ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 54, 2023-06-05 00:00

ישראל אייכלר: ברוכים הבאים לישיבת ועדת העבודה והרווחה, ט"ו בסיון תשפ"ג

ישראל אייכלר:  הנושא הוא טיפול משרד הרווחה והביטחון החברתי בנוער במצבי סיכון ומצוקה, ומגמות לעתיד

ישראל אייכלר:  יש לנו את הכבוד לארח את מנכ"ל משרד הרווחה והביטחון החברתי, ינון אהרוני

ישראל אייכלר:  הוא יציג בפנינו מצגת, וחברי הכנסת יוכלו להביע את דעתם ולהעלות את המצוקות, וגם כל היושבים, כמה שיהיה אפשרי

ישראל אייכלר:  אם יקצרו בדיבור, אז זה יעזור לנו לאפשר לכולם לדבר

ישראל אייכלר:       אדוני המנכ"ל, רשות הדיבור שלך

ינון אהרוני: בוקר טוב לכולם, אני רוצה להתנצל בשם השר שתכנן והתכוון להגיע לפה, אבל נבצר ממנו להגיע, אז הוא מוסר את התנצלותו

ינון אהרוני:  אני אנסה לייצג אותו בכבוד

ינון אהרוני:  אנחנו מהמשרד הגענו קבוצה של מנהלים בכירים

ינון אהרוני:  אני אפתח את המצגת ואחר כך אעביר את זה לראשי האגפים הרלוונטיים שכל אחד יציג את תחומו

ינון אהרוני:  המשרד שלנו כפי שתראה, עוסק בהרבה תחומים שקשורים בנוער סיכון, דרך מספר יחידות במנהלים שונים, ואנחנו נציג את זה

ינון אהרוני:       אני רק אציג את האנשים שלנו

ינון אהרוני:  אחיה קמארה הוא מנהל התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון (360), תוכנית מפורסמת

ינון אהרוני:  רק לפי הסדר אני עושה את זה, לא לפי חשיבות או כל דבר אחר

ינון אהרוני:  סוזן דסוקי, מנהלת אגף חוץ ביתי במינהל של"מ, מה שהיה תקו"ן למי שזוכר

ינון אהרוני:  גלית גבע, מנהלת אגף קהילה במינהל של"מ

ינון אהרוני:  בטי חנן, מנהלת שירות מבחן לנוער

ינון אהרוני:  יעל וייס היא מנהלת אגף חוץ ביתי במינהל שח"א

ינון אהרוני:  נראה לי שלא פספסתי אף אחד, אז אפשר מייד להתחיל

ינון אהרוני:  יש פה גם את תאיר מאגף תקציבים

ינון אהרוני:  היא גם עובדת אצלנו

ישראל אייכלר: במשך הדיון כל מי שמדבר יגיד את שמו ותפקידו, אז הפרוטוקול גם יידע

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הוועדה, נוכל לשמוע גם את הארגון היציג של חסות הנוער?      

ישראל אייכלר: כל הארגונים היציגים שנרשמו וירצו לדבר, יירשמו אצל המנהלת ואנחנו נאפשר

ינון אהרוני: אני אגיד שהגיעו לפה שני נערים, נער ונערה ממועצות תלמידים של הפנימיות, פנימיות ילד ונוער אצלנו

ינון אהרוני:  אני מניח שהם גם ירצו לדבר, אבל זה החלטת היו"ר

ינון אהרוני:       (הצגת מצגת)     אי אפשר לראות את המבנה הארגוני

ינון אהרוני:  שמתי את זה רק כדי להראות את ארבעת מינהלי הליבה שבעצם עוסקים בשדה הרווחה של משרד הרווחה

ינון אהרוני:  מינהל מוגבלויות, אנחנו לא עוסקים בו היום

ינון אהרוני:  מינהל של"מ, הראשון שאתה רואה, אז יש לנו כאן הרבה טיפול בנוער בסיכון

ישראל אייכלר: מי שאין לו משקפיים של מגדלת לא ינסה לראות

ינון אהרוני: כן, צר לי

מירב בן ארי: יש את המצגת בטאבלטים?      

ינון אהרוני: כן, יש את המצגת בטאבלטים

ינון אהרוני:  מינהל של"מ עוסק בנוער בסיכון, בדרך כלל על קצה הרצף וגם כאלה שמגיעים בצו בית משפט, לא רק אבל גם

ינון אהרוני:  מינהל שירותים אישיים וחברתיים עוסק גם בנוער בסיכון על הקצה השני של הרצף, אבל עדיין כזה שצריך לצאת לפנימיות

ינון אהרוני:  זאת יעל שתציג את המינהל שלה

ינון אהרוני:  יש את התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון

ינון אהרוני:  אחיה קמארה כאן יציג את זה

ינון אהרוני:       אני רק אגיד מילה על תקציב המשרד

ינון אהרוני:  אפשר לראות שהכול שם גדל גם בתקציב של 2023–2024

ינון אהרוני:  הוא גדל בכ-1

ינון אהרוני: 5 מיליארד שקל כולל תקציב בינוי ופיתוח למחלקות לשירותים חברתיים

ינון אהרוני:  זה משהו ששמנו עליו דגש השנה

ינון אהרוני:  אפשר לראות את המספרים

ינון אהרוני:  אין פה את הפירוט כי על זה דיברנו בישיבה אחרת

ישראל אייכלר: אולי כדאי שתגיד את המספרים, כי לא כל מי שיושב פה רואה את המצגת

ינון אהרוני: האמת שבמצגת הזאת לא שמנו את 2023–2024, אבל בתקציב של השנה וחצי הקרובות יש גידול של כ-1

ינון אהרוני: 5 מיליארד שקל לתקציב הרווחה כולל תקציבי בינוי

ינון אהרוני:  מה שאנחנו רואים כאן זה את התקציב של המשרד ואת התקציב המותנה

ינון אהרוני:  התקציב המותנה זה התקציב שהרשויות המקומיות שמות כמצ'ינג, 25%

ינון אהרוני:  אפשר לראות שכל שנה התקציב הזה גדל

ישראל אייכלר: זאת אומרת שהשנה התקציב של משרד הרווחה יותר מ-10 מיליארד שקלים

ינון אהרוני: כן

ישראל אייכלר: של המשרד כולו או של המחלקה?     

ינון אהרוני: לא, רק המשרד

ינון אהרוני:  התקציב רק של המשרד זה התקציב שהרשויות שמות עבור שדה הרווחה, עבור הלקוחות שלהם

ינון אהרוני:  זה המצ'ינג של ה-25%

ינון אהרוני:  המצ'ינג הוא על כלל השירותים במשרד

ינון אהרוני:  אדוני יודע

ינון אהרוני:       קצת על פילוח עובדי המשרד

ינון אהרוני:  אם אני מסתכל על משרד הרווחה במבט על, המשרד מחולק בעצם לשלוש לבנות מרכזיות

ינון אהרוני:  הלבנה הראשונה זה אותם מעונות ממשלתיים, גם מעונות מש"ה, מוגבלות שכלית-התפתחותית וגם מעונות חסות הנוער

ינון אהרוני:  יש שם בערך כ-1,200 עובדים

ינון אהרוני:  אני אזכיר שבמעונות חסות הנוער זה סוג של אנדרוגינוס

ינון אהרוני:  רק שכבת ההנהלה זה עובדי משרד

ינון אהרוני:  כל שאר העובדים מתחת זה עובדי עמותות או חברות שזכו במכרז

ינון אהרוני:  זה לבנה אחת, כ-1,200 עובדים מתוך המשרד עוסקים במעונות

ישראל אייכלר: כמה זה עובדי המשרד עצמו?     

ינון אהרוני: כ-3,700 עובדים, קצת מעל

ישראל אייכלר: עובדי מעונות זה 1,200

ישראל אייכלר:  עובדי פיקוח ומטה, 1,300

ינון אהרוני: אני אגיע אליהם בסוף

ינון אהרוני:  עובדים שירותים ישירים זה בעצם שירותי מבחן, נוער ומבוגרים, יחידות סיוע וחקירות ילדים

ינון אהרוני:  אלה עובדי משרד וזה שירות ישיר ממש

ינון אהרוני:  זה לא מתבצע באמצעות רשויות מקומיות או עמותות

ינון אהרוני:  על פי חוק המחוקק קבע שרק עובד משרד הרווחה יכול לתת את השירות הזה

ינון אהרוני:  זה ארבעה שירותים שונים

ינון אהרוני:  יש לנו את זה בפריסה ארצית

ינון אהרוני:  הנציגה שלהם פה היום זאת בטי חנן, מנהלת אגף שירות מבחן לנוער

ינון אהרוני:  אלה השירותים הישירים שלנו

ינון אהרוני:      הלבנה השלישית זה הלבנה בכחול, זה בעצם עובדי פיקוח ומטה, שזה בעצם המשימה העיקרית של משרד הרווחה בלי לזלזל בשום דבר אחר, אבל המשרד כמיניסטריון שאמון בעצם להתוות מדיניות, להגדיר את כללי המשחק בשדה הזה ולפקח על כל המערכת

