות נוגעות גם לנערים ולנערות בגילאי 14, אבל כאן המיקוד הוא מגילאי 15

אליהו דלל: רגע, החוק היום מאפשר לעבוד גם מגיל 14?     

יסכה מוניקדם: מגיל 14 בתנאים מסוימים

יסכה מוניקדם:  הרוב זה 15-17, אבל אפשר כבר מגיל 14

יסכה מוניקדם:  אז רואים ש-37 אלף נערים ונערות עובדים השנה, לפי הנתונים של הלמ״ס

יסכה מוניקדם:  95% זה יהודים ו-5% ערבים

יסכה מוניקדם:  זאת אומרת, השיעור של נוער עובד בחברה הערבית הוא מאוד מאוד נמוך

יסכה מוניקדם:  הרבה יותר נמוך - - -      

אליהו דלל: יכול להיות שעובדים ולא מדווחים?      

יסכה מוניקדם: הנתונים של הלמ״ס מבוססים על סקר כוח אדם

יסכה מוניקדם:  זאת אומרת, מדובר בדיווח עצמי של הנערים והנערות בעצמם, זה לא בהכרח קשור לעבודה מוסדרת או מדווחת, אבל יכול להיות שעובדים יותר

אליהו דלל: אני מניח שעובדים יותר ללא דיווח

אליהו דלל:  כי בסך הכול אני שם לב שדווקא במגזר הערבי, הנערים עובדים, ולא מעט מהם

אליהו דלל:  אתה רואה את זה במסעדות, בבתי הארחה ועוד

אליהו דלל:  אז אולי זה עניין של פחות דיווח וזה דבר שצריך לשים לב אליו

אליהו דלל:  כי אנחנו צריכים לבנות על זה שכן יתנו דיווח, זה מאוד חשוב לנו בסיס הנתונים הזה, כדי לדעת באיזה גילאים הם והאם הם מקבלים את הזכויות שלהם, זה רק לטובתם

יסכה מוניקדם: נכון

יסכה מוניקדם:  אז הנתונים שאראה בהמשך, של ׳הנוער העובד והלומד׳, הם מדברים על בערך שליש

יסכה מוניקדם:  זאת אומרת, שליש מבני הנוער בחברה הערבית עובדים וככה גם בחברה החרדית

יסכה מוניקדם:  אז יכול להיות שבאמת בפועל הנתונים הם הרבה יותר גבוהים מהנתונים האלה

יסכה מוניקדם:  אם אנחנו מסתכלים על חלוקה מגדרית, אז אנחנו רואים שנערות עובדות יותר מנערים

יסכה מוניקדם:  ואם מסתכלים במיוחד על חודשי הקיץ - - -      

אליהו דלל: ומה הסיבה? זה יותר Babysitting או מה?      

יסכה מוניקדם: יכול להיות

יסכה מוניקדם:  אז אנחנו באמת רואים שיש גידול ביולי, בהתחלה של חופשת הקיץ והנתונים הם גם מאוד דומים לגבי אוגוסט, למרות שהצגתי פה רק את יולי

יסכה מוניקדם:  אז זה ממש פי אחד וחצי ואפילו גידול הרבה יותר גדול אצל הנערים

יסכה מוניקדם:  אני חייבת להגיד במאמר מוסגר, שבחברה הערבית, שיעור הנערות שעובדות הוא פחות מאחוז אחד

יסכה מוניקדם:  אז הפערים פה הם מאוד מאוד גדולים, גם מגדרית וגם מבחינת החברה היהודית והערבית

אליהו דלל: אנחנו יודעים גם מה הסיבות? או שרק מניחים?      

יסכה מוניקדם: אנחנו יודעים רק את הנתונים, מבחינת הסיבות אפשר לשער

אליהו דלל: חבל שאין פה חבר כנסת מהמגזר

אליהו דלל:  בסדר

יסכה מוניקדם: אז אמרת קודם שיש יותר Babysitting, אז הנתונים האלה הם משקפים את זה

יסכה מוניקדם:  הענפים העיקריים בהם עובדים בני נוער זה שירותי אוכל ו- Babysitting, אבל, כמו שרואים למטה, זה לא שאין נערים שעובדים בתחומים האלה, אבל זה פחות מאחוז אחד

יסכה מוניקדם:  זאת אומרת, זה לפי הסקר כוח אדם של הלמ״ס

יסכה מוניקדם:  מה שאומר, שיכול להיות שיש הטיה כבר בגיל הזה, למה שאנחנו קוראים ׳מקצועות הצווארון הוורוד׳

יסכה מוניקדם:  אז זה מעלה שאלות

יסכה מוניקדם:  מבחינת הנתונים של המוסד לביטוח לאומי

יסכה מוניקדם:  אנחנו רואים שבחודשי הקיץ, משהו כמו 22% של נערים ונערות עובדים, סביב ה-170 אלף

יסכה מוניקדם:  ושיעור ההעסקה עולה ככל שהגיל עולה

יסכה מוניקדם:  אפשרת לראות שבגיל 14 יש שבעה אחוזים ובגיל 18 יש הרבה יותר

יסכה מוניקדם:       ציינו פה את גיל 18, זה גיל שהוא כבר לא רלוונטי לתקנות נוער, אבל בוודאי כאשר מתייחסים מבחינת גיל תיכון בי״ב, אז הרבה מבני הנוער שלומדים הם עדיין עובדים, אז אמנם, החוקים הם לא רלוונטיים אבל הם עדיין עובדים ולכן גם הכנסנו אותם מבחינת הנתונים

יסכה מוניקדם:  אז אני חוזרת לנתונים של ׳הנוער העובד והלומד׳, פה מדובר על כמעט חצי מבני הנוער שעבדו במהלך השנה, כשרובם המוחלט, אם מסכמים שם את האחוזים, אז 90% בפועל, מבני הנוער שעובדים במהלך השנה עובדים גם בקיץ

יסכה מוניקדם:  אז אלה כמובן שיעורים מאוד מאוד גבוהים

יסכה מוניקדם:  וכמו שאמרנו קודם, שיעורי ההעסקה הרבה יותר גבוהים מבחברה הערבית והחרדית, כפי שהצגנו לפני כן

יסכה מוניקדם:       אז מבינת פגיעה בזכויות

יסכה מוניקדם:  אני לא אעבור פה על כל התקנות, אבל ככה אפשר לראות רק ממבט, שיש דיווח משמעותי על פגיעה בזכויות, כשהנושאים המרכזיים זה אי קבלה של תלושי שכר, עבודה לא לפי השעות וגם עבודה שלא מתוגמלת בהתאם

יסכה מוניקדם:  למשל, מבקשים שהם יישארו לשעות של כוננות אבל לא משלמים על הכוננות

יסכה מוניקדם:  אז לפי הדיווח הזה, יש פגיעה בזכויות של נוער עובד

אליהו דלל: האם בני הנוער יודעים מה הזכויות שלהם? למי הם פונים כדי לדעת את זה? אני שמח שאתם פה ואני אתן לכם לדבר

אליהו דלל:  אבל כשיש דבר כזה, האם הם יודעים למי לפנות? האם יש דבר כזה?      

יסכה מוניקדם: לא בדקנו את בני הנוער עצמם

יסכה מוניקדם:  אני יכולה להגיד שנעשות הרבה מאוד פעולות

יסכה מוניקדם:  גם של ארגוני החברה האזרחית, כמו שתכף אתם תשמעו אבל גם מבחינת משרד העבודה

יסכה מוניקדם:  יש אפליקציות שנועדו לצורך זה

יסכה מוניקדם:  יש פרסומים, גם ברשתות החברתיות, על מקומות שמיועדים ספציפית לבני נוער

יסכה מוניקדם:  יש הדרכות שניתנות, גם ב- Zoom וגם פרונטלית, נעשית הרבה מאוד פעילות על מנת לחשוף את בני הנוער, בייחוד לקראת הקיץ, לקראת התקופה הזאת

יסכה מוניקדם:  אפילו היום פורסם ב- Ynet מסמך שבעצם מתאר את הזכויות

יסכה מוניקדם:  אז יש הרבה מאוד עבודה לעשות ואם בני נוער יודעים בפועל, זה דבר שצריך לשאול אותם

יסכה מוניקדם:  מבחינת אכיפה והיתרים

יסכה מוניקדם:  היתרים הם בעצם האפשרות לתת למעסיק להעסיק שלא לפי התקנות

יסכה מוניקדם:       אנחנו יודעים שאם מחשבים לפי הנתונים של הביטוח הלאומי מבחינת תנאי ההעסקה, אז בערך 14% מבני הנוער שעובדים, עובדים בהיתר ומאפשרים העסקה שלא לפי החוק

יסכה מוניקדם:  אם מסתכלים על הקושי, ממה שאני מבינה, יש קושי גם באוכלוסייה הכללית, אפשר לראות שהוגשו 110 כתבי אישום

יסכה מוניקדם:  שניים מתוכם לגבי עבודת נוער, אבל זה לא ש-110 זה הרבה מאוד

יסכה מוניקדם:  אז תלוי איך מסתכלים על זה

יסכה מוניקדם:  אותו הדבר גם בגזרי דין

יסכה מוניקדם:  9 מתוך 91 עסקנו בהפרה של חוזי העסקת נוער

יסכה מוניקדם:      נסיים בנתונים אחרים שגם הם מאוד חשובים

יסכה מוניקדם:  מהנתונים של ארגון ׳בטרם׳, עולה שהוא קלט פגיעות בזמן עבודה או תאונות עבודה, סביב ה-200 בני נוער בשנה נפגעים

יסכה מוניקדם:  כשחבלה ונפילה הן הפגיעות השכיחות ביותר

יסכה מוניקדם:  בניגוד למה שאנחנו יודעים מבחינת שיעור ההעסקה הנמוך בחברה החרדית, אז פה המצב הוא הפוך

יסכה מוניקדם:  הפגיעות בחברה הערבית הן הרבה יותר גבוהות, 34%, שזה כמובן גבוה מהשיעור שלהם באוכלוסייה וגם גבוה משיעור ההעסקה שאותו ציינו קודם

יסכה מוניקדם:  דיברנו על 5%

יסכה מוניקדם:  זה לכל הדעות מאוד מאוד גבוה

יסכה מוניקדם:  וגם, אנחנו יודעים על ארבעה מקרים של נערים שנהרגו בזמן של עבודה בשנים של 2017-2019

יסכה מוניקדם:  אני שמחה לומר שהיום לא דווח על בני נוער שנהרגו בכלל וגם כאן, בני נוער שנהרגו זה מהחברה הערבית

אליהו דלל: הארבעה שנהרגו בשנתיים האלה, הם כולם בחברה הערבית?     

יסכה מוניקדם: כן

אליהו דלל: מעניין

אליהו דלל:  אוקיי

אליהו דלל:  תודה רבה על המצגת והנתונים

אליהו דלל:  אני פונה למשרד העבודה, בבקשה

מאיר דוד: בוקר טוב אדוני

מאיר דוד:  אני מאיר דוד, ראש מנהל הסדרה ואכיפת חוקי עבודה

מאיר דוד:  ברכות לזוכים בחידון, זה ממש מרגש

מאיר דוד:  אני אתחיל מהשאלה הראשונה אדוני, של מודעות לזכויות

מאיר דוד:  אני חושב שדווקא בבני נוער, יש פעילות מאומצת גם של משרד העבודה, גם של הנוער העובד והלומד וגם של ארגונים אזרחיים, בנוגע לנושא של מודעות לזכויות עובדים ואני אפרט מעט

מאיר דוד:  אמנם רוב בני הנוער מתחילים לעבוד בקיץ, אבל אנחנו לא מחכים לקיץ, אנחנו במבצעים פעילות כל השנה

מאיר דוד:       מיד בתחילת שנת הלימודים, אנחנו מפרסים קול קורא בבתי הספר, בשיתוף עם משרד החינוך, שבו אנחנו מציעים לבתי הספר התיכוניים, לקבל את שירותי ההסברה שלנו, שאנחנו נגיע לבתי הספר התיכוניים ונעביר הסברה לתלמידים בכיתות י׳-י״ב, אלה שלמעשה בגיל העבודה העיקרי

מאיר דוד:  אנחנו מגיעים בשנה לבערך כ-100 בתי ספר תיכוניים, מציגים להם מצגת שמלווה בהסברה, נותנים להם מידע וכתובת כדי שיוכלו לפנות אלינו במקרה הצורך

אליהו דלל: 100 תיכונים זה מעט

מאיר דוד: שוב פעם, זה מי שמבקש

מאיר דוד:  זה וולונטרי

מאיר דוד:  אנחנו פונים בקול קורא לכל בתי הספר ומצפים שכל בתי הספר בארץ ייפנו וככל שיותר בתי ספר יפנו, אנחנו נגיע

מאיר דוד:  יש בתי ספר שביקשו שנעשה את זה ב- Zoom מסיבות כאלה ואחרות אז עשינו את זה ב- Zoom, יש כאלה שרצו פרונטלית והגענו

מאיר דוד:  אני באופן אישי עשיתי את זה פרונטאלית וזו הייתה חוויה

אליהו דלל: נניח שלא הזמינו אתכם, השאלה היא אם יש איזה שהם דפי הסברה או משהו דומה שאפשר באמצעותם להגיע לבני הנוער, למרות שאתם לא הגעתם אליהם בצורה אחרת

מאיר דוד: אז אני אפרט

מאיר דוד:  יש לנו מצגות

מאיר דוד:  אנחנו נותנים את המצגת עם דפי הסברה

מאיר דוד:  יש לנו אתר ייעודי שפתחנו לתעסוקת בני נוער, ששם יהיה המידע הרלוונטי לבני הנוער, באתר משרד העבודה

מאיר דוד:  בשנה האחרונה אנחנו גם יותר חזקים ברשתות החברתיות, ב- Instagram ב- Tik-Tok וב-Facebook

מאיר דוד:  השבוע צילמו אותי לסרטון ל- Tik-Tok, כדי להעביר מידע לנערים על הזכויות שלהם

מאיר דוד:  זה הכלי שמדבר לנערים

מאיר דוד:  אז זה בהיבט ההסברה

אליהו דלל: אתם מפרסמים את הזכויות שלהם? או במצב שבו הם לא מקבלים, לאן הם פונים?      