ינון אהרוני:  כל האירוע הזה של העבודה שלנו כמיניסטריון מתבצעת באמצעות 1,300 העובדים שזה עובדי הפיקוח והמטה

ינון אהרוני:       עכשיו בעצם אנחנו נצלול לפי המינהלים השונים, נצלול בעצם למצגת

ינון אהרוני:  הראשונים יתחילו מינהל של"מ

ינון אהרוני:  גלית, בבקשה

ישראל אייכלר: השם והתפקיד

גלית גבע: בוקר טוב, שמי גלית גבע ואני מנהלת אגף בכיר קהילה במינהל של"מ

גלית גבע:  אני אגיד מילה רק על מינהל של"מ

גלית גבע:  מינהל של"מ כמו שאתם רואים, שיקום, ליווי ומניעה, זה מינהל שתחת קורת הגג שלו ישנם ארבעה אגפים בכירים, שני אגפים ישירים שזה שירות המבחן לנוער, שירות המבחן למבוגרים, ושני אגפים בכירים, אגף קהילה ואגף חוץ ביתי שחברותיי כאן תצגנה את האגפים שלהן

גלית גבע:       כעיקרון אגף בכיר קהילה אמון על כל מערך השירותים לבני נוער וגם בוגרים בקהילה שנמצאים על רצף הסיכון, הסכנה והניתוק

גלית גבע:  אם אנחנו ממוקדים באוכלוסיית בני הנוער, אנחנו מדברים על מעל 800 שירותים ברחבי הארץ בקהילה עצמה, כשזה לבני נוער, כולל לצד עוד מערך של שירותים במחלקות לשירותים החברתיים שיש שם כ-900 עובדים סוציאליים, עובדי של"מ נוער במחלקות שנותנים מענה להיקף של קרוב ל-50,000 מקבלי שירות ברחבי הארץ

גלית גבע:       כשאנחנו מדברים על מערך השירותים, אנחנו מדברים על מערך שירותים שנמצא על רצף של איתור, יישוג, מניעה, טיפול ושיקום, כשאנחנו מחלקים את זה למענים אינטנסיביים

גלית גבע:  מענים אינטנסיביים זה אומר מענים שנמצאים ונותנים שירות משעות הבוקר עד שעות הערב ואחר הצוהריים ברצף, כולל השכלה וכולל מרחבי טיפול אחרים בהתאם לצרכים של אוכלוסיית הנוער

גלית גבע:  בעיקר זה מיועד לאוכלוסיות שנמצאות בקצה הרצף שלנו

גלית גבע:  כשאנחנו מדברים על מענים משלימים, אנחנו מדברים על מענים שפועלים בתדירות של מספר פעמים בשבוע בעיקר בשעות אחר הצוהריים והערב

גלית גבע:  לזה משולב גם מערך של איתור מאוד אינטנסיבי של מערך של שירותים, אם זה ברמה פיזית, פרונטלית ברשויות בערים השונות, במרחבים השונים שאנחנו פועלים, ואם זה עכשיו גם פיתוח של מערך גם דיגיטלי לאיתור בני נוער

ישראל אייכלר: איפה הילדים האלה לפני הצוהריים?      

גלית גבע: בבתי הספר

ישראל אייכלר: הרגילים

גלית גבע: חלקם, כן

גלית גבע:  סוג של

גלית גבע:  יש גם בעייתיות עם העניין זה, כלומר ישנם ילדים שרשומים בבתי ספר אבל הלכה למעשה הם לא שם

ישראל אייכלר: לכן שאלתי את השאלה הזאת

גלית גבע: עדיין הם רשומים במערכות הבית-ספריות

גלית גבע:  זה חלק מהאוכלוסייה המאותרת שלנו, בסופו של יום גם משולבת במערך השירותים שלנו, שאנחנו פוגשים אותם באמת על כל הרצף, על רצף הניתוק

גלית גבע:  באמת לא בכדי אנחנו אומרים רצף הסיכון, הסכנה והניתוק

גלית גבע:  אנחנו פוגשים בני נוער בשימוש בחומרים פסיכואקטיביים

גלית גבע:  גם זה, אני חייבת לומר שיש שינוי

גלית גבע:  אנחנו רואים היקף מאוד גדול של בני נוער שמשתמשים גם בחומרים פסיכואקטיביים כשהנושא של ההתמכרות הוא באמת קצה הרצף, אבל השימוש הספורדי, השימוש החברתי הוא משהו שעכשיו הרבה יותר שכיח בקרב בני הנוער, וגם החומרים יותר מגוונים

גלית גבע:      אנחנו מדברים גם על מענים שמותאמים לאוכלוסיות ייחודיות

גלית גבע:  יש לנו את כל המערך של השירותים לאוכלוסייה של נוער חרדי מנותק

גלית גבע:  זה תוכניות נוח"מ שיש ברחבי הארץ

גלית גבע:  אנחנו מדברים על שירותים באוכלוסייה הערבית, שירותים ייעודים גם משלימים וגם אינטנסיביים

גלית גבע:  כנ"ל גם על נוח"מ

גלית גבע:  אנחנו מדברים על מענים ייחודיים לקהילת הלהט"ב, לאוכלוסיית הלהט"ב שזה גם ברשויות המקומיות עצמן, במחלקות לשירותים חברתיים וגם שירותים ייעודיים שניתנים לאוכלוסיית היעד גם על רצף הסיכון

גלית גבע:  אנחנו מדברים על אוכלוסייה של יוצאים בשאלה, על אוכלוסיות של עולים חדשים

גלית גבע:  כל האוכלוסיות כמו שציינתי על רצף הסיכון, הסכנה והניתוק

גלית גבע:       אנחנו מדברים על מענים שבאמת משלבים בתוכם את כל הנושא של אוריינטציה תעסוקתית, מוביליות חברתית וקידום

גלית גבע:  אנחנו מדברים על מענים לאוכלוסייה שנמצאת גם רצף הזנות, אם זה לנערות, לצעירות בעיקר כרגע וגם לאוכלוסייה בוגרת שזה בשלבים המתקדמים יותר

גלית גבע:  גם נושא כמו שציינתי לפני כן, של התמכרויות וגם כל המערך של תוכניות לניהול חיים עצמאיים בקהילה ברמות השונות לפי האוכלוסיות בחלוקה לאוכלוסיות היעד השונות

גלית גבע:       כל המענים, כל השירותים ניתנים בכלים מודעי טראומה

גלית גבע:  זה מאוד משמעותי כחלק מהאוריינטציה הטיפולית והמקצועית שלנו, עם רגישות תרבותית, חברתית, מגדרית

גלית גבע:  זה מאוד משמעותי מבחינתנו

ישראל אייכלר: אני רוצה על סעיף אחד שתפרטי יותר

ישראל אייכלר:  מענים לקידום מוביליות חברתית

ישראל אייכלר:  זרקת את המילה "תעסוקה"

ישראל אייכלר:  אתם מכינים את הצעירים האלה שיוכלו להיכנס לעולם התעסוקה?     

גלית גבע: כן, לעולם העבודה

גלית גבע:  זה חלק אינטגרלי

גלית גבע:  יש לנו שירותים מסוימים, שירותים אינטנסיביים שהנושא התעסוקתי הוא חלק אינטגרלי מתוך השירותים

גלית גבע:  יש שם מרחבים טיפוליים שונים וגם מרחב תעסוקתי שמקנה אפילו תעודות מקצוע

גלית גבע:  הנושא של המוביליות מסתכל על זה קצת לבל מעל, שזה כולל גם את הנושא של השכלה, גם את הנושא של הכשרות והכנה לחיים עצמאיים בקהילה

גלית גבע:  תעסוקה, שאנחנו היום משלבים את זה כחלק אינטגרלי בתוך התוכניות האישיות של כל צעיר, צעירה ובני הנוער, שיש את האוריינטציה התעסוקתית כחלק מהתהליך של הכנה לחיים עצמאיים

גלית גבע:  זה גם בהתחלה של שימוש גם בשירותים קיימים בקהילה שבה הוא חי, ובמידת הצורך שילוב במסגרות ייחודיות בהתאמה לצרכים של כל נער ונערה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:       שירות המבחן לנוער, בבקשה

בטי חנן: (הצגת מצגת)     שמי בטי חנן, מנהלת שירות המבחן לנוער

בטי חנן:  שירות המבחן לנוער זה שירות שפועל מכוח חוק הנוער, שפיטה, ענישה ודרכי טיפול, ופקודת המבחן

בטי חנן:  ייעודו העיקרי של השירות הוא לאבחן, לטפל ולשקם קטינים, עצורים, חשודים ועוברי חוק בגילאי 12 עד 18

בטי חנן:  המטרה המרכזית היא מניעת חזרתיות על עבירה, יצירת סביבה חברתית בטוחה יותר

בטי חנן:  נתוני שנת 2022, אנחנו רואים שעיקר ההפניות הן מהמשטרה, חלקן ישירות מבתי המשפט

בטי חנן:  אנחנו בעצם מתחילים להתערב מרגע חקירת הקטין במשטרה ולא ממתינים עד לפתיחת כתב אישום, כלומר הניסיון שלנו לשקם ולמנוע עבריינות חוזרת או התדרדרות התנהגותית ועבריינית מתחילה ממש מיום חקירת המשטרה או מיום למוחרת

בטי חנן:      מספר המופנים החדשים בשנת 2022 היו כמעט 16,000 נערים, כשמספר המטופלים קופץ ל-26,000 בערך, כי אנחנו מטפלים גם בחדשים וגם באלה שהופנו - - -      

ישראל אייכלר: אולי במשפט אחד, מה זה מטפלים?     