מאיר דוד: בהחלט, בוודאי

מאיר דוד:  זה כתוב ׳פנה אלינו׳ עם מספרי טלפונים

מאיר דוד:  יש לנו מענה אנושי שיושב, מקשיב להם ומדריך אותם איך ולמי לפנות

מאיר דוד:  יש לנו אפשרות לפנות בטופס מקוון, בפקס, במייל ובכל דרך אפשרית

מאיר דוד:  יש לנו גם את האפליקציה, שדרכה אפשר להגיש תלונה

מאיר דוד:  מדובר באפליקציה של זכויות לבני נוער, שאנחנו פיתחנו

מאיר דוד:  זה בהיבטי ההסברה שנעשית כל השנה, לא מחכים לקיץ

מאיר דוד:  בנוגע להיבטי האכיפה

מאיר דוד:  אנחנו בשנה, בהתאם לכוח האדם שלנו, יכולים להגיע ל-2,500 מעסיקים בשנה ולבצע אכיפה

מאיר דוד:  בערך עשרה אחוז מזה, לפחות, מוקדש לבני נוער

מאיר דוד:  למרות שחלקם באוכלוסייה הוא נמוך יותר

מאיר דוד:       למרות שההנחיה שלי לכל הצוותים, בכל מקום עבודה שאליו הגעתם, לא משנה אם זה בעקבות תלונה או ביקורת יזומה שלנו ולא משנה מי המעסיק, אתם בודקים אם יש שם נערים

מאיר דוד:  אם יש שם נערים הם נכנסים מיד למדגם שלנו, הם יהיו חלק מהמדגם שלנו וככה אנחנו נעשה אכיפה לאורך כל השנה

מאיר דוד:  לקראת הקיץ, כאשר כמות העובדים בקרב בני הנוער גדלה, אז גם בשיתוף פעולה עם ׳הנוער העובד והלומד׳ וגם באופן עצמאי, עושים ביקורות יזומות

מאיר דוד:       בחודשים עכשיו, יוני יולי ואוגוסט, תהיה עבודה מאומצת בקרב מקומות העבודה בהם מועסקים בני נוער וכפי שראינו בנתונים, במקומות האירוח והמסחר שם הם יותר מועסקים, אנחנו נקדיש יותר אכיפה

מאיר דוד:  באולמות האירועים, במסעדות ובבתי המסחר, כי שם מועסקים רוב בני הנוער שעובדים במהלך הקיץ

מאיר דוד:  אז זה יהיה עיקר המאמץ שלנו, שמתחיל מיד עכשיו, מתחילת החופש הגדול ועד סופו

מאיר דוד:  אז זה יהיה עיקר המאמץ והפעילות שלנו בנושא האכיפה

אליהו דלל: אוקיי, היו פניות אליכם? אם כן, באיזה נושאים בעיקר?      

מאיר דוד: כן

מאיר דוד:  דווקא במהלך השנה הייתה עלייה יחסית, בשנת 2022 היו 60 פניות וזה גם לא הרבה

מאיר דוד:  בני נוער ממעטים להתלונן ויש לזה הרבה סיבות

מאיר דוד:  יש פה אנשים הרבה יותר טובים ממני שיכולים להסביר למה הם לא מתלוננים

מאיר דוד:  הם רוצים להרוויח לתקופה קצרה

מאיר דוד:  התלונות העיקריות היו על שעות מאוחרות שעבדו, על זה שלא שולמו להם דמי נסיעות או דמי הבראה והנושא המרכזי שיש, זה שמזמינים אותם למשמרת, הם זמינים לעבודה ואז לא מספקים להם עבודה ולא משלמים להם על השעות האלה

מאיר דוד:  אלה ההפרות העיקריות

מאיר דוד:  אנחנו גם מוצאים הרבה פעמים מקרים בהם לא הייתה הפסקה ומקרים בהם לא ניתנה הסעה חזרה הביתה בלילה

מאיר דוד:  אנחנו מרחיבים את הבדיקה לכל התחומים שקשורים לעבודת הנוער

אליהו דלל: תודה רבה

יוסף עטאונה: כמה מפקחים יש לכם?      

מאיר דוד: נגעת בנקודה מאוד כואבת

מאיר דוד:  כי אם בתקן יש לי 98 מפקחים, זה התקן, אז אנחנו באיוש של 69

מאיר דוד:  זאת אומרת שיש 21 מפקחים של חסרים לנו בגלל קושי של גיוס

יוסף עטאונה: למה?     

מאיר דוד: בגלל שכר נמוך מאוד

מאיר דוד:  אני מפרסם מכרז, השכר הבסיסי הוא של 6,500 שקלים, אז אף אחד לא מסתכל עליי, באמת לא פונים, אנחנו לא אטרקטיביים

מאיר דוד:  סטודנטים ואנשים צעירים שרוצים להתפרנס, לא באים היום לעבוד בשירות המדינה

מאיר דוד:  בשירות המדינה בכלל חסרים כ-7,000 עובדים ואצלי חסרים 21 מפקחים

מאיר דוד:  גם מתוך ה-69 הפעילים שלי, יש לי אנשים בחופשות לידה, חופשות מחלה וחופשות ארוכות אחרות, אז כרגע יש לי בערך 60 מפקחים פעילים לתקופת הקיץ

מאיר דוד:  זה המקסימום שאני יכול להוציא ואני אוציא את כולם

מאיר דוד:  אנחנו נעבוד במשמרות, בלילה וביום, על מנת למקסם את העבודה שלנו

יוסף עטאונה: איך קורית החלוקה המגזרית עם החברה הערבית?      

מאיר דוד: הפריסה היא בכל הארץ ואנחנו עובדים לפי אזורים

מאיר דוד:  דווקא באזור הצפון לצורך העניין, שם יש לנו יחסית הרבה כוח אדם, זה המחוז עם הכי הרבה איוש

יוסף עטאונה: ובדרום?     

מאיר דוד: בדרום גם

מאיר דוד:  בצפון ובדרום יש לנו הרבה איוש ואת הקושי יש לי דווקא במרכז

מאיר דוד:  בכל אחד מהמחוזות האלה יש לי עובדים יהודים ועובדים שאינם יהודים, דוברי השפה הערבית

מאיר דוד:  באזור הצפון יש לי הרבה יותר מפקחים שהם דוברי השפה הערבית וגם בדרום יש לי לא מעט מפקחים שהם דוברי השפה ערבית, כך שנותנים מענה גם לאוכלוסייה הערבית

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  אני שמחה שהצטרף אלינו חבר הכנסת יוסף עטאונה

אליהו דלל:  אנחנו קודם ראינו פה מצגת ודיברנו על הנושא של החברה הערבית

אליהו דלל:  כנראה שיש פחות דיווח לגבי נערים ונערות שעובדים במגזר הערבי

אליהו דלל:  הדיווח הוא מאוד מאוד חשוב, אם אנחנו מדברים על פיקוח, על זכויות של אותם נערים ונערות וכך האלה

אליהו דלל:  הדיווח במגזר היה של כחמישה אחוזים נדמה לי, משהו כזה

אליהו דלל:  כאשר במגזר היהודי מדווחים על פעילות עבודה של קרוב ל-50%

אליהו דלל:  אז יש פה חוסר דיווח

אליהו דלל:       אני מניח שהתפקיד שלכם, של ראשי המועצות, של משרד העבודה ושל כל מי שעוסק בנושא הזה, לבקש כמה שיותר שידווחו על ההעסקה

אליהו דלל:  כי ברגע שנדע שיש דיווחים על ההעסקה, אז נדע גם להביא למיצוי זכויות ולכל הדברים האלה מסביב

אליהו דלל:  כי גם בתחום פגיעות בעבודה, אם נניח שאין דיווח אז לא תמיד מדווחים גם על פגיעות שהיו

אליהו דלל:  אנחנו לא יודעים אם אלה המספרים או שהם הרבה יותר גדולים, לכן ככל שיהיו לנו יותר נתונים זה יהיה הרבה יותר נכון

יוסף עטאונה: אני מסכים איתך כבוד היושב ראש

יוסף עטאונה:  אני גם הסתכלתי על הנתונים והמספרים, אני חושב שמספר הנערים שעובדים בחברה הערבית הוא גבוה מהנתון המדווח ואפילו יותר גבוה מאחוז הנערים שעובדים בחברה היהודים

יוסף עטאונה:  אבל אי הדיווח על העובדים הוא גם מסוכן במקרים של פגיעה ושל מוות

יוסף עטאונה:  כי אין פיקוח על מקומות העבודה האלה כי זו עבודה שחורה

יוסף עטאונה:  ולצערי, בני הנוער משלמים את המחיר הזה

יוסף עטאונה:  לכן צריך לבצע עבודה משולבת, גם של הרשויות המקומיות וגם של משרד העבודה, על מנת להגדיל את ההסברה בתיכונים

יוסף עטאונה:  חייבים לעשות משהו בנושא הזה, כי כל נושא הפגיעות בעבודה של נערים בחברה הערבים, הוא פי שניים, שלושה וארבעה מהחברה הכללית, בגלל אי הדיווח וההסדרה של מקומות העבודה

מאיר דוד: אני אשמח להוסיף משפט בהמשך לדבריו של חבר הכנסת והוא צודק

מאיר דוד:  בגלל שזיהינו את הצורך הזה, אנחנו יצרנו קשר עם הרשויות המקומיות ועם הרכזים החברתיים בחברה הערבית ואיתם ביחד אנחנו עושים את ההסברה, כולל עם אנשי החינוך, כדי שהם יוכלו אחר כך להיות השגרירים ולהנחיל את זה הלאה

מאיר דוד:  ברור לנו שלא נוכל להגיע לכל בני הנוער ולכל המעסיקים, לכן הלכנו דרך הרכזים החברתיים ודרך תנועות הנוער ודרכם אנחנו מעבירים את המסרים, כדי שיהיה אפשרי להגיע לכמה שיותר

אליהו דלל: הדיווח הוא מאוד מאוד חשוב

אליהו דלל:  גם כדי להגביר את המודעות וגם כדי למצות את הזכויות של אותם בני נוער, בעיקר במגזר הערבי והחרדי

אליהו דלל:  בני הנוער, בבקשה

יצחק פרץ: שמי יצחק פרינץ, אני ממועצת התלמידים הארצית

יצחק פרץ:  אני רוצה לומר בקשר למה שנאמר פה על האוכלוסייה הערבית

יצחק פרץ:  אני מנהל אירועים וחתונות ועוסק בתחום הזה כבר מגיל 15

יצחק פרץ:  הנושא שאתה מדבר עליו פה, על האוכלוסייה הערבית, זה בעיניי לא אשמת האוכלוסייה שלהם ספציפית, אלא העבודה שבסוף הם מנוצלים

יצחק פרץ:  הם מתחילים לעבוד בגיל נורא צעיר, בגילאים 11, 12 ו-13

יצחק פרץ:  היה לי שוטף כלים שהגיע לעבוד בגיל 10

יצחק פרץ: 5 או 11, זו הזיה לראות את הדברים האלה בכלל ומשלמים להם בסכומים הזויים

יצחק פרץ:  והבעיה המרכזית היא שצריך דווקא שם פיקוח מסיבי

יצחק פרץ:  בסוף צריך לדאוג להם וצריך לתת להם את היחס, כי אם ניתן להם את מה שמגיע להם ונעזור להם, זה יאפשר להם לחיות בסביבה כמו שלנו

אליהו דלל: אוקיי, בבקשה, שם

מוריה טויטו: שמי מוריה טויטו, אני ממועצת התלמידים הארצית

מוריה טויטו:  אני חושבת שהבעיה המרכזית היא שלמרות כל ההרצאות וכל הניסיונות להגיע אל הנוער ברשתות החברתיות, בסוף רוב הנוער לא מודע לזכויות שלו

מוריה טויטו:  בתור מישהי שמתעסקת בנושאים האלה כל הזמן וגם בתור מישהי שהתחילה לעבוד בקיץ שעבר, גם אני לא מודעת לרוב הזכויות שלי

מוריה טויטו:  זו בעיה שצריך לטפל בה

מוריה טויטו:  כי בתור נערה שמגיעה להרצאה בבית הספר על זכויות בעבודה, אני יכולה לומר שרוב הנוער לא מקשיב ובמקום זה מתעסק בטלפון ומדבר עם חברים

מוריה טויטו:  מבנה ההרצאות היום לרוב לא מספיק מעניין את הנוער

מוריה טויטו:  אנחנו דור שהוא נורא היפר אקטיבי, שקשה לו לשבת ולהקשיב במשך שעות

אליהו דלל: אבל לא חשוב לנוער לדעת מה הזכויות שלו?      

מוריה טויטו: חשוב מאוד

אליהו דלל: אז איך להגיע אליו?      

מוריה טויטו: צריך לדבר אליהם באותה שפה שלהם

אליהו דלל: הנה, יש פה את משרד העבודה שאומר: ״חברה, אנחנו מפרסמים בכל מיני רשתות חברתיות וכך הלאה

אליהו דלל: ״ אבל אין שיתוף פעולה

יצחק פרץ: בואו ניצור ביחד איתם עכשיו

מאיר דוד: בשמחה, אבל יש שיתוף פעולה, גם עם מועצות הנוער

מאיר דוד:  אנחנו נזמין אתכם וניתן לכם את כל המידע ונגיע איתכם ביחד לאן שצריך

מאיר דוד:  כמו שאנחנו עושים עם משרד החינוך ועם ׳הנוער העובד והלומד

מאיר דוד: ׳ נשב עם מי שצריך ונגיע לאן שצריך בשביל לעזור לכם להעביר את המידע

מאיר דוד:  אנחנו גם נשמח לקבל תלונות שאתם מקבלים בשטח כדי שנוכל לטפל בהן בהתאם

מוריה טויטו: אני רוצה להגיד שבאופן כללי אני, בתור בת נוער ומעבר לתפקיד שלי, לי זה נראה נורא רגיל, הפרסומים של משרדי הממשלה, עם כל הניסיון לפניה לנוער

מוריה טויטו:  אבל בפועל, כשאני מסתכלת על זה לפי הגיל שלא ולא מתוקף התפקיד שלי, אז סליחה שאני אומרת את זה, זה ׳סאחי׳, זה בשפה מבוגרת יותר וזה לא מדבר לבני הנוער בשטח

מוריה טויטו:  בשביל זה, שיתוף פעולה ביחד איתנו יכול להועיל

מאיר דוד: תיראי את ה- Tik-Tok האחרון שלנו ואת ה- Instagram ואז תחזרי אליי ותגידי לי באיזו שפה דיברנו

מאיר דוד:  יש לי בן שחגג 18 רק לפני חודש, אז אני גם יודע באיזו שפה צריך לדבר ומה צריך

מאיר דוד:  תעירו לנו הערות אם אתם חושבים שזה לא מספיק טוב, אבל אני חושב שזה מספיק טוב ונשמח בכל זאת להמשיך שיתוף כזה

מוריה טויטו: צריך גם להגדיל את החשיפה

מוריה טויטו:  להשתמש יותר בקידום ממומן כדי להגיע לכמה שיותר

מוריה טויטו:  לנו עלה רעיון להתחיל עם הודעות SMS, בעיקר בתקופת הקיץ, שיישלחו פעם או פעמיים ביום, למשל עם זכות שונה בכל פעם

מוריה טויטו:  בעיקר זכויות שרואים שהן מופרות ובני נוער לא מודעים אליהן

מוריה טויטו:  למשל כל הנושא של הפסקות

אליהו דלל: אז איך אפשר להגיע לכל בני הנוער דרך הודעות SMS? באיזו צורה?      

מוריה טויטו: בני נוער כל היום בטלפון

אליהו דלל: כן, אבל נניח שמשרד העבודה רוצה עכשיו ליצור קשר

אליהו דלל:  דרך משרד החינוך, יש את האפשרות הזאת להגיע לניידים של בני הנוער?     

מוריה טויטו: כמו שיש את ההודעות של אתר ׳מקפצה׳ וכל הדברים האלה

אליהו דלל: הבנתי

אליהו דלל:  אז קודם כל, אני אשמח אם אנחנו נצא מהישיבה הזאת כשאנחנו פותרים לפחות את הבעיה של יצירת הקשר ואת שיתוף הפעולה ביניכם לבין קבוצות נוספות, של התאחדות הנוער, הנהגת הנוער וועדי הנוער, ביחד עם משרדי הממשלה

אליהו דלל:  זה הדבר הכי נכון שיכול להיות

אליהו דלל:  כי אני חושב שאחת הבעיות, כמו שנאמר קודם, זה שהנערים רוצים לעבוד אבל לא תמיד יודעים מה הזכויות שלהם

מוריה טויטו: רוב הנערים היום עובדים ויש המון שפשוט לא מדווחים

מוריה טויטו:  גם הרבה יותר קל להעלים זכויות מנוער שהוא לא מדווח

אליהו דלל: אין ספק שהנתונים שראינו הם נתוני חסר, אבל אי אפשר להביא את הנתונים אם אין דיווח עליהם

אליהו דלל:  זה ברור לי

אליהו דלל:  כשראיתי את הנתונים הבנתי שיש פה חוסר גדול מאוד בדיווחים ושיש לא מעט ילדים שעובדים במגזרים שדיברנו עליהם וגם חבר הכנסת עטאונה אמר את זה

אליהו דלל:  אבל התפקיד שלנו זה להגיע לכמה שיותר מאותם תלמידים, אם זה דרככם ואם זה דרך משרד החינוך, על מנת להעביר את המסר בנוגע לזכויות, כי אלה זכויות שמגיעות לכם ולא צריך לפחד מזה

אליהו דלל:  בשביל זה אנחנו עושים פה את הישיבה

אליהו דלל:  יש פה כמה דברים

אליהו דלל:  יש את הזכויות שנפגעות מזה שלא קיבלו את התנאים וכך הלאה

אליהו דלל:       דבר נוסף, אנחנו ראינו פה וכואב הלב על כל נער ונערה שנפגעו ושחלילה עלולים להיפגע וראינו את זה בעיקר במגזר הערבי, שזה פשוט לא הגיוני, ארבעה מקרים של נערים שנהרגו בתאונות עבודה בשנתיים האחרונות

אליהו דלל:  זה בדיוק נובע מזה שאין מספיק פיקוח, אין מספיק דיווח על אותם מעסיקים והדבר הזה יכול גם לחזור על עצמו

אליהו דלל:  כי אם אותו מעסיק לא דיווח והנער עבד באותם התנאים, אז יכול להיות שהתנאים האלה ימשיכו הלאה וגם ימשיכו לפגוע באותו נוער בעבודה כזאת או אחרת שלא בדיוק מתאימה, גם לנערים

יצחק פרץ: עוד דבר אחד

יצחק פרץ:  גם כשבני נוער יודעים את הזכויות שלהם, הם חוששים לדווח כי פוחדים שיפטרו אותם

יצחק פרץ:  אני אתן לך דוגמה

יצחק פרץ:  אני בדקתי את זה אתמול לפני הוועדה ולפי האחוזים שמופעים פה, יש שבעה או שמונה אחוזים מבני הנוער, שעובדים על מנת לעזור לבית, כי ההורים שלהם צריכים את זה

יצחק פרץ:  אותם ילדים יחששו מזה שהם יפוטרו בגלל שהם ביקשו תוספת כזו או אחרת או דיווחו על הפרה שכל שהיא של הזכויות שלהם

יוסף עטאונה: אני חושב שהוא נגע בנקודה מאוד חשובה

יוסף עטאונה:  כי כשבני נוער מתחילים לעבוד זה קורה משני מקומות

יוסף עטאונה:  חלק מהם מתחילים לעבוד על מנת לפתח את העצמאות הכלכלית שלהם, הם בוחרים לצאת לעבוד, מה שמאפשר להם יותר להתדיין לגבי תנאי ההעסקה שלהם

יוסף עטאונה:  אבל יש גם כאלה שמתחילים לעבוד מתוך מצוקה כלכלית ואותם בדיוק מנצלים

יוסף עטאונה:  אותו הנער, שחייב להשיג את הכמה גרושים האלה בכל דרך, זה הנער שעליו בסוף דורכים

יצחק פרץ: השאלה היא מה עושים

יצחק פרץ:  נראה לי שזו השאלה המרכזית פה

יצחק פרץ:  מה עושים במצב בו יש נער שחושש לבוא אל המעסיק שלו ולדרוש את מה שמגיע לו, מחשש שברגע שהוא יעשה את זה המעסיק יאמר לו להתראות ויביא נער אחר

אליהו דלל: תראה, זו שאלה קשה

אליהו דלל:  אבל אני חושב שככל שנעורר אותה נשיג יותר

אליהו דלל:  כמו שהמעסיק רוצה להחזיק את אותו מעסיק כי זה חשוב לו, כך גם הנער צריך לדעת שיש לו זכויות ושהוא יוכל למצוא עבודה במקום אחר אם צריך, אבל הוא צריך לשמור על הזכויות שלו, הוא לא צריך לפחד מזה

אליהו דלל:  לכן צריך לדווח

אליהו דלל:  יש גם אפשרות שהוא ידווח לאחר שסיים את תקופת העבודה, שידווח שלא קיבל את הזכויות שלו

אליהו דלל:  אין מה לעשות

אליהו דלל:  כן, בבקשה

יצחק תומר ברכה: שמי תומר ברכה, אני מההסתדרות, מהאיגוד המקצועי של ׳הנוער העובד והלומד׳

יצחק תומר ברכה:  אני רוצה להגיד שבמקרים כאלה, אצלנו יש בני נוער שמאוגדים ברשתות המזון ובשליחויות ויש להם הסכם קיבוצי, שזה דבר שרואה אותם

יצחק תומר ברכה:  מדובר במקומות עבודה שרואים את בני הנוער ורואים את ההתנסות הראשונית הזאת בעבודה כדבר חשוב מאוד ומלמד

יצחק תומר ברכה:  בין היתר, יש לנו גם קרנות רווחה לעובדים ופונים אליי הרבה בני נוער שנעזרים בזה

יצחק תומר ברכה:  המעסיק רואה את בני הנוער האלה וזה דבר מאוד יפה

יצחק תומר ברכה:  עבודה מאורגנת לבני נוער במדינת ישראל זה דבר מאוד יפה מאוד מלמד ומאוד חשוב שיש אותו

יצחק תומר ברכה:  זה דבר אחד שאנחנו פועלים בו באיגוד המקצועי , אנחנו פועלים בעוד הרבה דברים אבל זה בעל חשיבות רבה

אליהו דלל: אז הנה, יש לכם פה את אחד מהפתרונות

אליהו דלל:  שלום

קארין אהרוניאן רוזמרין: היי, ראש המטה של מנהל אכיפה והסדרה במשרד העבודה

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אני רק רוצה להשלים בעניין הזה שאפשר גם להגיש אלינו תלונות באופן אנונימי, בסדר? לא חייב להזדהות

קארין אהרוניאן רוזמרין:  ואז המדגם שאנחנו עושים, זה בעצם דוחפים את אותו עובד שהתלונן ועוד עובדים נוספים, ככה שלמעסיק באופן הזה אין מושג שאתם ספציפית התלוננתם והוא לא יכול לגלות את זה, גם אם באותו זמן באופן ספציפי אתם עובדים אצלו ולאו דווקא כשמגיעים לדווח רק אחרי

אליהו דלל: איך אתם מביאים את זה לידיעה? הנה, יושבים פה בני נוער שהעלו נקודה ולא ידעו שניתן לפנות בצורה הזאת

אליהו דלל:  במקרה אנחנו יושבים בוועדה בה הנושא הזה עולה ואנחנו מציפים אותו

אליהו דלל:  אבל השאלה היא איך משרד העבודה מביא את זה למודעות בקרב בני נוער

קארין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו עושים קמפיינים ומסתבר שהם כנראה לא מספיקים, כי לא הגיעו גם אליהם

קארין אהרוניאן רוזמרין:  הדבר השני שרציתי להגיד זה שראש המנהל אמר לי לפני שהוא יצא: ״קחי את פרטי יצירת הקשר שלהם כשמסתיימת הישיבה, נקבע איתם ישיבה ונתקדם הלאה

קארין אהרוניאן רוזמרין: ״ אז לפחות אפשר לצאת מפה עם העניין הזה

מוריה טויטו: יש לי שאלה אלייך

מוריה טויטו:  עבור בני נוער, לבוא ולהגיש תלונה יכול להיות דבר מפחיד, שמרגיש לא קשור ונורא רחוק מעולמם

מוריה טויטו:  אז איך נער או נערה יכולים להגיע למצב שהם באים למשרד העבודה ומגישים תלונה על המעסיק שלהם? גם אם זה באופן אנונימי וגם אם פומבי וגלוי

מוריה טויטו:  אני, גם אם יצא לי להיתקל בהפרה מסוימת של הזכות שלי, לא בטוחה שאפנה למשרד העבודה

קארין אהרוניאן רוזמרין: אז אפשר לעשות את זה בצורה אנונימית

קארין אהרוניאן רוזמרין:  ואולי באמצעות השיחה איתכם גם נשמע על איזה שהוא אופציה שלא חשבנו עליה, שתהיה יותר מנגישה עבור בני נוער

מוריה טויטו: אולי מוקדמים ברשויות המקומיות

מוריה טויטו:  מוקד שיפורסם באופן גדול ברשויות המקומיות, שיהיה זמין טלפונית, שיהיה בו מישהו בעירייה או במתנ״ס כך שבני הנוער גם יוכלו לגשת ולפנות במידת הצורך

קארין אהרוניאן רוזמרין: את מתכוונת שהם יהיו הצינור למשרד העבודה? כי יש אותנו ויש לנו את כל הפלטפורמות, אבל הן כנראה לא מספיק מונגשות לכם

מוריה טויטו: שיהיה צינור דרך הרשויות המקומיות, שזה משהו שהרבה יותר נגיש לבני נוער, שדרכו אפשר יהיה להיות קשר למשרד העבודה לשם הגשת התלונות

מוריה טויטו:  לדעתי זה משהו שיהיה יותר ׳בגובה העיניים׳ ויותר נגיש לבני נוער

אליהו דלל: למה דווקא רשות מקומית? אני רוצה להבין

אליהו דלל:  למה זה יותר נגיש?      