בטי חנן: בעצם בשקף הבא אנחנו רואים את זה

בטי חנן:  כפי שרואים בשקף, הגורם המפנה זה המשטרה או בתי המשפט

בטי חנן:  אנחנו עושים חקירה פסיכוסוציאלית, כלומר מכירים את הנער, את המשפחה שלו

בטי חנן:  אוספים עליו מידע מכל גורמי הממסד, חינוך וטיפול, ויוצרים איזושהי הערכת צרכים כדי לדעת באיזה סיכון הנער נמצא, מה הצרכים שלו, אילו מענים יכולים לסייע לו כדי לחזור להתנהגות נורמטיבית ולתפקוד תקין

בטי חנן:  לא כל הנערים זקוקים לטיפול אינטנסיבי, סמכותי כמו שאנחנו יודעים לתת

בטי חנן:  חלק מהנערים הם נערים נורמטיביים שאמנם חטאו, פשעו אבל נרתעו מהחקירה במשטרה, מההתערבות וההליכים שננקטו

ישראל אייכלר: אתם משלבים אותם חזרה למסגרות הרגילות?     

בטי חנן: חלקם הגדול, כן

בטי חנן:  כמובן שיש את קצה הרצף, את אותם נערים שבחרו באורח חיים עברייני

ישראל אייכלר: מה במקרים האלה?     

בטי חנן: במקרים האלה אנחנו ננסה להפנות אותם למסגרות של - - -      

טלי גוטליב: רק אדוני היו"ר, הטרמינולוגיה של מישהו, של קטין שבחר, צריך להוציא את הז'רגון הזה

טלי גוטליב:  אין חיה כזאת

נעמה לזימי: אם כבר, זה יותר כשל מערכתי מאשר בחירה

טלי גוטליב: קטין לא בחר

טלי גוטליב:  זה מינוח לא נכון

ישראל אייכלר: אתם לא יכולים לחנך פקידים איך לדבר

טלי גוטליב: אדוני היו"ר, ממש לא

טלי גוטליב:  אני נבחרת ציבור ואומרת, אין קטין שבחר בפשע

נעמה לזימי: אני מרגישה שיש פה דיון מעל פני השטח ולא נוגע במציאות

ישראל אייכלר: הדיון הזה הסתיים

נעמה לזימי: אני רוצה גם להגיד למנכ"ל המשרד

נעמה לזימי:  יש פה סיפור של מכרז פוגעני שיוצא לדרך

ישראל אייכלר: חברת הכנסת לזימי, אמרתי שהדיון הזה הסתיים

ישראל אייכלר:       בבקשה, תמשיכי

בטי חנן:  אני רוצה להסביר את עצמי

בטי חנן:  בעצם ברגע שאנחנו בוחרים לקרוא לזה בחירה, אנחנו בעצם מעבירים אחריות לנער

בטי חנן:  ברור שהנער בא ממקום של מצוקה ונסיבות חיים שהביאו אותו לאורח חיים כזה או אחר, אבל יחד עם זאת כדי למנוע מנער לחזור ולבצע עבירות, הוא חייב לקחת אחריות על הבחירות שלו, אחריות על ההתנהגות שלו

בטי חנן:  כל עוד אין לו אחריות, הוא גם לא יכול למנוע חזרתיות על עבירה

ישראל אייכלר: זה פסוק מפורש בתורה, את לא צריכה להתנצל על זה

ישראל אייכלר:  "הנני נותן בפניכם את החיים ואת הטוב ואת המוות ואת הרע ובחרת בחיים"

ישראל אייכלר:  זה בחירה

ישראל אייכלר:  הלאה

נעמה לזימי: אם אתה מרגיש נוח עם זה שאתה מתעקש על זה, זה חבל

נעמה לזימי:  אתה יו"ר הוועדה

ישראל אייכלר: את יכולה לצאת אם את רוצה, בבקשה

נעמה לזימי: לא, אני פה בכוונה

ישראל אייכלר: ברגע שפוגעים ביושב-ראש הם מוציאים את עצמם החוצה

נעמה לזימי: בסדר

נעמה לזימי:  פגעתי בך?     

ישראל אייכלר: כן

נעמה לזימי: מה פגע בך? מה אמרתי שפגע?      

ישראל אייכלר: תחזרי לפרוטוקול ותיראי

נעמה לזימי: אני אשמח לדעת מה פגעתי

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי חצי משפט

מאיר כהן:  זה לא טרמינולוגיה של משרד הרווחה

מאיר כהן:  אתם עושים עבודה מצוינת והנה אתם נכשלתם בגלל טרמינולוגיה

נעמה לזימי: יפה

נעמה לזימי:  בבקשה, שר הרווחה לשעבר

מאיר כהן: אתם עושים עבודה מצוינת

מאיר כהן:  זה באמת היום שלכם

מאיר כהן:  אני מכיר אתכם

ישראל אייכלר: זהו, חבל להסית את כל הדיון על השאלה של הטרמינולוגיה של מחנכי הדור

מאיר כהן: חברת הכנסת טלי גוטליב, מיותר

עאידה תומא סלימאן: טרמינולוגיה מביעה עמדה

בטי חנן: אנחנו מאמינים בשיקום של כל נער, ביכולת של כל נער לעשות שינוי באורח החיים שלו ולהשתקם, ואנחנו לשם כך משתמשים במספר תוכניות, מספר פרקטיקות שאתם רואים

בטי חנן:  כפי שתיארתי פה בשקף: טיפול פרטני, טיפול קבוצתי

בטי חנן:  יש לנו סדנאות להורים

בטי חנן:  אנחנו חושבים שגם כל מה שקשור בהדרכת הורים מאוד יכול לסייע לנער

בטי חנן:  אנחנו מדברים על טיפול מערכתי

בטי חנן:  כמובן שאנחנו לא שומרים את הנער רק בתוך שירות המבחן לנוער

בטי חנן:  אנחנו רוצים לקשור אותו לקהילה בחזרה, להחזיר אותו לקהילה

בטי חנן:  משתמשים במשאבי הקהילה

ישראל אייכלר: כששאלתי מה מטפלים, רציתי דוגמה של טיפול שאנשים ישמעו מה אתם עושים

בטי חנן: אוקיי

בטי חנן:  דוגמה, נער שביצע עבירת מין

בטי חנן:  אחרי כמובן החקירה הפסיכוסוציאלית נבין מה הצרכים

בטי חנן:  האפשרות שלו היא להשתתף בקבוצה טיפולית שיש לה מודל מובנה, באורך של שנה וחצי עד שנתיים

בטי חנן:  הוא בקבוצה הטיפולית

בטי חנן:  המחקר שליווה את הקבוצות האלה הוכיח 88% שיקום, זאת אומרת נערים שלא ביצעו עבירות מין אחרי שהם סיימו את הטיפול הקבוצתי

בטי חנן:  בנוסף אנחנו מנסים לדאוג לשעות הפנאי, אז יש לנו תוכנית של חונכות, של חונכים שמלווים, תוכנית תעסוקה שבעצם עובדת עם הנער לקראת בגירות על אופק תעסוקתי, על כל תפיסת התעסוקה

ישראל אייכלר: אתם גם מוצאים לו מקום עבודה או מקום תעסוקה או מסגרת תעסוקתית?     

בטי חנן: דרך התוכנית, כן

חילי טרופר: יש רשימת המתנה?     

בטי חנן: רשימת המתנה למה?         