מוריה טויטו: כי הרשות המקומית זה הבית שלנו וכשאני מסתכלת בנערה על העירייה או על משרד ממשלה, אז ההרגשה היא אחרת, זה ברמות אחרות

אליהו דלל: אבל בעירייה אין למשל נציגות של משרד העבודה

מוריה טויטו: גם אם יש, לא מודעים אליה

אליהו דלל: לא, אני רוצה שנבין שברשות המקומית אין את זה

אליהו דלל:  יש בכל רשות, לא ברשות עצמה אלא במערכת העירונית, את לשכת התעסוקה ויכול להיות שהיא נגישה

אליהו דלל:  כמעט בכל עיר יש לשכת תעסוקה

אליהו דלל:  אז יכול להיות שתסכמו משהו כזה עם משרד העבודה והרווחה

אליהו דלל:  לאיזה משרד שייכת היום לשכת התעסוקה?          

קריאה: אני חושבת שזה נפרד

אליהו דלל: יכול להיות

אליהו דלל:  אני מציע שתדברו ביניכם כי יכול להיות שאפשר יהיה לעשות את זה

אליהו דלל:  אפשר לקחת רשות, כמו לשכת התעסוקה או משהו אחר, שהוא הרבה יותר נגיש, שנמצא בתוך העיר או בתוך רשות כזו או אחרת

אליהו דלל:  אבל הנגישות לא חייבת להיות פיזית, אלא גם דרך רשתות חברתיות או כל - - -      

קארין אהרוניאן רוזמרין: אני חייבת להגיד שגם ראש המנהל אמר את זה

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אנחנו מגיעים לבתי הספר, עושים הרצאות ומסבירים לבני הנוער את החוקים

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אבל כנראה שעדיין אפשר לעשות יותר, לכן גם נשמח שנפגש וננסה לחשוב ביחד

אליהו דלל: אוקיי, נעם, בבקשה

נעם וילדר: אני אשמח להעביר קודם את רשות הנוער לאילאי, שהוא מפרלמנט הנוער שלנו

אליהו דלל: בבקשה אילאי

אילאי דוד מרדכייב: שלום לכולם

אילאי דוד מרדכייב:  קוראים לי אילאי, אני ממקיף ג׳ בבאר שבע ובוגר פרלמנט הנוער

אילאי דוד מרדכייב:  חשוב לי לציין שכואב לי לראות שאין חברי כנסת שנוכחים בדיון הזה, דיון שהוא כל כך חשוב

אליהו דלל: אני חייב להגן עליהם

אליהו דלל:  אתמול הייתה מליאה עד השעה 01:30 בלילה והבוקר יש שלוש או ארבע ועדות ביחד, לצערי

אליהו דלל:  אני אדייק את דבריי, לכל חבר כנסת יש לפחות שלוש או ארבע ועדות במקביל

אליהו דלל:  אז תיקנה אותי תמי ואמרה לי שיש לפחות 13 או 14 ועדות ממש עכשיו וזה נכון

אליהו דלל:  אז לכן, אני מניח שהם קופצים מוועדה לוועדה

אליהו דלל:  גם אני הייתי אמור להיות בעוד מקום ולפני זה גם הייתי בוועדה אחרת, אבל אין מה לעשות

אליהו דלל:  אז אני מגן על חברי הכנסת

אליהו דלל:  אבל אתה צודק, יש עם זה קושי

אליהו דלל:  הנה, הגיעה חברת הכנסת דבי ביטון

אליהו דלל:  שמעת? היא הייתה בוועדת העבודה והרווחה

דבורה ביטון: ועוד מחכה לנו ועדת חינוך וכך זה נראה

אליהו דלל: עכשיו הייתה הערה של התלמידים, של הנוער: ״איפה חברי הכנסת?״     

דבורה ביטון: הם צודקים בהחלט

דבורה ביטון:  פשוט צריך להחליף את הכנסת

דבורה ביטון:  אי אפשר

דבורה ביטון:  גם אני טוענת שזה לא יעלה על הדעת שאנחנו לא מצליחים

אליהו דלל: אז הגנתי על החברים שלי ואמרתי שאתמול היינו במליאה עד 01:30

דבורה ביטון: כן

דבורה ביטון:  ישנו אולי שעתיים בסוף

דבורה ביטון:  אבל זה לא צריך לעניין אתכם

דבורה ביטון:  אנחנו צריכים להיות פה בשבילכם

דבורה ביטון:  ויש ועדות מאוד חשובות

דבורה ביטון:  עם ילדים מיוחדים וכולי ואנחנו גם פה

דבורה ביטון:  תכף גם עאידה תצטרף

אילאי דוד מרדכייב: תודה רבה

אילאי דוד מרדכייב:  אז אני אמשיך

אילאי דוד מרדכייב:  אני בן הנוער הראשון שנאם פה בוועדה בראשותך, אז זה היה דרך ה- Zoom

אילאי דוד מרדכייב:  וחשוב לי להעלות איזה משהו בפני כולם

אילאי דוד מרדכייב:  תתארו לכם שאתם עובדים ואתם לא יודעים מה מגיע לכם

אילאי דוד מרדכייב:  תתארו לכם שאתם מגיעים למקום העבודה שלכם ומפחדים שיפטרו אתכם, רק בגלל שאחרי שש שעות עבודה מגיעה לכם שלושת רבעי שעה הפסקה

אילאי דוד מרדכייב:  כולם יודעים את זה פה, בני הנוער שכאן יודעים את זה, אבל לא נראה לי שכל בני הנוער במדינת ישראל יודעים את זה

אילאי דוד מרדכייב:  למה? כי יש קושי מאוד גדול להעביר את הדבר הזה לבני הנוער

אילאי דוד מרדכייב:       דבר שני, אני אוהב ללכת בשוק של באר שבע

אילאי דוד מרדכייב:  מדי פעם אני רואה ילדים מהאוכלוסייה הערבית, קצת יותר גדולים ממני או שבגילי, שמגיעים לעבוד אחרי בית הספר

אילאי דוד מרדכייב:  וסליחה שאני אומר את זה ככה, אבל אני רואה אותם עושים עבודה של חמורים

אילאי דוד מרדכייב:  אני שואל אותם בערבית, "כם תאוסול פי-אלסעה?" כמדומני שככה אומרים את זה – כמה אתם מקבלים לשעה; והם עונים לי 15 שקלים וקצת

אילאי דוד מרדכייב:  נראה לכם שזה יכול להיות שבן נוער עובד עבור סכום כזה? הוא עובד ונקרע הלב, מרים שקים של תפוחי אדמה בלי סוף, אחרי בית הספר ועד השעות הקטנות של הלילה ולא יודע באמת מה מגיע לו

אילאי דוד מרדכייב:       עכשיו העלו את השכר לבני הנוער, הוא כעת 22 נקודה משהו, אבל אותו נער לא מקבל את זה כי הוא לא יודע שזה מגיע לו

אילאי דוד מרדכייב:  בני נוער גם עובדים בלי לקבל את ההפסקות שמגיעות להם

אילאי דוד מרדכייב:  למה זה קורה? כי אין מספיק התייחסות לבני נוער ומספיק תשומת לב

אילאי דוד מרדכייב:  וסליחה שאני אומר את זה, אבל בעוד כמה שנים אנחנו עומדים להחליף אתכם

דבורה ביטון: אתם מוזמנים מעכשיו

אילאי דוד מרדכייב: בעזרת השם

אילאי דוד מרדכייב:  אבל הנוער באמת לא יודע מה הן הזכויות שלו

אילאי דוד מרדכייב:  אצלנו בפרלמנט עלו כמה רעיונות

אילאי דוד מרדכייב:  דרך המועצה לשלום הילד, כל ילד מקבל מהעירייה, מהרשות המקומית, פליירים

אילאי דוד מרדכייב:  אנחנו מקבלים את אותם פליירים ועלונים בהודעות WhatsApp

אילאי דוד מרדכייב:  צריך שמשהו שמושך את העניין, משהו שמעניין, כי אז קוראים

אילאי דוד מרדכייב:  אתם ידעתם שלקראת בגרויות, כשיש מורים פרטיים ומרתונים של למידה כל הלילה, אנחנו מקבלים על זה תזכורת בהודעת SMS

אילאי דוד מרדכייב:  זה הדבר הכי פשוט, זה דבר שתמיד נשים אליו לב ותמיד מתייחסים אליו

תמי ברנע: מה ההבדל בין הודעת WhatsApp לבין SMS?     

אילאי דוד מרדכייב: ב- WhatsApp יש יותר מידי

אילאי דוד מרדכייב:  SMS מקבלים מידי פעם

אילאי דוד מרדכייב:  סליחה שאני אומר אבל זה שייך לדור העתיק, מי ששולח SMS

אילאי דוד מרדכייב:  כל בני הנוער, לפחות אצלי בבאר שבע, יודעים שהיה לאחרונה את הפרסום של הסיגריות האלקטרוניות, נועם ואני היינו חלק מהשיתוף שלו, פתאום כל המפורסמים התמקדו רק בסיגריות האלקטרוניות

אילאי דוד מרדכייב:  כולם, אבל כולם מדברים על זה

אילאי דוד מרדכייב:  שילמו בעצם לכמה בני נוער שיגידו את הזכויות, יש מורה שמפרסמת ב- Tik-Tok את זכויות העבודה של בני הנוער

אילאי דוד מרדכייב:  אז אולי אפשר לעשות עם זה משהו

אילאי דוד מרדכייב:  אולי אפשר להעלות את זה בדרך מסוימת

אילאי דוד מרדכייב:       דבר נוסף, אני קראתי באתר של הוועדה, שהעלו את הסנקציות הפליליות בגין הפרת חוקי נוער

אילאי דוד מרדכייב:  בני נוער לא סתם מפחדים

אילאי דוד מרדכייב:  נער שמעז לגשת למעסיק שלו ולהגיד: ״הייתה אמורה להיות לי הפסקה,״ אבל המעסיק פיטר אותו, לרוב לא קורה עם זה כלום

אילאי דוד מרדכייב:  אני מכיר הרבה אנשים בעיר שלי והרבה אנשים בארץ, שפיטרו אותם בגלל דברים כאלה ולא נעשה עם זה דבר

אילאי דוד מרדכייב:  בשנת 2022, הוגשו רק שני כתבי אישום והיו סך הכול תשעה גזרי דין

אילאי דוד מרדכייב:  כמה בני נוער עובדים? מעל 100 אלף בני נוער

אילאי דוד מרדכייב:  רק 11 בני נוער מצאו את האומץ לגשת ובאמת גם ניצחו במקום הזה

אילאי דוד מרדכייב:  אז צריך לשים לב יותר לפיתוח

אילאי דוד מרדכייב:       אני מתנצל, אבל אני נמצא בחברה של נוער מאוד פעיל, ולא שמעתי על המקום הזה

אילאי דוד מרדכייב:  אתם יכולים עכשיו לפתוח את האינטרנט ולכתוב: ״למי אפשר להתלונן אם קרה לכם משהו בעבודה?״ לא תמצאו כלום

אילאי דוד מרדכייב:  אני עשיתי על זה שיעורי בית לפני

אליהו דלל: אמרת דברים מאוד מאוד נכונים

נעם וילדר: אני אשמח להגיד כמה מילים בקצרה

נעם וילדר:  אני חושבת שהדיון על איך מסייעים לתלמידים לדעת את הזכויות שלהם הוא חשוב

נעם וילדר:  אילאי, מועצת התלמידים והנוער, מנו פה פתרונות טובים וחשובים

נעם וילדר:  אבל אני חושבת שחשוב שנזכור כולנו, שאי אפשר להטיל את האחריות על בני הנוער, שהם יתלוננו והם יגישו

נעם וילדר:  כי בואו נודה בזה, גם אנחנו, המבוגרים, כשמשהו לא בסדר קורה בעבודה שלנו, אנחנו לא תמיד מעיזים להתלונן

נעם וילדר:  כי יחסי הכוח האלה הם מובנים והם מתקיימים ביתר שאת כשמדובר בילדים

נעם וילדר:  ילדים זו אוכלוסייה פגיעה יותר

נעם וילדר:  אנחנו יודעים את זה

נעם וילדר:  גם האמנה לזכויות הילד הכירה בזה והתייחסה לזה

נעם וילדר:       לכן, אנחנו מודעים למצוקת כוח האדם

נעם וילדר:  ואני חייבת להגיד שגם אנחנו מקבלים תלונות במועצה ומעבירים את זה למשרד העבודה ויש קשר טוב

נעם וילדר:  אבל, זה לא מספיק

נעם וילדר:  זו טיפה בים

נעם וילדר:  וככל שהמצב הזה ימשיך ואנחנו נראה מעט קנסות ומעט כתבי אישום, אז אנחנו נמשיך ככה ונגיע לשנה הבאה עם אותם נתונים

נעם וילדר:  ובסוף, צריך להשקיע את המאמץ באכיפה, זה הכוח

נעם וילדר:  כי אי אפשר לצפות מאותם נערים לבוא ולהתלונן

אליהו דלל: אני מסכים איתך ב-100%, אני חושב שזה נכון מאוד

אליהו דלל:  זה באמת לא יחסי כוחות

אליהו דלל:  מגיעים לעבודה נערים שבקושי יודעים במה מדובר ורוצים לעבוד

אליהו דלל:  אפשר להגיד שלפעמים אפילו לא מעניין אותו כמה הוא מרוויח, איך הוא מרוויח, עם או בלי הפסקה, עם או בלי ארוחת צהרים, אבל חשוב לו לעבוד ולהרוויח את הכסף הראשון שלו, כדי לא להזדקק לכסף מההורים

אליהו דלל:  לכן זה נמצא בסדר עדיפות נמוך יותר והוא לא ילך להיאבק על הזכויות שלו

אליהו דלל:  אבל אנחנו המבוגרים ואנחנו, משרדי הממשלה והרשויות, חייבים למצוא לזה פתרון

אליהו דלל:  תחילה לנושא של הפיקוח

אליהו דלל:  אנחנו באמת צריכים לעשות פה משהו

אליהו דלל:       ברור שאי אפשר להגיע לכל מעסיק, אין ספק, אבל ברגע שעושים איזה שהוא מדגם, הנושא הזה מתפרסם ושואלים: ״כמה ילדים אתה מעסיק? באיזה שכר אתה מעסיק? וכך הלאה

אליהו דלל: ״ לוקחים את הנתונים האלה, תופסים אחד ומביאים את זה לפרסום

אליהו דלל:  אנחנו רואים מה קורה לפעמים ברשתות המזון למשל, כאשר יש פרסום בטלוויזיה וכך הלאה

אליהו דלל:  אז גם פה משרד העבודה צריך ללכת ביחד עם הטלוויזיה לאיזה שהוא מקום ולבדוק מה קורה שם

אליהו דלל:  צריך לתת לזה יותר מקום ולהעלות את המודעות

אליהו דלל:  ככה גם מעסיקים אחרים יחשבו פעמיים אם בכלל שווה להם לעשות את זה, כי אנחנו לא יכולים להפקיר את הילדים בצורה הזאת

אליהו דלל:       כולנו עבדנו, אין עבודה שלא עבדתי בה כשהייתי נער ואני חייב לומר שזו הייתה ההרגשה שלי

אליהו דלל:  לא עניין אותי האופן

אליהו דלל:  קיבלתי מזומן, עבדתי עם תלוש, עבדתי בלי תלוש, לא משנה מתי ובמה פשוט עבדתי

אליהו דלל:  אפילו דחפתי עגלות, מה שנקרא, מי שמכיר את העגלות שממלאים אותן בכבשים ששחטו, אתה דוחף עגלות

אליהו דלל:  מדובר בכמה מאות קילוגרמים וזה דבר לא נורמלי

אליהו דלל:  הייתי ילד לא שמן, אפילו מתחת למשקל הנורמלי

אליהו דלל:  לכן אין ספק שזה דבר שצריך להבין ואת צודקת בהחלט

אליהו דלל:  טוב שהעלית את הנקודה הזאת, כי אי אפשר להפיל את כל האחריות על הנערים

נעם וילדר: אני רוצה להגיד גם שההורים זו גם אוכלוסיית יעד שצריך לעבוד איתה בשיתוף

נעם וילדר:  ודבר נוסף, עולם העבודה משתנה

נעם וילדר:  החקיקה לא מותאמת היום לשוק העבודה המשתנה

נעם וילדר:  נערים שעובדים כידוענים מרוויחים על זה כסף ומקבלים תגמולים, אבל חוקי העבודה לא מותאמים למציאות הזאת וזו מחשבה שצריך לעשות

אליהו דלל: במה למשל?     

נעם וילדר: ב- Tik-Tok

נעם וילדר:  אתה מקבל בעצם איזו שהיא הטבה והיא לא בהכרח בשכר אבל זה סוג של עבודה

נעם וילדר:  בני הנוער אולי ירצו להרחיב, אבל זה עולם שמשתנה וצריך להתייחס אליו

מוריה טויטו: סרטונים ב- Instagram וב- Tik-Tok שגם מקבלים עליהם כסף

מוריה טויטו:  אבל רציתי לשאול

מוריה טויטו:  אתם באמת חושבים שכל מעסיק שמעסיק בני נוער, באמת ידווח על כך?      

אליהו דלל: כן

דבורה ביטון: זו חובתו, הוא לא עושה טובה

מוריה טויטו: אבל יש המון שמעסיקים בני נוער ולא עושים את זה

אליהו דלל: לכן אני אומר שאנחנו כרשויות, צריכים לבוא בהפתעה על מנת לפקח על זה

אליהו דלל:  לראות אם עובדים במקום בני נוער והאם הם מדווחים

מוריה טויטו: לדעתי גם להגביר את האכיפה כבר מחודש יוני

קארין אהרוניאן רוזמרין: את זה תדעי שאנחנו כן עושים

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אני בטוחה שגם המנהל שלי אמר זאת, אבל אנחנו כן עושים מבצעים כאלה ובאים בהפתעה

קארין אהרוניאן רוזמרין:  כמובן שתמיד אפשר יותר

אליהו דלל: 100%

אליהו דלל:  תודה

מוריה טויטו: מה מונע ממעסיק לבוא ולקחת נער להתלמדות, להגיד לו שהוא לא משלם לו על ההתלמדות ולפטר אותו אחרי שבוע? ואז כמובן להביא נער אחר

מוריה טויטו:  זה דבר שקורה הרבה

דבורה ביטון: החוק אוסר את זה

מוריה טויטו: החוק אוסר אבל זה לא אומר שזה לא קורה בפועל ושהחוק נאכף, כי זה קורה בפועל

אליהו דלל: סיכמנו שאתם יושבים ביחד עם משרד העבודה, מעלים את הנושאים האלה ועושים איתם ביחד עבודה משותפת

אליהו דלל:  בבקשה, בקצרה

יצחק פרץ: יש לי עוד נקודה אחת לומר

יצחק פרץ:  לפי חוק עבודת הנוער

יצחק פרץ:  אמורה לקום ועדת נוער עובד, אז אנחנו נשמח להיות פעילים בה

אליהו דלל: אוקיי, נדבר על זה עוד מעט

אליהו דלל:  חברת הכנסת דבי, בבקשה

דבורה ביטון: טוב

דבורה ביטון:  נערים ונערות, צעירים וצעירות, קודם כל, כיף לכם

דבורה ביטון:  עצה ידידותית, תשאפו להישאר בגיל הזה

דבורה ביטון:  אז אני בתחנותיי, גם הייתה לי חברת כוח אדם וגם הייתי עורכת דין, עד שהגעתי לכאן וחלק גדול מאוד מהעיסוק שלי היה גם בתחום של דיני עבודה, כי זה בהחלט נשק למידע שהיה לי כחברת כוח אדם לעומת החוקים

דבורה ביטון:  אז ראשית, אין ספק, שלדאבוני, בנושא נוער יש הזנחה פושעת

דבורה ביטון:  מאחר ומדובר בעובדים ארעיים

דבורה ביטון:  הם בדרך כלל מופיעים בחופשים

דבורה ביטון:  למרות שיש ילדים משכבת אוכלוסייה מאוד מוחלשת, שבאמת הולכים לעבוד לאחר שעות הלימודים כדי לסייע בכלכלת הבית

דבורה ביטון:  לכן, אין שום סיבה להתייחס לנוער בשונה מכל עובד אחר

דבורה ביטון:       סליחה שלא אמרתי את זה מראש, אבל תודה לך כבוד היושב ראש על דיון מאוד חשוב בוועדה המאוד חשובה הזו

דבורה ביטון:  אנחנו בפתחו של הקיץ וזה באמת הזמן בו נערים ונערות מגויסים לעבודה

דבורה ביטון:  אני אגיד לך אדוני, שלפעמים אני יוצאת מהבית ורואה נערים בני 13 מהמגזר הבדואי שנותנים להם מטאטא, אבל מנגד אני רואה את המטאטא ליד והם מתגלשים להם במגלשות

דבורה ביטון:  ואז אני אומרת לעצמי שאם זה היה עובד רגיל, הייתי מרימה טלפון לעירייה ואומרת: ״בואו תראה מה עובד שלך עושה

דבורה ביטון: ״ אבל ליבי לא מאפשר את זה, כי אני כל כך מבינה את הילד הזה, הצנום עם המטאטא, שצריך לנקות כי הוא צריך להרוויח כמה שקלים

דבורה ביטון:  לכן יש צורך, להערכתי, בהירתמות גם של משרד החינוך, ביחד עם משרד העבודה על מנת למנוע את המחדל הזה

דבורה ביטון:       אני חושבת שצריך לצאת עלון מסודר לתלמידים שייתן להם את כל המידע על הזכויות שלהם

דבורה ביטון:  יהיה להם עלון, בלי קשר להודעות WhatsApp

דבורה ביטון:  אפילו בתחילת שנת הלימודים, כמו שמחלקים ספרים יחלקו גם עלון מידע

דבורה ביטון:  בעלון יהיה רשום הכול, כולל על מקרים חלילה, של פגיעות מיניות במקום העבודה, התייחסות, זלזול, השתלחות, בטח ובטח גם כל הנוגע לשכר, לתנאים, לשעות עבודה ואפילו גם כתובות ומספרי טלפון של מעסיקים שמעוניינים להעסיק

דבורה ביטון:  זה מאוד מאוד חשוב, כי בסוף, הנוער שלנו הוא שונה

דבורה ביטון:  אני מעולם לא עבדתי כילדה, אבל אני יכולה לומר לך שבתי, שלא צריכה את העבודה, היא היום בכיתה י״ב ומתעקשת לעבוד

דבורה ביטון:       אז היא יוצאת לעבוד ב- ׳גולדה׳ ולפעמים גם בירקנייה

דבורה ביטון:  ואני מוצאת את עצמי אומרת לה: ״סליחה? למה מה את צריכה את זה? את שוברת את הגב שלך

דבורה ביטון: ״ והיא אומרת לי: ״את לא מבינה כלום

דבורה ביטון:  החברים שלי כולם עובדים

דבורה ביטון: ״ אז יש פה גם קטע ואמירה חברתית: ״אני רוצה להוכיח שאני יכול

דבורה ביטון: ״ ואני מאוד מאוד מעריכה את זה, כי אני חושבת שמי שיודע להתפרנס בגיל מאוד צעיר כנראה יגיע לגדולות, כי על הדרך גם לומדים את הניהול הכלכלי

דבורה ביטון:  לכן אדוני, אני חושבת שנושא האכיפה הוא מאוד מאוד חשוב וללא רחמים

דבורה ביטון:  להכפיל את הקנסות על מעסיקים שינצלו לרעה את הנוער ויפגעו בזכויותיהם

דבורה ביטון:       משרד החינוך, אני חושבת שבתחילת השנה או אפילו לקראת הקיץ צריך לחלק עלונים

דבורה ביטון:  אפילו להזמין עורך דין או מישהו ממשרד העבודה על מנת שהנוער הזה יכיר את זכויותיו

דבורה ביטון:  כי בסוף כשנער מודע לזכויותיו הוא יודע לעמוד על כך, יש לנו נוער מאוד מפותח

דבורה ביטון:  וכן, אנחנו צריכים לעשות מה שאפשר על מנת למנוע, אנחנו ב- 2023, צריך להגן על הזכויות שלהם

אילאי דוד מרדכייב: אני רק רוצה לומר לך שבבתי הספר יש עלונים, אבל השאלה היא האם בני הנוער מסתכלים עליהם

דבורה ביטון: בגלל זה גם דיברתי על אולי שיעור חברה שבו יסבירו לכם

אליהו דלל: חברים, אמרנו את זה בכמה דרכים

אליהו דלל:  יש פה נציגות מהמשטרה

אליהו דלל:  יש לכם מה לומר בנושא הזה? משהו לדווח עליו או איזה שאין הערות?      

אסף בגאיו: לא, אין משהו

אליהו דלל: אוקיי, משרד החינוך, מי פה ממשרד החינוך? בבקשה

אמיר רימון: שמי אמיר רימון ואני מנהל מרכז הדרכה ארצי חברתי במנהל חברה ונוער במשרד החינוך

אמיר רימון:  אני אציג בקצרה שתי דרכי התמודדות לכל הנושא הזה של עבודת נוער

אמיר רימון:  משרד העבודה הציג קודם את סיפור הקול קורא, אז בשיתוף עם טובה בן ארי, המפקחת על זכויות הילד במשרד החינוך, בעצם יש את ההפצה

אמיר רימון:  מועצת התלמידים והנוער הארצית, שותפים להפצה של הקול קורא הזה

אמיר רימון:  המספר הוא נמוך ואנחנו מודעים לכך

אמיר רימון:  זה נשען בעיקר על הרצון של בתי הספר, בעצם לקחת את ההרצאות האלה ולהכניס אותן לתוך בתי הספר

אמיר רימון:  אנחנו לוקחים על עצמנו לנסות להגדיל את הרצון הזה של בתי הספר, כי אנחנו מאמינים שזה צריך לבוא מרצון ולא מהכרח

אמיר רימון:  אבל בהחלט צריך לעבוד חזק עם המנהלים על מנת להגדיל את הסיפור הזה

אמיר רימון:       מעבר לזה, במנהל חברה ונוער אנחנו תומכים היום בתנועות הנוער

אמיר רימון:  יש לנו גם תנועות נוער שמתעסקות בכל העולם הזה של הסברת זכויות וייצוג של בני נוער

אמיר רימון:  הגדולה והמובילה בתוך זה היא תנועת ׳הנוער העובד והלומד, שיש לנו פה שני נציגים שלה

אמיר רימון:  אנחנו תומכים בהם כלכלית, ממש בנוגע לסעיף הזה, כדי שהם יתעסקו בדבר הזה

אמיר רימון:  אז יש גם הסברה בבתי הספר, בתוך רשויות מקומיות, ברשת האינטרנט והם גם לוקחים את בני הנוער ובמידת הצורך, גם יודעים לייצג אותם בבתי דין לעבודה ולקחת את הדבר הזה הלאה

אמיר רימון:  אני חושב שהכי טוב שנשמע אותם, כי הם מכירים היטב גם את הנתונים, גם את השטח וגם את האתגרים

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  ׳הנוער העובד והלומד׳, בבקשה

שרית אולשביץ: תודה

שרית אולשביץ:  אני עורכת הדין שרית אולשביץ, מהסתדרות ׳הנוער העובד והלומד׳

שרית אולשביץ:  אני לא אכביר פה במילים על מצב בני הנוער, כי באמת שנאמר פה כבר הרבה ואני לא רוצה לחזור על הדברים

שרית אולשביץ:  אני כן אספר קצת על מה שאנחנו עושים ועל ההבדל בנינו לבין משרדי הממשלה

שרית אולשביץ:  אנחנו נותנים ייצוג וסיוע משפטי לבני נוער

שרית אולשביץ:  זאת אומרת, כל נער ונערה במדינת ישראל, עד גיל 25, יכולים לפנות להסתדרות ׳הנוער העובד והלומד׳, זה לא משנה מאיפה הם, באיזה תנועת נוער הם או אם הם בתנועה כל שהיא או שלא

שרית אולשביץ:  עבדת ונוצלת? תפנה

אליהו דלל: איך מגיעים אליכם?      