חילי טרופר: ילד שעשה עבירה, הוא צריך להיכנס לתוכניות שלכם לטיפול

חילי טרופר:  אני גם זוכר שעשיתם עבודה מעולה אבל כמעט אני זוכר שהיה צריך לחכות לא מעט בגלל שהיה חוסר בתקינה או בכוח אדם

בטי חנן: אין לנו כיום חוסר בתקינה

בטי חנן:  העובדים שלנו עובדים מאוד קשה

קריאה: לא אמרתי שלא עובדים קשה

ישראל אייכלר: לא, זה סכנת נפשות

ישראל אייכלר:  אי אפשר להמתין

בטי חנן: כמובן שאנחנו נשמח מאוד לתקינה נוספת, אבל מבחינת דרך העבודה שלנו, הנערים שלנו לא ממתינים

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלפחות בירושלים המזרחית יש תור ארוך ויש חסר גדול בתקנים, ואתם לא מספיקים לתת את השירות

נעמה לזימי: יש המתנה

ישראל אייכלר: אני מבין מהמנכ"ל שיש אפשרות - - -          

חילי טרופר: זה לא היה התקפה

חילי טרופר:  אני לא התכוונתי להגיד שלא השתפר

ישראל אייכלר: חילי, שאלת שאלה, קיבלת תשובה

ישראל אייכלר:  תן להמשיך

בטי חנן: אני באמת לא מרגישה מותקפת

בטי חנן:  אני דווקא חושבת שהשאלות חשובות

בטי חנן:  אני שמחה על השאלות האלה

בטי חנן:  אני גם רוצה לומר שבמזרח ירושלים המצב מאוד השתפר

בטי חנן:  עשינו איזה מבצע

בטי חנן:  אנחנו היום נמצאים במזרח ירושלים, שזה המקום שהיה הכי קשה למצוא כוח אדם, אז כבר מאוישים מרבית התקנים

בטי חנן:  ממתינים 80 נערים

בטי חנן:  הייתי במצב של המתנות הרבה יותר גדולות, של 800 נערים

בטי חנן:  היום ממתינים 80

ישראל אייכלר: 80 זה הרבה

בטי חנן: יחסית ל-800 זה שיפור עצום

אימאן ח'טיב יאסין: יש הבדל בין שיפור לאין לתור

אסף קלמנוביץ': למה את אומרת שאין בעיה של עובדים? יש בעיה מאוד גדולה של עובדים

אסף קלמנוביץ':  אני מדריך במקומות האלה

אסף קלמנוביץ':  אני עובד 300 שעות בחודש

ישראל אייכלר: אתה תקבל רשות דיבור אם נרשמת, כי קיבלנו ניירות עמדה מכל הארגונים

ישראל אייכלר:  אני מכיר את זה

ישראל אייכלר:  כולכם תוכלו לדבר

ישראל אייכלר:  אני מבקש לקצר

בטי חנן: בסדר, אני אקצר

בטי חנן:  אני רק אדבר על נערים שנעצרים

בטי חנן:  אנחנו עובדים כך שתוך שלושה עד חמישה ימים אנחנו כבר מאתרים חלופת מעצר כדי שנער לא יישאר במעצר

בטי חנן:  נכון שהיום יש במעונות הממשלתיים המתנה מסוימת, אבל אנחנו מנסים למצוא פתרונות

בטי חנן:  גם חסות הנוער מנסה למצוא פתרונות, כך שנערים לא יישארו במעצר אם הם לא חייבים

בטי חנן:  אני אסיים פה

ישראל אייכלר: כן, כן

ישראל אייכלר:  אני רוצה לאפשר לעוד שניים-שלושה מכם שעוסקים בנושאים האלה

ישראל אייכלר:  אחרי זה חברי הכנסת ואחרי זה הארגונים, או חבר כנסת וארגון, חבר כנסת וארגון

ישראל אייכלר:       גברת סוזן, תציגי את השם ואת התפקיד בעיקר

ישראל אייכלר:  אם אפשר בשתי דקות

סוזן דסוקי: אני סוזן דסוקי ואני מנהלת אגף בכיר טיפול באוכלוסיות קצה, חוץ ביתי

סוזן דסוקי:  מתחת לאגף שלי ארבעה שירותים

סוזן דסוקי:  רשות חסות הנוער זה שירות אחד

סוזן דסוקי:  חקירות ילדים זה שירות שני, ועוד שני שירותים חוץ ביתיים שהם נותנים מענה גם לאוכלוסיית הנוער בסיכון, אבל בעיקר לאוכלוסייה של צעירים שעברו את גיל 18, ולאוכלוסייה הבוגרת יותר

סוזן דסוקי:  אני אנסה להתמקד יותר במעונות של קטינים ונערים

סוזן דסוקי:       באיזושהי ראיה רוחבית יש לנו מסגרות שנקראות היום "קורות הגג"

סוזן דסוקי:  הן מסגרות למענה חירומי לקטינים

סוזן דסוקי:  כל קטין יכול בכל שעה ביממה לפנות ולקבל מענה חירומי הלנתי ומענה סוציאלי

סוזן דסוקי:  בימים הראשונים הם מקבלים מענה של בוא תנוח ותהיה, ויש לך פה קורת גג, חירומי ממש

סוזן דסוקי:  בעצם מבחינתנו זאת הזדמנות לפגוש את הילד לעשות איתו תהליכים של טיפול קצת יותר משמעותי

סוזן דסוקי:  לפי המצב של הקטין, ככל שהוא במצב יותר חזק עם יותר כוחות, אפשר להפנות אותו למסגרות קצת יותר פתוחות, וככל שהוא ילד שזקוק ליותר הגנה, אז ההפניה שלו תהיה לחסות הנוער

סוזן דסוקי:      בחסות הנוער יש לנו כמה סוגים של מסגרות

סוזן דסוקי:  יש את המעונות הממשלתיים שהן מסגרות סגורות, בחלקן סגורות מאוד עד נעולות, וכל הילדים נמצאים שם בעצם בצווים של בית משפט, בין אם זה בצווים פליליים ובין אם זה בצווים - - -     

ישראל אייכלר: כמה ילדים נמצאים במסגרות סגורות האלה?     

סוזן דסוקי: כ-450

סוזן דסוקי:  אני אגיד שבתוך מעול נעול יש גם את החלקים היותר נעולים ויש את החלקים הקידומיים היותר פתוחים

סוזן דסוקי:       חברתי דיברה על מוביליות

סוזן דסוקי:  גם בתוך המעונות אנחנו כל הזמן חושבים על מוביליות, איך אפשר לעשות תהליך עם הקטין

ישראל אייכלר: יש לכם חוות חקלאיות?     

סוזן דסוקי: כן

סוזן דסוקי:  זה מודל בפיתוח

סוזן דסוקי:  אנחנו פיתחנו בשנה האחרונה כמה מודלים כאלה ושמים פה דגש מאוד גדול

סוזן דסוקי:  אנחנו חושבים שצריך לייצר אלטרנטיבות לנעילה

סוזן דסוקי:  אנחנו לא חושבים שהמודל שהיה עד עכשיו ולנעול קטין, הגם שהוא במצבי סיכון מאוד קיצוניים זה הדרך הנכונה ביותר

סוזן דסוקי:  אנחנו חושבים שיש מרחבים שהם יותר בחווה בצפון או בדרום שמאפשרים בעצם באמצעות הטבע כלים אלטרנטיביים למתן מענה למצבים של מצוקה שבו הקטין נמצא

ישראל אייכלר: תודה רבה

ינון אהרוני: יעל וייס, בבקשה

ישראל אייכלר: בבקשה

ישראל אייכלר:  שתי דקות אני מבקש

יעל דיין: (הצגת מצגת)     בוקר טוב, יעל וייס, מנהלת אגף בכיר חוץ ביתי, תחום פנימיות ילד ונוער ומקלטים לנשים נפגעות אלימות וילדיהן

יעל דיין:  בפנימיות הרווחה יש היום כ-6,500 ילדים ונוער, נמצאים בכ-130 פנימיות

יעל דיין:  רובן פנימיות מעוף טיפוליות

יעל דיין:  יש לנו 24 פנימיות פוסט-אשפוזיות וחמש פנימיות לאוכלוסיית קצה, אוכלוסיית מעוז

יעל דיין:  המענה שניתן הוא לכלל החברות וכלל המגזרים על פי התרבות והצרכים השונים

יעל דיין:  הגילאים כמו שאתם רואים, עם השנים עלו מכמה וכמה סיבות, ראשית ממדיניות המשרד שמדברת על עד גיל שמונה, ילדים שילכו ויזכו למשפחות של בית קבוע במשפחות האומנה והאימוץ, וגם לאור מסגרות שקיימות היום בקהילה שנותנות מענים, ואותם ילדים שלא יכולים להשתלב בקהילה מגיעים אחר כך לפנימיות

מאיר כהן: שגם אותם מחזקים, את הפעילות בקהילה

יעל דיין: נכון, שגם את הפעילות בקהילה מחזקים עם הפנים לקהילה

יעל דיין:       השקף הבא מתאר מעט את מאפייני המשפחות שהילדים מגיעים אל הפנימיות

יעל דיין:  אנחנו שמים דגש מאוד גדול על קשר עם המשפחות, שיקום המשפחות במקביל וקשר ילדים והורים

יעל דיין:  אנחנו רואים שיש לנו אחוזים גבוהים של הורים מובטלים ופרודים

יעל דיין:       אני רוצה להתמקד בעיקר בשקף הבא שמדבר על תהליך רפורמה שקיימנו בפנימיות בארבע-חמש שנים האחרונות

יעל דיין:  הרפורמה מדברת בעיקר על הרחבת המענים והתאמה לאוכלוסייה המשתנה

יעל דיין:  היא מדברת על הקטנת גודל הפנימיות והקטנת הקבוצות בפנימיות והרחבת כוח האדם כדי לתת בעצם מענה ייחודי, ייעודי לכל חניך בפנימייה עם תחושה של ביתיות