שרית אולשביץ: 1121* ויש לנו גם אפליקציה

אליהו דלל: השאלה היא באמת בנוגע לרמת החשיפה שלכם

שרית אולשביץ: אנחנו קיבלנו ב-2022, למעלה מ-4,000 פניות של בני נוער

שרית אולשביץ:  צריך להגיד שמדובר ב-72%

אליהו דלל: אני אשאל הפוך

אליהו דלל:  האם מנהלי בתי הספר יודעים להפנות אליכם?      

שרית אולשביץ: להפיץ אותנו

שרית אולשביץ:  בניגוד למשרד העבודה, שאתם אנחנו עובדים בשיתוף פעולה צמוד וגם מעבירים להם את המקרים הקשים שאנחנו מקבלים, כדי שהם יאכפו בקנסות, כשבני נוער פונים אלינו אנחנו תובעים אזרחית

שרית אולשביץ:  זאת אומרת, לדאוג לנער שיקבל בחזרה את הזכויות שלו

אליהו דלל: אבל לפני זה, עד שהוא פונה אליכם

אליהו דלל:  אני יודע שישנם לא מעט בני נוער שלא חשופים אליכם ולא יודעים איך להגיע אליכם

אליהו דלל:  אז איך אתם בעצם חושפים את בני הנוער אליכם?      

שרית אולשביץ: אז גם אנחנו נמצאים בכל הרשתות החברתיות

שרית אולשביץ:  בעבר היינו יותר בבתי הספר

שרית אולשביץ:  הייתה תקופה ב-2018 או ב-2019, כשחברת הכנסת שאשא ביטון הייתה יו״ר הוועדה, היא ממש העבירה את זה בחוזר מנכ״ל, אם אני זוכרת נכון

שרית אולשביץ:  זה בעצם חייב את כל המורים בתיכונים להעביר לקראת הקיץ שיעור חברה או שניים בנושא, כדי שבני הנוער ידעו יותר לקראת הקיץ

שרית אולשביץ:  דרך אגב, כמו שאמרה כאן חברת הכנסת, בעבר, ביחד עם חלוקת התעודות בחטיבות הביניים ובתיכונים, חולק גם עלון שמסביר את הזכויות

אליהו דלל: אז אני קורא פה למשרד החינוך, שתעשו ביחד עם הרשות של ׳הנוער העובד והלומד׳, איזה שהוא עלון

שרית אולשביץ: הייתה תקופה שגם עלה איזה שהוא רעיון לשים עלון קצר ביחד עם הארנונה, על מנת לייצר גם שיתוף פעולה עם ההורים

אליהו דלל: אנחנו נמצאים עכשיו בין סוף השנה לתחילת השנה ואני לא יודע אם אפשר תוך שבוע להוציא איזה שהוא עלון או כל דבר אחר

אמיר רימון: אז אני אענה לך

אמיר רימון:  אני הפצתי לפני כמה ימים למנהלת האגף הבכיר לחינוך העל יסודי, בדיוק את הקבצים האלה של ׳הנוער העובד והלומד׳, עם הזכויות המעודכנות, שכר המינימום המעודכן ושאלות ותשובות

אמיר רימון:  משהו מאוד קצר ותמציתי והיא הבטיחה לי שזה יעבור לכל צוותי החינוך בחינוך העל יסודי

אמיר רימון:  אנחנו ללא ספק צריכים לעשות עליית מדרגה

אליהו דלל: זה בסוף צריך להגיע לתלמידים, לנוער

שרית אולשביץ: אני אגיע רגע עוד דבר שבעיניי הוא מאוד משמעותי ביחס למה שאמרו פה בני הנוער

שרית אולשביץ:  אנחנו הוצאנו לפני כשנתיים אפליקציה

שרית אולשביץ:  כרגע יש לה 60 אלף הורדות של בני נוער

שרית אולשביץ:  כאשר הנער מגיע למקום העבודה הוא מעביר אצבע, הוא יכול גם בתוך האפליקציה הזאת להעביר את האצבע שלו, ככה הוא רושם את השעות שלו גם באפליקציה ולא רק במחשב בעבודה ובסוף החודש האפליקציה יודעת להגיד לו כמה הוא אומר לקבל בתלוש השכר שלו

שרית אולשביץ:  חוץ מזה, אנחנו מפרסמים באפליקציה גם משרות של מעסיקים שהם מעסיקים הוגנים, שמוכנים להעסיק בשכר מינימום

שרית אולשביץ:       אנחנו לא יכולים להתחייב לזה אבל אנחנו כן מדברים איתם לפני ומוודאים שגם הם מכירים את הזכויות, כי יש גם מעסיקים טובים שפשוט לא מכירים, לא יודעים למשל, שלנער גם מגיע דמי הבראה וחופשה

שרית אולשביץ:  לכן יש כל מיני ניו אנסים שחשוב לנו שהמעסיקים יכירו

שרית אולשביץ:  אז במובן הזה אנחנו גם מפרסמים משרות ויש לנו שם אלפי משרות

שרית אולשביץ:  אנחנו נמצאים בקשר טוב עם הרשויות המקומיות, גם דרך הדר וגם באישי

שרית אולשביץ:  אני יכולה לספר שבשבוע שעבר עשינו בראשון לציון יריד תעסוקה עם מקומות עבודה הוגנים

שרית אולשביץ:  היו שם מעל 1,700 משרות שהפקנו ויש כמה ירידי תעסוקה כאלה, שאנחנו מפיקים בשיתוף עם העיריות

דבורה ביטון: עשיתם ירידים גם בפריפריות?     

שרית אולשביץ: כן, בטח

שרית אולשביץ:  אני אגיד על מה שאמרת ואני מכירה טוב, ספציפית את השוק בבאר שבע ואת מה שהיה שם

שרית אולשביץ:  אנחנו בזמנו גם היינו מסתובבים ב- 04:00 לפנות בוקר על הגגות של השוק ומדברים עם בני הנוער, בעיקר חברה בדואים בגילאי 12, 13 ו-14, שפשוט היו ישנים שם, כי ב- 04:30 מתחילה העבודה

שרית אולשביץ:  15 שקלים לשעה זה יפה לעומת כמה שקיבלו לפני כמה שנים כשעשינו את המבצע הזה, זה היה באמת מכמיר לב

שרית אולשביץ:  וקשה להבין שבמדינת ישראל, שהיא מדינה כל כך מתקדמת, יש גם את ה- ׳חצר האחורית׳ של עבדות ילדים, אבל גם זה קורה

שרית אולשביץ:       ביחס למה שאמרתי קודם על האפליקציה הזאת, שיש לה רק 60 אלף הורדות, זאת אומרת, רק 60 אלף בני נוער נמצאים בה ומשתמשים בה, יש שם גם את הדרך לפנות אלינו באמצעות האפליקציה, פשוט משאירים שם וטלפון ואנחנו חוזרים תוך 24 שעות

שרית אולשביץ:  חוזר בן אדם שהוא מתמחה בדיני עבודה ומדריך נוער והוא מדבר עם הנער

שרית אולשביץ:  הרבה פעמים בני נוער פונים כי הם לא קיבלו הפסקה או כי המעסיק צעק עליהם והעיף אותם באמצע המשמרת כי הפילו מגש עם צלחות

שרית אולשביץ:  ואז תוך כדי השיחה מתברר שהנער גם לא מקבל נסיעות ולא מקבל שעות נוספות ולא מקבל הרבה מאוד דברים

שרית אולשביץ:  ואז אנחנו פונים למעסיק ובמידת הצורך מגישים תביעה לבית הדין לעבודה ומייצגים אותו שם

שרית אולשביץ:  זה שירות שניתן בחינם לכל בני הנוער במדינת ישראל ומוזמנים להפיץ כמה שיותר

קריאה: מה השם של האפליקציה?     

שרית אולשביץ: עבודה+

אליהו דלל: יש כוח, אבל באמת צריכים להפיץ את זה כמה שיותר וליצור כמה שיותר חשיפה אליכם בקרב ציבור הנוער

שרית אולשביץ: אנחנו בעיקר בשטח

דבורה ביטון: אולי אפשר גם עכשיו לקראת הקיץ, לרתום לכך כמה תשדירים בערוצי הטלוויזיה וברשתות, כי זו החשיפה

דבורה ביטון:  ומספיק שהורה ייחשף הוא גם יוכל להנחות את הנער

דבורה ביטון:  העניין הוא חשיפה, כי אני למשל שומעת על זה בפעם הראשונה

אליהו דלל: טוב, אני לא אגיד להם איזה חשיפה לעשות

אליהו דלל:  אני רק יכול לבקש מהם לחשוף את עצמם בפני הציבור

אליהו דלל:  אני רוצה לשאול את משרד העבודה או את משרד החינוך או את שניכם גם יחד, מה המשרדים עושים לגבי אותם נערים בני 10 ו-11 מהמגזר הבדואי? שכפי ששמענו פה, ישנים במקומות לא נאותים בגילאים כאלה וכנראה שגם אחר כך

אליהו דלל:  זה מה ששמענו כרגע, אז אני פונה גם למשרד העבודה וגם למשרד החינוך

אליהו דלל:  יש תשובה לזה?      

קארין אהרוניאן רוזמרין: כשמגיעות אלינו תלונות בנושא הזה אנחנו מטפלים

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אבל אין לנו משהו קונקרטי להגיד

אליהו דלל: אבל אני ציינתי גם קודם, צריך ליזום דברים, לא לחכות

קארין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו יוזמים

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אתה שאלת ספציפית על אוכלוסייה נקודתית

אליהו דלל: הבנתי

אליהו דלל:  אבל שמענו פה משהו שצריך לתת לו איזה שהוא ביטוי בעשייה

אליהו דלל:  משרד החינוך?      

אמיר רימון: אז עוד פעם, אני מגיע ממנהל חברה ונוער, שעוסק בחינוך בלתי פורמלי ובחינוך חברתי

אמיר רימון:  אני לא מכיר פעולות שעושים בנושא הזה שאתה שואל לגביו, אבל אני אבדוק

שרית אולשביץ: אני יכולה להוסיף שכשאנחנו התחלנו את הפרויקט בשוק, דרך אגב, גם פה, בירושלים, בשוק, יש לא מעט בני נוער שעובדים, בדרך כלל ממזרח ירושלים

שרית אולשביץ:  אנחנו כן מפיצים

שרית אולשביץ:  יש לי את הטלפון הנייד של מאיר דוד ואנחנו כן מעבירים, גם כשמגיעים אלינו עם פניות פחות חמורות

שרית אולשביץ:  אבל כמו שאמרו פה ממועצת התלמידים, אם הנער רוצה להישאר בעילום שם, אני לא יכולה לקחת אותו לבית הדין לעבודה כי אני לא יכולה לתבוע, אבל אני כן מעבירה אליהם

אליהו דלל: אבל עדיין, זה לא נער

אליהו דלל:  ילד בגיל 10 זה ילד, זה לא פשוט וכשאנחנו שומעים את זה פה בוועדה, אנחנו לא יכולים שלא להתייחס לזה

אליהו דלל:  ואתם, בתפקידים, במשרדים שלכם, חייבים לבדוק את הנושא הזה ולהתייחס אליו

אליהו דלל:  ואפילו ליזום ולעשות איזה משהו כדי שהדברים האלה לא יגיעו למצב - - -      

דבורה ביטון: השאלה היא האם גם למשטרת ישראל יש שם מקום?      