יעל דיין:      תהליכי הפיקוח ומדידת התוצאות ותהליכי תוכניות ההתערבות נמצאים עכשיו בתהליכי הטמעה ממוחשבת

יעל דיין:  דיברנו על מתן כוח אדם ותוספות תקציב לפנימיות

יעל דיין:  אנחנו מדברים על העצמה של חניכים ודגש על דרכים חינוכיות וטיפוליות

יעל דיין:  יושבים איתי פה בוועדה, ואני מניחה שידברו עוד מעט נציגים משתי פנימיות, נציגי מועצות חניכים שמאיר זכה יחד איתנו שנה שעברה להשיק את הפרויקט במשרד

יעל דיין:  בעצם מועצות תלמידים בבתי הספר היו בכל השנים שבתי הספר קיימים ואנחנו שנה שעברה הקמנו בעצם את מועצות החניכים בתוך הפנימיות

יעל דיין:  התפקיד שלנו כפי שאנחנו רואים אותו, וזה הבסיס וזה הדבר הכי חשוב, זה להכין את הילדים שלנו לתהליכים של השתלבות בחברה כבוגרים, כבוגרים מיטיבים וכבוגרים שמשתלבים

יעל דיין:       הנושא של תעסוקה, הכנה לתעסוקה, למידה, מסגרות המשך

יעל דיין:  כל חניך שיוצא מפנימיית רווחה היום, יש לו תוכנית המשך ברורה שמתייחסת גם למדדים של שירות משמעותי, מגורים ותעסוקה

יעל דיין:  בימים אלו הפיקוח שלנו נמצא בפנימיות ובודק שם-שם, חניך-חניך של ילד שמסיים כדי לראות את הילדים האלה משתלבים בהמשך

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  את השלב הזה בדיון יסיים מר אחיה קמארה, מנהל התוכנית 360, התוכנית הלאומית לילידים ונוער בסיכון

ישראל אייכלר:  בבקשה, אחיה

אחיה קמארה: (הצגת מצגת)     בוקר טוב היושב-ראש, בוקר טוב חברי הכנסת

אחיה קמארה:  אם עד עכשיו דיברנו יותר לכיוון של קצה הרצף ורצף טיפולי בנערים האלה, אני מייצג לצורך העניין פה את הרצף השני, כלומר את הצד השני של הרצף, יותר מניעה

אחיה קמארה:  התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון היא שותפות של משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד הקליטה והמשרד לביטחון פנים יחד עם ג'וינט אשלים ועם הרשויות המקומיות

אחיה קמארה:  המטרה שלנו, כמה שיותר מוקדם לאתר את הילדים בסיכון

אחיה קמארה:  אנחנו לא מחליפים את משרדי הממשלה

אחיה קמארה:  אנחנו נותנים למשרדי הממשלה שני כלים: כלי אחד זה נתונים, כלומר על כל ילד בתוכנית הלאומית ממלאים שאלון שנקרא שאלון תמ"י בתחילת השנה, בשביל לדעת מה הצרכים שלו, מה הצרכים של ההורים שלו ולהתאים את המענים לילדים האלה, ובסוף השנה לדעת מה קרה בעקבות ההתערבות של מדינת ישראל, והאם בשנה הבאה אנחנו צריכים לשפר את המענה, מענה אחר וכדומה

אחיה קמארה:       התקציב שלנו למעלה מרבע מיליארד שקלים בשנה

אחיה קמארה:  אנחנו בשנה עובדים עם למעלה מ-62,000 ילדים ב-1,710 תוכניות שאדוני, אני מניח, מכיר אותן

אחיה קמארה:  זה יכול להיות תוכניות של משרד החינוך כמו מרכזי נוער, חדרי שלווה

אחיה קמארה:  זה יכול להיות תוכניות של משרד הבריאות

אחיה קמארה:  זה יכול להיות תוכניות של משרד הרווחה שזה בתים חמים, מט"לים וכדומה

אחיה קמארה:  המטרה היא, כאמור, כל הזמן לשפר את המענים של מדינת ישראל

אחיה קמארה:  יש הגדרה בין-משרדית מי הם הילדים ונוער בסיכון במדינת ישראל

סימון דוידסון: רק אדוני, צורם לי מאוד שבשולחן העגול הזה לא מופיע משרד הספורט

סימון דוידסון:  איך בשולחן העגול הזה לא מופיע משרד הספורט, אחד הכלים הדרמטיים לטיפול בנערים בסיכון

סימון דוידסון:  מילה אין על זה

סימון דוידסון:  אם הייתם קוראים את הדוח של מבקר המדינה, הייתם מבינים שאנחנו יותר גרועים מצ'צ'ניה בנושא הזה, ואף אחד לא מדבר על זה

ישראל אייכלר: סימון, אני מניח שבכל הפעילויות שלהם יש גם ספורט, לא?      

סימון דוידסון: אתה שמעת את משרד הספורט? אני לא שמעתי

ישראל אייכלר: לא, אני שואל אתכם

ישראל אייכלר:  יש ספורט בפעילויות שלכם?     

סימון דוידסון: יכול להיות שיש

סימון דוידסון:  אני יודע שיש

ישראל אייכלר: אני בטוח שיש

סימון דוידסון: יש עמותות ויש תוכניות מצ'ינג, אבל משרד הספורט צריך להיות חלק מהשולחן הזה

ישראל אייכלר: בסדר גמור

מאיר כהן: א', כן

מאיר כהן:  ב', התוכנית הזאת נותנת כלים לראשי הרשויות

מאיר כהן:  רוב מוחלט של הרשויות, יש בהן פעילות ספורט כחלק מחיזוק בני הנוער, אבל ההערה של סימון היא יותר מאשר צודקת

מאיר כהן:  בשולחן העגול צריכים להזמין את נציג משרד הספורט

ישראל אייכלר: זאת ההחלטה הראשונה של הוועדה, סימון

ישראל אייכלר:  בכל ועדה שתעסוק בזה שר הספורט שלנו הוא סימון דוידסון, שהוא יהיה שם

סימון דוידסון: יושב פה שר הספורט, באמת אפשר להגיד רק תשבוחות עליו

סימון דוידסון:  חילי טרופר נמצא פה?     

ישראל אייכלר: ודאי

סימון דוידסון: אני בטוח שהוא שותף איתי

סימון דוידסון:  הנושא של הספורט הוא באמת גם מניעתי וגם כלי

סימון דוידסון:  בכל העולם עשו את זה

סימון דוידסון:  רק במדינת ישראל נותנים כמה גרושים לספורט, אומרים לספורט, תסתדר

סימון דוידסון:  זה לא עובד ככה

חילי טרופר: ההיפך, שהוא ייצג בשמחה

ישראל אייכלר: בדיוק

ישראל אייכלר:  אתה יותר ספורטיבי, מה לעשות

סימון דוידסון: תודה

אחיה קמארה: אני רק אגיד שברמת הרשויות, שזה בעיקר העבודה שלנו, תמיד יש ייצוג למחלקת הספורט, למחלקת נוער, לכל המחלקות ברשות המקומית, אבל אני מקבל את ההערה

אחיה קמארה:       אתה יכול לראות שחצי מהילדים שאנחנו עובדים איתם בשנה הם ילדים בגיל הרך ואותם אנחנו רוצים כמה שיותר מהר לאתר

אחיה קמארה:  שליש הם בגיל יסודי ורבע בגיל נוער

אחיה קמארה:  אפשר לראות את אחוז הילדים עם מוגבלות

אחיה קמארה:  אפשר לראות את החלוקה לפי המגזרים השונים בחברה הישראלית, 30% חילונים, 15% דתיים, 18% חרדים, 28% ערבים, 5% בדואים, 3% דרוזים

אחיה קמארה:  יש גם אחוז ניכר של עולים או בני עולים שזה 6%

אחיה קמארה:  בשקף האחרון אפשר לראות את המדידה

אחיה קמארה:  אנחנו כל הזמן מודדים, כאמור, בשביל לשפר את המענים שנותנת מדינת ישראל ביחד

אחיה קמארה:  לא סתם קוראים לנו 360

אחיה קמארה:  איך מסתכלים ב-360 מעלות על הילדים האלה, וכל משרד וכל איש מקצוע נותן את מה שהוא טוב בו

אחיה קמארה:  אפשר לראות שבקצה הרצף של הסיכון נמצאים 10% מהילדים אצלנו

אחיה קמארה:  במורכבות גבוהה 11%, מורכבות נמוכה 53%, ובקבוצה של מניעה 26%

אחיה קמארה:  אפשר גם לראות את תחומי החיים

אחיה קמארה:       אפשר לראות שהתחומים המרכזיים שיש בעיות לבני הנוער האלה הם רווחה ובריאות רגשית, התחום של התפתחות ורכישת מיומנויות, התחום של השתייכות למשפחה וכך הלאה

אחיה קמארה:  האתגר הגדול שלנו הוא כמובן זה שאנחנו פועלים ב-185 רשויות

אחיה קמארה:  לא בכל הרשויות במדינת ישראל

אחיה קמארה:  הרשויות הגדולות יש התייקרויות של שירותים והתקציב שלנו הוא לא מצליח לאורך השנים - - -      

ישראל אייכלר: לעמוד בהתייקרות

ישראל אייכלר:  זה כבר עניין של יוקר המחיה

אחיה קמארה: בהחלט

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות למשרד הרווחה על הסקירה

ישראל אייכלר:  עכשיו אנחנו עוברים לחברי הכנסת

ישראל אייכלר:      טלי גוטליב, בבקשה

ישראל אייכלר:  אני מבקש מראש לעמוד במסגרת של שתי דקות

טלי גוטליב: בסדר

טלי גוטליב:  שלום חברים ושלום לכולם

טלי גוטליב:  אני פותחת ואומרת ומבהירה שאנחנו חברי כנסת, ובתור שכאלו זכותנו לדעתנו, חובתנו לביקורת

טלי גוטליב:  לא יעלה על הדעת שבוועדה לפני שבועיים אני אדבר נגד פקידי סעד והוצאת ילדים מביתם בקלות שהיא בלתי נתפסת, כך לשיטתנו, ואני אקבל רפש מעובדי מדינה ברשתות החברתיות, ויש כאן לי כאן רשימה ענפה

טלי גוטליב:  אני עוקבת בדבר הזה כדי לפנות בצורה סדורה בתלונה על עובדים שהם עובדי מדינה ומעזים לצאת על נבחרי ציבור על דעותינו באשר הן

טלי גוטליב:  זה אחד

טלי גוטליב:      לגופו של עניין אני אומר שבאופן אישי אני תוהה ומעלה את זה על השולחן

טלי גוטליב:  כשלעצמי אני מאמינה שלילד תמיד עדיף אצל הוריו ולכן המדינה צריכה לעשות כל מה שהיא יכולה לעשות כדי להשאיר את הילד אצל הוריו, ואם המדינה משלמת למסגרת למעלה מ-18,000 שקל על כל ילד, לפחות, אני מצפה ומבקשת להעלות על השולחן את השאלה למה לא לתת למשפחה קשת היום, קשת האמצעים, דלת האמצעים, עם נתונים אישיים מורכבים? למה שלא נשקיע את הכסף הזה אצל אותה משפחה, לתת לה כלים?      

קריאה: גם אם משפחה שפוגעת מינית?     

טלי גוטליב: ממש לא

טלי גוטליב:  קודם כל בלי הערות ביניים

טלי גוטליב:  נשאלתי, גם אם משפחה פוגעת מינית? ברור שלא

טלי גוטליב:  אנחנו לא מדברים פה על מקרי קיצון

טלי גוטליב:  לא היה צריך את ההערה הזאת בכלל

טלי גוטליב:  אני מבהירה פה, אנחנו לא מדברים על מקרי קיצון

טלי גוטליב:  כולנו דואגים לילדי ישראל, וגם הדאגה הזו, רובנו חושבים שטוב לילד בביתו

טלי גוטליב:  כאשר להורים אין עבודה ויש מצוקה מאוד קשה, אז אדרבא ואדרבא, בואו נעמיק את הסעד עם הכסף, עם אותו תקציב

טלי גוטליב:  נעניק את הסעד בטיפול, בטיפול בקהילה, בשיקום, בשילוב בעבוד, בשילוב הילד בצורות כאלה ואחרות בתוך שירותי טיפול שקיימים

טלי גוטליב:  תחשבו, משפחה שיש לה שלושה ילדים שמוצאים למסגרות חוץ ביתיות

טלי גוטליב:  המדינה משלמת לפחות 18,000

טלי גוטליב:  אני יודעת שזה למעלה מ-20,000

טלי גוטליב:  אני לא רוצה לגעת בזה

טלי גוטליב:  מתוך התקציב אני אבדוק את זה, אבל תבינו, צריך גם לזה לתת את הדעת

טלי גוטליב:  יש כסף, ואם יש כסף, נטייתי שלי כאדם וכאימא, שאלא אם כן מדובר במקרה קיצון כמו שהעירו לי פה הערת ביניים מיותרת

טלי גוטליב:  אם לא מדובר במקרה קיצון צריך לעזור למשפחות להיות שלמות בתוך ביתן, לייצר סביבה בטוחה עבור הילד, כי עם כל הכבוד לפנימיות ואני אסירת תודה על כל מי שלוקח בזה חלק, אבל בכל הכבוד אנחנו צריכים באמת לעשות כל מה שאפשר כדי לתת לילד סביבה מוגנת בתוך ביתו שלו, כי הוא לא שונה מילד אחר

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:      חברת הכנסת מירב בן ארי

מירב בן ארי: תודה רבה אדוני היושב-ראש

מירב בן ארי:  קודם כל אני רוצה להגיד תודה לכל העובדים של משרד הרווחה, העמותות השותפות

מירב בן ארי:  אני חושבת שהרבה פעמים אתם שומעים הרבה ביקורת

מירב בן ארי:  הרבה פעמים חברי כנסת שלא מבינים בתחום

מירב בן ארי:  הרבה פעמים מותחים ביקורת שלא מוצדקת, אז קודם כל להגיד לכם תודה, וגם לך ינון שהגעת והצגת את המצגת

מירב בן ארי:       אני חושבת שהתחום הזה שנורא קל לנו תמיד למתוח עליו ביקורת, אנחנו לא באמת מבינים את ההתמודדות היום-יומית, אז עם כל הכבוד לנבחרי ציבור, רובם לא מבינים את התחום שאתם עוסקים בו והרבה פעמים גם לא מודעים לכמות האתגרים שנמצאים בשטח

מירב בן ארי:  גם אני, למרות שעשר שנים מחיי ניהלתי מרכזים לנוער בסיכון, זו הייתה העבודה שלי

מירב בן ארי:  עם כל הכבוד, יש לי עוד הרבה מה לדעת, ולפני שאני רצה למתוח ביקורת, אני קודם כל אומרת לכם תודה

מירב בן ארי:       אני חושבת שהאירוע הגדול פה זו אותה רפורמה ואותו נושא של השכר של העובדים

מירב בן ארי:  בסוף שכר העובדים הוא דרמטי

מירב בן ארי:  אם אנחנו לא נדע, אני אומרת כמדינה, באמת להשאיר אצלנו את המדריכים הטובים, להבין שבסוף הקשר בין הנער או הנערה לבין המדריך זה מה שמציל אותו

מירב בן ארי:  כשאני עשיתי משוב לנערים שלי בסוף שנה, אדוני היושב-ראש, זה מה שעסקתי עשר שנים, והיה לי שני מרכזים, בסוף כששאלתי את הנער מה משאיר אותך במסגרת, הוא לא אמר לי הגלישה בים ולא החווה ולא הצמחים, ועשיתי להם באמת, ברוך השם עשרות פעילויות

מירב בן ארי:  הוא אמר לי, המדריך או המדריכה

מירב בן ארי:  זה הליבה

מירב בן ארי:       אדוני המנכ"ל, בשיא הצניעות, אני לא מתיימרת, יש כאן אנשי מקצוע מעולים ומדריכים מצוינים

מירב בן ארי:  כשביום חמישי נכנסתי להוסטל ליד הבית שלי, לא משנה מה, עמותה מופלאה שנקראת "אותות", אבל כולכם מעולים, פשוט הם ליד הבית שלי

מירב בן ארי:  נכנסתי ב-19:00 בערב כדי להביא קצת דברים לילדים

מירב בן ארי:  כשנכנסתי בסוף אתה רואה שם את הצוות ואתה רואה את החיבור, אז אדוני, ממש בשיא הצניעות, אני ממש פונה אליך, שבו עם העובדים, שבו עם הארגונים

מירב בן ארי:       מה שהציל את המרכזים שלי זה הצוות

מירב בן ארי:  היום כשאני נכנסת למרכז שלי, גם בשבוע שעבר נכנסתי אליו כי אני בקשר איתו, ואני רואה מדריך שאצלי חמש שנים, זה הצלחה, כי זה שכל הזמן עוזבים, ולאותו ילד שמראש הוא מגיע עם חוויות נטישה ומגיע עם חוויות של אובדן, לבוא ולאבד את הצוות בגלל ענייני שכר או שחיקה זה האירוע

מירב בן ארי:  אני באתי רק כדי להגיד לך את זה, ובאמת תעשו ותצליחו, ותודה רבה על כל מה שאתם עושים

מירב בן ארי:  אני חושבת שאנחנו לא מספיק מבינים

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:       חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  באמת מירב אמרה את ליבת הדבר הבאמת חשוב פה

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד לך, יו"ר הוועדה, שעכשיו בימים אלו נפתח המכרז של העסקת המדריכים במעונות הללו

נעמה לזימי:  הנושא הזה באמת קרוב לליבי ולכן התחברתי למה שאמרה מירב, אבל אני רוצה להגיד, אתם עושים פה משהו שהוא לא תקין

נעמה לזימי:  קודם כל הארגון היציג והעובדים לא משולבים בדבר הזה וככה נוצרות טעויות

ינון אהרוני: באיזה דבר?     