אליהו דלל: אז הנה, המשטרה נמצאת פה

אליהו דלל:  כי ילד בן 10 זה דבר שאני - - -      

שרית אולשביץ: רואים את זה גם בצמתים

שרית אולשביץ:  ילדים שמוכרים דגלים או מצתים

שרית אולשביץ:  רואים את זה כל הזמן

אליהו דלל: אנחנו לא יכולים לשמוע ולא לעשות שום דבר

אליהו דלל:  לכן אני פונה פה גם למשטרה, גם למשרד העבודה וגם למשרד החינוך, לבדוק מה קורה עם אותם נערים, אני כמעט משוכנע שזה לא מבחירה, אבל אני לא יודע

אליהו דלל:  צריך לבחון את הנושא הזה

אליהו דלל:  דבר נוסף, אני רוצה לפנות למרכז השלטון המקומי, מישהו נמצא פה מהמרכז? כן, בבקשה

הדר אליהו: שלום וצהרים טובים

הדר אליהו:  הדר אליהו, מרכז השלטון המקומי

הדר אליהו:  קודם כל, לשאלתך ממקודם, רשות התעסוקה זה תאגיד סטטוטורי שנמצא תחת פיקוח של משרד הכלכלה

הדר אליהו:  אני לא כזו חכמה פשוט בדקתי ב- Google

הדר אליהו:  אני נמצאת בוועדה הזו מ-2016 וכל שנה דנים בנושא הזה

הדר אליהו:  אחד הדברים שכואבים לי ואני מפנה את זה גם אליי, אבל באופן מובהק גם לכל השותפים פה

הדר אליהו:  כל שנה אנחנו דנים באותו הדבר, כביכול ממציאים את הגלגל מחדש ובסוף בסוף, אין פה הסדרה

הדר אליהו:  אוקיי? והסדרה היא מעבר לחוק

הדר אליהו:  החוק הוא חוק, אני מסכימה שיש לעדכן אותו, אבל אני לא מדברת ברמות האלה

הדר אליהו:       אני בשנה שעברה לא הייתי בעבודה, לא משנה למה והנה חזרתי

הדר אליהו:  ובשנה שעברה לא נעשו פעולות מעבר לרגיל בתוך הרשויות המקומיות

הדר אליהו:  אז הנה אני אגיד את זה שוב, מה מרכז השלטון המקומי מסוגל לעשות כדי לקדם את הנושאים שאתה מבקש, שכבר העלית

הדר אליהו:  הסיפור של תעסוקת נוער הוא לא ה- Business רק של הנוער אלא גם של ההורים

הדר אליהו:  זה כבר נאמר

הדר אליהו:  מדובר בשני קהלי יעד מאוד מאוד קריטיים, כך שהרשות יכולה ולא רק היא, אלא כולנו, לפנות לשניהם

הדר אליהו:  יש גם הרבה הורים שמסתכלים ב- Tik-Tok אני לא יודעת מה הדיכוטומיות הזו אבל המון הורים צופים ב- Tik-Tok, לכן תעשו מה שתעשו אבל העיקר זה לפנות גם להורים

הדר אליהו:       הרשות המקומית ואני מבקשת פה גם את שיתוף הפעולה שלך, יש לנו את האפשרות באמצעות מחלקות הנוער, באמצעות מחלקות רישוי ובאמצעות הדוברות של הרשויות המקומיות, להעביר באופן מסודר, כפי שעשינו בעבר, מסמך שכולל את כל הפרסומים הקיימים בתחום הזה

הדר אליהו:  אם זה הסרטון של ה- Tik-Tok ואם זה דף פרסומי שמותאם לאתר אינטרנט שיושב בטלפון או לאתר אינטרנט שמותאם למחשב

הדר אליהו:  כולם יודעים על מה אני מדברת

הדר אליהו:  כל סוגי הפרסום השונים והמגוונים

הדר אליהו:  אנחנו מעבירים את זה בראש ובראשונה ללשכות של ראשי הרשויות, שידעו את הדבר הזה ומבקשים מהם לקדם את הדבר הזה

הדר אליהו:  כמובן שיש מקומות בהם זה הולך יותר ומקומות בהם זה הולך פחות

אליהו דלל: אנחנו עכשיו לפני החופשה, האם כבר העברתם?     

הדר אליהו: לא, כי לא היה לי שום חומר

אליהו דלל: אה, אוקיי

הדר אליהו: ובזכותך אנחנו נעשה את זה

הדר אליהו:  אני אומרת את זה באופן חד משמעי

דבורה ביטון: אבל את מדברת על העיסוק בזה מאז 2016, מאז ועד היום אתם לא ערוכים? אנחנו כבר ב- 2023

הדר אליהו: מה זאת אומרת?     

דבורה ביטון: הרי הנוער לא מתחיל לעבוד רק היום

קריאה: בעבר העבירו, אבל החוק משתנה

הדר אליהו: קודם כל עשינו

הדר אליהו:  דבר נוסף, יש פרמטרים - - -      

דבורה ביטון: אבל את בעצמך אומרת שבאים לפה ומדברים

דבורה ביטון:  אז אני מעלה תהיות אדוני, האם כל כך הרבה זמן עבר מאז שהחלו לעסוק בנושא הזה ועברו כבר כל כך הרבה ועדות, אז למה אין דברים שכבר נעשו בעבר? כי זה נראה כאילו הכול מתחיל מחדש

הדר אליהו: אז אני אבהיר שוב את דבריי

הדר אליהו:  דברים נעשו ולא רק על ידי

הדר אליהו:  אני שליח קטון מהעבודה המדהימה שנעשית פה על ידי כולם

הדר אליהו:  הכוונה שלי הייתה שאני לא יכולה לפרסם חומרים אם אין לי את המידע המעודכן

דבורה ביטון: יש עורכי דין ויועצים משפטיים בכל מערכת במדינת ישראל

דבורה ביטון:  אני מתנצלת אדוני, אבל אנחנו לא פה בשביל להתייפייף

הדר אליהו: אבל אני מדברת על החומר הפרסומי, אוקיי? הוא לא בידיי והוא לא שלי

אליהו דלל: תראי דבי

אליהו דלל:  מאחר אני באתי מהרשויות, אז מה שהדר בעצם מנסה לומר זה שיש פה משרדים שזו האחריות שלהם ומהם צריכים לקבל את החומרים

אליהו דלל:  אז היא בעצם באיזה אופן מספקת שירותי הפצה או שליחה וכך הלאה

אליהו דלל:  אז אני עכשיו לא אתקוף את השלטון המקומי, כי הוא יכול מאוד לעזור

אליהו דלל:  אז בוא נשמע את מה שהיא יכולה לעשות ובאיזה אופן היא יכולה לתת איזו שהיא תמיכה

הדר אליהו: תודה רבה

הדר אליהו:  בראש ובראשונה, זה להיעזר במנהלי מחלקות הנוער, איתם אני עובדת באופן ישיר

הדר אליהו:  כדי שהם יוכלו גם, איך אמרת מקודם? אני לא זוכרת את שמך, ״הרשות המקומית זה הבית,״ המשרדים הממשלתיים וכל הדברים האלה זה נורא רחוק

הדר אליהו:  אז להיעזר במנהלי מחלקות הנוער, שנמצאים בקשר ישיר עם הרבה מאוד בני נוער שלוקחים חלק וגם אם לא, אז יש להם את האפשרות להשתמש בפלטפורמות הרשותיות להפצה

הדר אליהו:  זה דבר אחד

הדר אליהו:  דבר שני, יש את הפרסום לטובת ההורים, באמצעות כל מיני מחלקות רלוונטיות אבל אני לא אלאה אתכם בזה כרגע

הדר אליהו:  יש כמובן את שיתופי הפעולה עם ארגוני הנוער, עם תנועות הנוער, עם המתנ״סים ועם המרכזים הקהילתיים

הדר אליהו:       כל מסמך שיצא בשנים האחרונות היה מסמך מאוד מקיף

הדר אליהו:  אני גם שלחתי אותו לשותפים שלי, זאת אומרת, לנפתלי דרעי, מזכ״ל תנועות הנוער, לשלומי קסטו מארגוני הנוער, למועצת התלמידים וכן הלאה, כדי שיעזרו בהפצה של המסמך המרוכז הזה עם כל אמצעי הפרסום, גם להורים וגם לנוער, כי ברגע שהוא יוצא בצורה מסודרת אז הם גם יכולים להיעזר בו בארגונים שלהם

הדר אליהו:  מעבר למה שכמובן עושים במשרדים, אם אני יכולה גם לקדם אז למה לא?

הדר אליהו:  אז כל מה שאני מבקשת, שרית מכירה את זה, זה שאקבל את הדברים בצורה מסודרת

הדר אליהו:  אנחנו לא רק מעבירים את זה הלאה אלא מצרפים איזו שהיא אמירה

הדר אליהו:  יושב ראש השלטון - - -      

דבורה ביטון: אני לא מבינה למה זו לא תוכנית שנעשית לפני

דבורה ביטון:  אנחנו נמצאים שבועיים או שלושה לפני החופשה השנתית, שזה הזמן שבו מתחיל גל העבודה, אז למה כל הדברים האלה הם לא חלק מתוכנית שכבר ערוכים אליה? אנחנו יושבים בוועדות וזה יפה, יש פה אנשים מכובדים ומילים יפות

דבורה ביטון:  אבל בסוף אנחנו לא יכולים לצאת מהוועדה הזאת ולחזור לפה לעוד שנה לאותה נקודה

דבורה ביטון:  כפי ששמענו מ-2016 דנים בנושאים האלה, אז מדוע הם לא ערוכים מראש? לפחות חודש לפני

דבורה ביטון:  הרי זה ברור שהנוער יוצא לעבוד, מה יש להם לעשות בבית?      

אליהו דלל: אני לא רוצה להגן פה על אף אחד, אבל יש פה הרבה מאוד רשויות ואין פה רשות אחת שמתכללת את הכול, אז זה מה שקורה לצערי

דבורה ביטון: אבל השאלה היא אם לא צריך לצאת עם איזו שהיא תוכנית, עם משהו מוסדר, כדי שבשנה הבאה לא נחזור על הדבר הזה

אליהו דלל: מהישיבה הזאת אני מבין שאין רשות שמתכללת, לכן אני כן חושב שבסוף נצטרך להביא את זה למשרד העבודה, שהוא יתכלל את כל הנושא הזה וייעזר בכל הגופים האחרים

אליהו דלל:  אז אני קורא פה למשרד העבודה ולשר, שייקח את האחריות הזאת

אליהו דלל:  כולל הנושאים של הפיקוח, של ההסברה ושל ההפצה

אליהו דלל:  יש פה הרבה מאוד ארגונים שרוצים לעזור ואפשר להיעזר, כמו מחלקות הנוער של הרשויות המקומיות, כמו מרכז השלטון המקומי, כמו ׳הנוער העובד, כמו מועצת התלמידים, כמו הנהגת התלמידים וכמו הנהגת ההורים

אליהו דלל:  יש פה לא מעט גופים שמשרד העבודה יכול להיעזר בהם, אבל אני חושב שהוא זה שצריך לתכלל את האירוע הזה

קארין אהרוניאן רוזמרין: אבל אני רק חייבת להגיד משהו, שזה גם יירשם בפרוטוקול

קארין אהרוניאן רוזמרין:  הרבה מזה זה עניין של תקציב

קארין אהרוניאן רוזמרין:  הרבה פעמים יש לנו בתוך מנהל הסדרה ואכיפה, עזוב את דוברות המשרד, יש לנו בחורה שהתפקיד שלה זה הסברה

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אז היא עושה הרבה מאוד דברים ורוצה להעלות פרויקטים אבל אין תקציב

קארין אהרוניאן רוזמרין:  אז אם רוצים משהו שגם יבוא לידי ביטוי בקמפיינים כלפי חוץ, אז הכל אפשרי אבל צריך תקציב

עינת שגיא אלפסה: יכול להיות ששיתוף פעולה פה זה גם פתרון תקציבי

עינת שגיא אלפסה:  אם עובדים ביחד עם הרשויות המקומיות

קארין אהרוניאן רוזמרין: אז זה משהו שלא דורש עלות נוספת אבל יש דברים שכן

קארין אהרוניאן רוזמרין:  למשל Tik-Tok ורשתות חברתיות ופרויקטים שהם כלפי חוץ, שזה עניין של תקציב

דבורה ביטון: אולי אפשר לפנות לגלית דיסטל

אליהו דלל: תראו, יכול להיות שצריך פה איזה שהוא תקציב אבל זה באמת שולי

אליהו דלל:  בסך הכול, כמו שאמרתי, אני רוצה לצאת מהדיון הזה עם קריאה ועם עשייה, עם רעיונות מעשיים

אליהו דלל:  לכן אני פונה למשרד העבודה

אליהו דלל:  אני חושב שמשרד העבודה, כשמו כן הוא, צריך לתכלל את כל הנושא הזה

אליהו דלל:  אני מניח שהתקציבים שנחוצים פה הם יחסית מועטים, זה לא משהו שהוא בשמיים ואי אפשר לגעת בו, אם צריך אני גם אדבר עם שר העבודה

אליהו דלל:  אבל תבינו, יש פה הרבה מאוד גורמים שאתם, כמשרד, יכולים להיעזר בהם, שרוצים גם לעזור

אליהו דלל:  אנחנו דיברנו קודם על מי ברשות המקומית יכול לעזור

אליהו דלל:       אז הנה, בא המרכז לשלטון המקומי ואומר: ״חבר'ה, יש מחלקות נוער ברשויות, בעירייה, ודרכן אפשר להגיע גם לנוער

אליהו דלל: ״ אני מציע למשרד העבודה לרכז את הנושא הזה ולהפעיל את כל שאר הגורמים כדי לתת חשיפה, כדי להגדיל את המודעות ואפילו להכין מן תוכנית כזאת, שתעסוק באיך להפעיל פעם בשנה את כל המערכת הזאת, בשיתוף עם הנוער, עם ההורים, עם מערכות החינוך ושל כולם

אליהו דלל:  כי כל מי שישב פה רוצה לעזור

אליהו דלל:  אוקיי, הקיבוץ הדתי הארצי נמצאים פה? בבקשה

ניצן אבירן: כן, שלום

ניצן אבירן:  שמי ניצן אבירן, מנהל אגף משק וכלכלה בתנועת הקיבוץ הדתי

ניצן אבירן:  אני למעשה מייצג פה את כלל התנועה הקיבוצית, גם את ׳האחות הגדולה׳ שלנו, התנועה הקיבוצית