נעמה לזימי: בתנאי כתיבת המכרז

נעמה לזימי:  כשאתם עכשיו מבטלים את שכר המינימום המוגדל למדריכים שעומד היום על 40 שקלים לשעה ואני מקווה שלכל המדינה זה יהיה, מורידים ל-30 שקלים לשעה

נעמה לזימי:  כששינוי שיטת התקצוב מתקצוב עבור קבוצה לתקצוב עבור חוסה, בעצם התנודות הללו, יו"ר הוועדה, אם פתאום יוצאים עכשיו חלק מהנערים, הם מתקדמים וזה דבר טוב, או ממשיכים או נפלטים או משהו אחר, פתאום התקציב הוא לא יציב, לייצר אי יציבות במקום הזה שגם ככה מתוקצב בחסר

נעמה לזימי:  אני, אגב, מסכימה עם חלק ממה שאמרה חברת הכנסת גוטליב לגבי זה שלפעמים צריך לסייע למשפחות במצבי עוני, אבל בהינתן ויש תקצוב פר ילד למקום, במכרז עצמו זה לא נעשה ככה

נעמה לזימי:       כשאני עשיתי ביקורי פתע בחלק מהמקומות הללו, אני גיליתי שלא תמיד יש מנה נוספת

נעמה לזימי:  לפעמים הם הולכים לישון רעבים

נעמה לזימי:  זה דבר שאני יודעת אותו בוודאות

נעמה לזימי:  לא קורה בכל מקום

נעמה לזימי:  אכן חריג, אבל רק להסביר כמה התקצוב הוא ממש משמעותי פה, לכן הסעיף השלישי הוא העדכון הזניח ולא מספק של תעריפי השירות

נעמה לזימי:  למרות נסיקת האינפלציה ולמרות כל מה שקורה העדכון הוא לא מספיק

נעמה לזימי:       מה שקורה פה עם המכרז, לדעתי עדיף רגע לעצור, אני אומרת לך, מנכ"ל המשרד

נעמה לזימי:  אני יודעת שכוונותיכם טובות

נעמה לזימי:  אני יודעת גם מי עומד בראשות המשרד הזה ומי השר, ואני יודעת שבנושא הזה אנחנו כנראה מתואמים

נעמה לזימי:  לא ככה

נעמה לזימי:  זה חבל

נעמה לזימי:  הדבר הזה ממשיך קדימה שנים

נעמה לזימי:       אתה יודע, יו"ר הוועדה, תחלופת המדריכים היא פחות משנה, היא חצי שנה היום

נעמה לזימי:  על מה אנחנו מדברים פה? יש סיבה לדבר הזה

נעמה לזימי:  זה תנאים סוציאליים, זה התנאים הפיזיים וזה כמובן שכר

נעמה לזימי:  כל שאר הדברים הם פיקציה נוכח המציאות הגדולה

נעמה לזימי:  בעבר בחסות הנוער הייתה יציבות תעסוקתית בגלל הסכם קיבוצי מיטיב

נעמה לזימי:  נוצרו עוד תנאים בדרך שהפכו את זה להיות שק החבטות של המשרד לצערי

נעמה לזימי:  אפשר לתקן את זה

נעמה לזימי:  לא מדובר גם בסכומי עתק

נעמה לזימי:  אנחנו יודעים את זה בסוף

נעמה לזימי:  הסכומים הללו הם מצילי חיים, כי כמו שנאמר פה, צו בית משפט שולח את האנשים האלה, את הנערים האלה

ישראל אייכלר: קיבלנו הרבה ניירות עמדה ברוח הדברים שאמרת ואנחנו ניתן להם לבטא את זה

נעמה לזימי: תודה, יו"ר הוועדה

ישראל אייכלר: אנחנו עכשיו נעבור ברשות חברי הכנסת לכמה ארגונים

ישראל אייכלר:       גב' שפרה שחר, עמותת בית חם

ישראל אייכלר:  בבקשה, שתי דקות

שפרה שחר: תודה לכבוד היושב-ראש ותודה לכל הדוברים

שפרה שחר:  בתפקידי כבר 14 שנה כמנכ"לית בית חם לכל חייל, אני מראיינת אלפים של בוגרי פנימיות, כאלה שכבר בתקופת המלש"ביות (מועמדים לשירות)מגיעים אליי כדי לקבל משפחה מאמצת במהלך השירות

שפרה שחר:  הדיווחים שהם מספרים לי בארבע עיניים, ואני מתעקשת להיות זאת שמראיינת אותם ולא אף אחד אחר בעמותה, כל השנים, הם לא פחות ממחרידים

שפרה שחר:  בסופו של דבר אני רוצה שכל הנוכחים כאן יידעו, וסיפרו כאן הרבה מאוד אנשים על מה הם עושים, אבל הם לא סיפרו על תוצאות

שפרה שחר:  זה כמו שעכשיו נקים איזושהי חברת סטארט-אפ, הייטק ויספרו לנו מה עושים ובסוף המוצר לא מצליח או לא נמכר או אף אחד לא רוצה בו

שפרה שחר:       נתוני הגיוס לכתחילה של בוגרי הפנימיות הם חרפה

שפרה שחר:  הם נמוכים

שפרה שחר:  משרד הרווחה עושה הכול כדי להסתיר אותם

שפרה שחר:  זה כתוב גם בדוח מבקר המדינה, ויחד עם זאת לנו יש אותם מהצבא

שפרה שחר:  הם אפילו לא 10%

שפרה שחר:  מבין אלה שמתגייסים מעט מאוד מגיעים לשירות משמעותי או שירות קרבי

שפרה שחר:  הכול זה מש"קי ממטרות בז'רגון הצבאי, ויש נשר עצום שלהם כבר בשנה הראשונה

שפרה שחר:       אני יכולה לומר ותבדקו אותי, שזה כשל אחד גדול של כל בוגרי הפנימיות

שפרה שחר:  מדובר כאן באלפי מתגייסים

מאיר כהן: גבירתי, רצוי שאם את מתלוננת על כך שאין נתונים שאת - - - , אל תדברי במושגים של "עצום"

מאיר כהן:  מה הנתון?     

שפרה שחר: הנתון הוא פחות מ-10% מתגייסים

מאיר כהן: יש לך את הנתון?     

שפרה שחר: מבקר המדינה

שפרה שחר:  הגשתי את כל הניירות לוועדה בעוד מועד

קריאה: מאיזה שנה הנתונים?     

שפרה שחר: הדוח האחרון לפני שלוש-ארבע שנים

שפרה שחר:  מאז המצב המחמיר

שפרה שחר:  אני אומרת לכם בוודאות שמאז המצב החמיר

שפרה שחר:  אני יודעת כי ישבתי עם מפקד מיטב לא מזמן על הנושא הזה, ואתם יכולים לבדוק אותי

שפרה שחר:  אני הראשונה שאתנצל אם משהו מהנתונים שאני נותנת - - -      

מאיר כהן: רק תשמעי את ההערה שלה

מאיר כהן:  על בסיס הדוחות האלה הרפורמה - - -      

שפרה שחר: אנחנו מדברים על הנתונים כרגע

קריאה: את מדברת על נתונים לפני ארבע שנים

ישראל אייכלר: אנחנו מקווים שהנתונים ישתפרו, אבל חשוב לשמוע את הדברים של גב' שחר, לקחת את זה בחשבון

שפרה שחר: לפחות הצבא מעיד שמבחינת הנשר הנתונים עלו

שפרה שחר:       דבר נוסף, גם נתוני ההישגים בלימודים נמוכים מאוד

שפרה שחר:  גם זה מתוך מבקר המדינה

שפרה שחר:  אני לא מקשקשת כאן קשקושים

שפרה שחר:  מעט מאוד זכאים לתעודות בגרות

שפרה שחר:  גם אלה, תעודות בגרות שאי אפשר להיכנס איתן לשום מוסד אקדמי

שפרה שחר:       בסופו של דבר אני אומרת, המשרד מוציא הון תופעות על השמה במוסדות חוץ ביתיים, כאשר המשפט המזעזע ביותר של מועמד להיות חייל שראיינתי לא מזמן, עכשיו הוא כבר חייל, אמר לי, לילדים בפנימיות לא זורם דם בגוף אלא זורם ייאוש

שפרה שחר:  דיווחים על הרבה מאוד הטרדות מיניות, אלימות, הזנחה

שפרה שחר:  הייתי רוצה באמת, אם ד"ר רננה יכולה, היא הייתה מדריכה בפנימיות, לספר על מה שקורה שם, תחלופה שהזכרתם כאן, תחלופה של אנשי צוות, שילד כבר נקשר לאיזה מדריך והוא עוזב אותו באמצע השנה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  הדברים שלך היו מאוד ברורים, שתי נקודות מאוד חשובות ואני מניח שהמנכ"ל והמשרד יתייחסו לזה