ניצן אבירן:  בצד הדיון המאוד חשוב פה, אני מבקש, ברשותך אדוני היושב ראש, להכניס איזה שהוא נושא אחד שהוא שונה מכל מה שנאמר פה עד עכשיו והוא נוגע לעבודה בחקלאות

ניצן אבירן:  יש אלפי בני נוער שעובדים בחקלאות, בעיקר בחופשים אבל לא רק

ניצן אבירן:       יש בעניין הזה חשיבות מאוד גדולה, שהיא לא מעין הוועדה ולא מהנושא של הדיון הזה, אבל זה לייצר דור המשך לחקלאות

ניצן אבירן:  שכידוע לכולם הוא מבוגר מאוד

ניצן אבירן:  דא עקא, אם בעבר, בתנועה הקיבוצית זו הייתה ההנהגה, שכל בני הנוער ממסגרות שונות, היו משולבים בענפים השונים ועל ידי כך רוכשים הקשר והזדהות עם הענף שלהם

ניצן אבירן:  אבל במצב הנוכחי הדבר הזה לא ניתן

ניצן אבירן:  הנושא הזה עולה פה בבית הזה, במשכן, בכל מיני ועדות

ניצן אבירן:  גם בוועדת העבודה ולכן היה לי חשוב שתישארי דבי

ניצן אבירן:  אנחנו מנסים עכשיו ללוות את זה - - -      

אליהו דלל: ואפשר לעשות את זה דרך החינוך, זה חשוב, אני מכיר את זה היטב כי גם אני הייתי בזה

ניצן אבירן: בכנסת היוצאת, רגע לפני פיזור הכנסת, היה תיקון להצעת החוק שיוצר איזה שהוא תיקון שאני ארצה להסביר אותו, ברשותך אדוני

ניצן אבירן:  נכון להיום, על פי חוק עבודת נוער, בחקלאות, במושבים, בני הנוער, הבנים של בעלי המשקים, יכולים לעבוד ביחד עם ההורים שלהם

ניצן אבירן:  בקיבוצים זה לא ניתן

ניצן אבירן:  באגודות החקלאיות השיתופיות זה לא ניתן וזה יוצר פער מאוד משמעותי ויש כל מיני חסמים שמראים את העניין הזה

ניצן אבירן:  בשונה ממה שנאמר פה, במקרה הספציפי הזה, אנחנו מבקשים להעסיק את הילדים שלנו

ניצן אבירן:  כלומר, לא יעלה על הדעת שאנחנו לא נשמור על כל קוצו של יוד בחוק ובזכויות של הילדים, ולא בהתנדבות אל בשכר והכל כמו שצריך

ניצן אבירן:  אלא שעל פי החוק כרגע, הדבר הזה לא ניתן

דבורה ביטון: אני אקדם את זה, את ההצעה שלכם

ניצן אבירן: חברת הכנסת נירה שפק ביחד עם יאיר גולן כבר קידמו את זה בכנסת היוצאת, אני קורא לכם למצוא גם אולי שיתוף פעולה בין שתי הוועדות

אליהו דלל: דבי, אני מוכן לקדם את זה

אליהו דלל:  בסדר? תודה רבה

אליהו דלל:  התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים, נמצאים פה? בבקשה

אברהם כלפון: תסלח לי, הצוואר שלי טיפה תפוס אז אני מתנצל על שאני בחצי גוף

אברהם כלפון:  אין לי מה להוסיף, אני כמובן תומך

אברהם כלפון:  מבחינתי כל מעסיק צריך לעבוד לפי החוק ואין שום סיבה שזה לא יקרה באופן הזה

אברהם כלפון:  מי שלא פועל ככה, צריך להפעיל עליו את הסנקציות הכתובות בחוק

אליהו דלל: אבל לכם יש תפקיד חשוב

אליהו דלל:  אתם ועדי ההתאחדות וכדאי להביא את זה למודעות

אברהם כלפון: חד משמעית

אברהם כלפון:  אנחנו כהתאחדות, תמיד מעבירים לבעלי האולמות את כל הדרישות מהם בחוק, גם כלפי בני נוער ובכלל כלפי העובדים

אברהם כלפון:  אנחנו עושים את העבודה הזאת וזהו, אנחנו תומכים בדעה של כולם פה

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  עינת, ארגון ׳בטרם׳

אליהו דלל:  קודם כל תודה רבה על הנתונים שאתם מעבירים לנו אחת לחודש בנושא של תאונות, זה מאוד חשוב

אליהו דלל:  בבקשה

עינת שגיא אלפסה: עינת שגיא אלפסה, ארגון ׳בטרם׳ לבטיחות ילדים

עינת שגיא אלפסה:  תודה ותודה לך על שאתה מעלה את זה למודעות

עינת שגיא אלפסה:  אני רוצה לומר מילה אחת על הנתונים שהממ״מ הציגו, ההתייחסות שם היא לנתוני מיון ותמותה

עינת שגיא אלפסה:  כלומר, יש הרבה מאוד פגיעות נוספות שלא הגיעו למיון

עינת שגיא אלפסה:  אז אנחנו יודעים שהיקף התופעה הוא הרבה יותר גדול

עינת שגיא אלפסה:  דיברנו בהקשר הזה על זכויות בני הנוער, על שעות, על שכר ועל כל מיני דברים כאלה, אבל בחוק בני הנוער יש גם התייחסות לבטיחות

עינת שגיא אלפסה:  מה מותר ומה אסור להם מבחינת הסכנות וכיצד להימנע מסכנות מיותרות, כי בני הנוער לא מכירים, כלומר, עולם העבודה זה עולם חדש עבורם

עינת שגיא אלפסה:       זה משהו שחשוב מאוד לתת עליו את הדגש, על הדרכה נכונה

עינת שגיא אלפסה:  אסור להם למשל לטפס לגובה מסוים או לסחוב משקלים מסוימים, וזה משהו שבכלל בכלל לא מדובר פה

עינת שגיא אלפסה:  אני מכירה את האפליקציה של ׳הנוער העובד והלומד׳, הילדים שלי משתמשים בה ואגב גם מאוד מרוצים ממנה

עינת שגיא אלפסה:  אני גם רוצה לשתף שבשנת 2021, היה לנו פרויקט יחד עם קרנות הביטוח הלאומי, בנושא של בטיחות בני נוער בעבודה

עינת שגיא אלפסה:  יש לנו Minisite באתר שלנו, בעברית ובערבית, עם הרבה מאוד מידע, כולל דגש על נושא הבטיחות אבל לא רק

עינת שגיא אלפסה:  עשינו בזמנו גם קמפיין גדול, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי

עינת שגיא אלפסה:  בחברה היהודית זה היה עם משפעינים ובחברה הערבית פנינו גם להורים, גם למעסיקים וגם לבני הנוער תוך פילוח הצרכים

עינת שגיא אלפסה:  זה היה באמת פרויקט מצוין ואנחנו נמשיך ונעסוק בנושא הזה, שהוא מאוד מאוד חשוב, ואני מברכת את הדיון

אליהו דלל: האם נתקלתם במצב שבו ילדים עובדים באתרי בנייה? יש על זה איסור כמובן, אבל השאלה אם נתקלתם למרות זאת

עינת שגיא אלפסה: חלק מהתאונות שצוינו שם, אני יודעת שהם כתוצאה מדברים שבני נוער לא אמורים לעשות

עינת שגיא אלפסה:  אבל אנחנו לא באמת נמצאים שם בשביל לפקח ולראות

עינת שגיא אלפסה:  אבל כן, חלק גדול מהתאונות הן כאלה

קארין אהרוניאן רוזמרין: זה לא מנהל הסדרה ואכיפה אלא מנהל הבטיחות

קארין אהרוניאן רוזמרין:  גם במשרד העבודה אבל לא בתחום שלי

אליהו דלל: אוקיי, האם כן נמצאו? ואם כן, מה נעשה איתם?     

קארין אהרוניאן רוזמרין: זה לא אני

קארין אהרוניאן רוזמרין:  שוב, אתם צודקים שזה אותו משרד אבל זה מנהל בטיחות, אז אני לא רוצה להטעות אתכם

שרית אולשביץ: יודעים לומר שעד סוף 2018, בשנתיים האלה, בין 2017-2019, נהרגו חמישה נערים

שרית אולשביץ:  דרך אגב, כולם מהמגזר הערבי

שרית אולשביץ:  בסוף 2018 תחילת 2019, נכנסה הוראת השעה, שאוסרת על העסקה באתרי בנייה

שרית אולשביץ:  הוראת השעה נגמרה, ממש ביוני האחרון

שרית אולשביץ:  בשבוע שעבר היינו פה בוועדת העבודה והוחלט על להאריך בחמש שנים נוספות

שרית אולשביץ:  למרות שאנחנו היינו בעד להפוך את זה לתקנת קבע

שרית אולשביץ:  זאת אומרת, לדעתי אין לבני נוער מה לחפש שם, בטח ובטח עם תקנות הבטיחות כפי שהן היום

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה, זה חשוב מאוד

אליהו דלל:  צח בן יהודה, בבקשה

צבי יהודה: רק מספר הערות לגבי רעיונות שנזרקו כאן

צבי יהודה:  לגבי הודעות SMS , טוב שאתם לא מכירים את עולם ההודעות הקוליות או את התא הקולי, זה עוד יותר ישן

צבי יהודה:  אבל ככל שהמשרדים ישקלו לעשות שימוש בהודעות SMS, יש פה שאלות על חוק הגנת הפרטיות, על פגיעה בפרטיות ומאגרי מידע

צבי יהודה:  אלו סוגיות שיצטרכו להיבחן, זה לא פתרון פשוט בכלל

צבי יהודה:  לגבי המועצה לענייני נוער עובד, זו מועצה שמייעצת לשר העבודה

צבי יהודה:  טוב שהעלית את זה פה, אבל הכתובת היא לא הכנסת אלא שר העבודה, הוא בוחר את הנציגים שם ולפי החוק תצטרכו לפנות אליו

צבי יהודה:       דובר פה על פעילות מול בני נוער עובדים ומול ההורים שלהם

צבי יהודה:  כדאי גם לזכור אולי להכניס לסיפור הזה גם את משרד הכלכלה והתעשייה, לפעולה מול המעסיקים עצמם

צבי יהודה:  אולי אפשר לשקול איזה שהוא פתרון חובה, לפרסם זכותון, בדומה לתקנון להטרדה מינית שכל מעסיק חייב לפרסם

צבי יהודה:  אז חובה של פרסום איזה שהוא תקנון כזה, שעונה להגדרות החוק ויינתן לכל בן נוער שמתחיל לעבוד

צבי יהודה:  ככל שיתחילו פה בהמשך שולחנות עגולים של המשרדים, אז כדאי שתנסו לחשוב על איזה שהוא תהליך משולש כזה, של בני נוער, הורים ומעסיקים

צבי יהודה:  אבל זה נכון שמעסיק שמפר את החוק, אנחנו לא נוכל לכפות עליו שום דבר

אליהו דלל: משפט אחרון, כי אני רוצה לסכם

הדר אליהו: בעבר עשינו את זה על ידי המשרד וזה מאוד עבד

הדר אליהו:  הייתה פנייה ספציפית למעסיקים מאוד גדולים, כמו ׳MacDonalds׳, ׳בורגראנץ׳, עכשיו זה ׳גולדה׳ וכל מיני כאלה

הדר אליהו:  ואז זה מכסה הרבה מאוד מהמעסיקים

יצחק פרץ: אני רוצה להוסיף משהו קצר

יצחק פרץ:  אני עושה הרבה עבודת שטח באיגוד המקצועי

יצחק פרץ:  אני נמצא בהרבה מאוד סניפים של כל רוב רשתות המזון

יצחק פרץ:  וגם אני נכוויתי בתוך נער עובד וקיבלתי משכורת זעומה

יצחק פרץ:  אני חושב שהדבר הכי חשוב זה שיהיו אנשים שיראו את בני הנוער

יצחק פרץ:  שיבואו אליהם אל הסניפים ויסבירו להם מה מגיע להם, בין אם זה ערב גיבוש, העלאה בשכר או עוד הרבה מאוד דברים, שהם בעצם ה- Extra של ההסכם הקיבוצי שלנו

יצחק פרץ:  אלה דברים שבאמת הופכים את העולם שלהם פתאום

יצחק פרץ:  גם בללכת לבתי ספר ולהעביר הרצאות, כי ככה בני הנוער מבינים שיש להם זכויות ושאסור לנצל אותם

אליהו דלל: יפה

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  אז אנחנו נסכם

אליהו דלל:  קודם כל תודה רבה לכולם

אליהו דלל:  אני חושב שזה היה דיון מאוד פורה ומעניין, לפחות מבחינתי

אליהו דלל:  אין ספק שאנחנו צריכים לתת לבני הנוער גיבוי וגב

אליהו דלל:  אנחנו מדברים פה על עבודה ועל בני נוער, לכן אני מאוד מבקש ממשרד העבודה ״להרים פה את הכפפה״, לתכלל וגם להיעזר, כי יש פה הרבה מאוד גופים שרוצים לעזור

אליהו דלל:  זה לא שאנחנו צריכים לכפות את זה עליהם, להיפך

אליהו דלל:  ישיבה אחת כזו במשרד העבודה, עם כל הגורמים, משטרה, משרד החינוך, מרכז השלטון המקומי, ׳הנוער העובד והלומד׳, הנוער, ההורים ואפילו הנהגת ההורים

אליהו דלל:  לתכלל את זה חודשיים או שלושה לפני היציאה לחופש ולתת פה מודעות וחשיפה

אליהו דלל:  אני חושב שזה יעשה את העבודה

אליהו דלל:      תודה רבה לכולם, חופשה נעימה