נעמה לזימי: יו"ר הוועדה, הגיעו מדריכים שפשוט עושים את העבודה הזאת

ישראל אייכלר: כולם ידברו אם תאפשרו להם

ישראל אייכלר:       הסתדרות העובדים הלאומית בישראל, אברהם לימואי, בבקשה

ישראל אייכלר:  אתה יכול לייצג אולי את העניין הזה של כוח האדם

נעמה לזימי: הארגון היציג פה זה כוח לעובדים וחסות הנוער

ישראל אייכלר: כל אחד ידבר

אברהם לימואי: שלום אדוני היושב-ראש, קודם כל משרד העבודה והרווחה בעצם מעניק טיפול נוער חוסה דרך מכרזי מפעילים וכדומה

אברהם לימואי:  מכרזים אלו בעצם מעניקים מענה למגוון רחב של נערים על כלל בעיותיהם

אברהם לימואי:  המוסדות הסגורים שהם המוסדות הקשים ביותר מעניקים מענה לנוער הנמצא בנקודות הקיצוניות ביותר בספקטרום הטיפולי

אברהם לימואי:       במשך שנים רבות הטיפול בנערים במוסדות הסגורים היו בחסות משרד העבודה והרווחה, שזה בהמשך הופרט כמובן לכל מיני חברות חיצוניות ולמפעילים חיצוניים

אברהם לימואי:  בשנת 2018 התקיים מכרז שהביא עימו שינוי ובשורה בעצם למפעילים ולעובדים

אברהם לימואי:  בימים אלו מפרסם מכרז נוסף להפעלת מסגרות טיפוליות שפוגע אנושות בתנאי העובדים הקיימים ובעובדים שעתידים להיקלט לעבודה אצל המפעילים שיזכו במכרז

אברהם לימואי:  שינוי זה מחזיר אחורה את כל ההתקדמות שהייתה משנת 2018

אברהם לימואי:  חשוב להבהיר כי קיים קשר ישיר בין איכות הטיפול בנוער החוסה, וגם דובר על זה פה מקודם, והצלחת הטיפול של המסגרות לבין שכר המטפלים ותנאי עבודתם

אברהם לימואי:  כמו שדיברו גם מקודם, עובדים עובדים חצי שנה ומתחלפים

אברהם לימואי:  זה נטו בגלל שכר

אברהם לימואי:       כאשר המכרזים מתעלמים מתנאי ההעסקה של העובדים שצפויים לעבוד תחת המכרז, מתעלמים מהצורך בגמישות העסקה למפעילים, נפגע טיפול החוסים

אברהם לימואי:  אסור למשרד העבודה להתעלם מהגורם הישיר לאיכות הטיפול, וזהו תנאי העבודה והעסקה של העובדים בתנאי המכרז

אברהם לימואי:  בעצם זה העובדים הכי שקופים שיש

אברהם לימואי:       אני רק אציין חמש נקודות

אברהם לימואי:  המכרז הקודם מבטיח למטפלים אחרי שנים של בעיות, שכר גבוה ב-30% משכר המינימום

אברהם לימואי:  סעיף זה לא נוצר סתם

אברהם לימואי:  הוא נוצר בעקבות קליטה של כוח אדם לא איכותי ולא מקצועי לתוך המערכת, כשההון האנושי הוא החשוב ביותר בתחום הזה

אברהם לימואי:       נקודה שנייה, אין חובה לקלוט את העובדים הקיימים

אברהם לימואי:  לא יתכן שכל פעם משרד העבודה יוצא למכרז ומתחלפים עובדים כאילו זה שום דבר

אברהם לימואי:  מגיעה חברה אחרת - - -     

ישראל אייכלר: אין להם זכויות עובדים?     

אברהם לימואי: אין שום זכויות עובדים, הכול נמחק

אברהם לימואי:       נקודה שלישית, העובדים לא זכאים בתנאי המכרז לשפר את השכר שלהם

אברהם לימואי:  האינפלציה בשנתיים האחרונות מעל 10%, שזה מטורף

אברהם לימואי:  השכר שלהם בשחיקה לא נורמלית

אברהם לימואי:  כמובן ביטול תוספות שכר למשמרות לילה ושינוי באופן שרירותי שעות המשמרות, ככה שהורים לא יכולים לעבוד בשעות האלה, ב-07:00 בבוקר במקום ב-08:00

אברהם לימואי:  זה בעצם הנקודות הכי חשובות, ואסור לנו להתייחס אליהם ככה כי זה עובדים שנותנים את המענה לאוכלוסייה באמת הכי שזקוקה לאנשים שיעזרו להם, ולא שיתחלפו כל חצי שנה

ישראל אייכלר: כן, דובר על זה

ישראל אייכלר:  תודה רבה על הדברים שלך, תמצת את זה מאוד יפה

ישראל אייכלר:      כוח לעובדים, מי מכם מדבר? לא כולם מדברים

מרטין וילר: שלום, מרטין וילר מכוח לעובדים

מרטין וילר:  אנחנו מאגדים 800 עובדים ועובדות בתחום הסיכון

מרטין וילר:  מחצית הנוכחים באולם מדריכים ומדריכות מהמעונות הממשלתיים, מהוסטל אלר'ד, מהבית ברחוב חיים, קורת גג, מעוד מסגרות, שאנחנו באנו לפה היום בעצם כדי לדבר באופן מאוד ממוקד על המכרז שמשרד הרווחה פרסם לפני חודש וחצי, וצריך רגע לשים את הדברים על השולחן

מרטין וילר:      המכרז הזה הוא אסון

מרטין וילר:  אנחנו עשר שנים כארגון יציג מתריעים על זה שלא ניתן לעבוד בשכר מינימום, ואתם ממשיכים לתקצב את העמותות בשכר מינימום

מרטין וילר:  המכרז החדש למעונות הממשלתיים של חסות הנוער הוא מבטל את השכר השעתי של 40 שקלים לשעה, שזה גם ככה לא מספיק גבוה, מדרדר את השכר לאזור ה-30 שקלים, נותן מענקים, פטנט של משרד הרווחה, ממיר את שכר השעה במענקים עם הגבלת גיל עד גיל 30

מרטין וילר:  תסתכלו על המדריכים פה, תיפרדו מהם

מרטין וילר:  הם לא יוכלו לעבוד פה

מרטין וילר:  אתם הולכים להוריד להם את השכר ב-10 שקלים לשעה ולהחליף את זה במענק שאף אחד מהנוכחים פה לא יהיה זכאי לו

מרטין וילר:  זה הפטנט של משרד הרווחה

מרטין וילר:  שום כסף לא נכנס לתחום הזה

מרטין וילר:  אתם לא עדכנתם את התעריפים ואנחנו עשר שנים אומרים לכם, אתם כותבים את המכרזים, תשבו עם העובדים

מרטין וילר:  זה פשוט מנותק מהשטח

מרטין וילר:       סוזן, אנחנו ישבנו לכל אורך השנה האחרונה

מרטין וילר:  זיו גרשוני ישב עם העובדים

מרטין וילר:  שום דבר

קריאה: אני שמחה לשמוע שישבנו

קריאה:  פעם ראשונה שאומרים שישבנו ביחד

מרטין וילר: ישבנו, שזה מעולה, אבל שום דבר ממה שנאמר בפגישות האלה לא נכנס למכרז

מרטין וילר:  זה פשוט לא להאמין

מרטין וילר:  אתם מורידים את השכר של העובדים

מרטין וילר:  אתם מחליפים את זה במענק שאף אחד לא יקבל אותו

מרטין וילר:  על מי אנחנו עובדים?     

טלי גוטליב: מצוין שאתם אומרים את זה פה

טלי גוטליב:  תאמרו את הכול

טלי גוטליב:  כל הכבוד

מרטין וילר: יושבים פה אנשים שנותנים את החיים שלהם כדי לעבוד עם נוער בסיכון, ואתם בעצם פה צריכים להגיד להם, חברים, לכו הביתה, אין לנו מה לעשות אתכם, אי אפשר להעסיק אתכם באופן הזה

מרטין וילר:  האנשים לא יכולים לחיות

מרטין וילר:  בקושי הם מצליחים להחזיק משפחות ואתם הולכים לפגוע להם בשכר עוד חודש מהיום, מאות עובדים? זה לא יאומן הדבר הזה

מרטין וילר:  יש פה עובדים, אני ממש מבקש שתיתנו להם גם לדבר

מרטין וילר:  עשר שנים אף אחד לא מקשיב לנו

ישראל אייכלר: זה מה שעשיתי עכשיו וזה מה שנעשה בהמשך

מרטין וילר: אני לא עובד אבל אני מכוח לעובדים

ישראל אייכלר: אה, חשבתי שאתה מייצג אותם

מרטין וילר: אני מייצג אותם כארגון עובדים

ישראל אייכלר: יופי

ישראל אייכלר:  ייצגת אותם יפה

ישראל אייכלר:  תודה רבה

מרטין וילר: תודה

ישראל אייכלר: סימון דוידסון, בבקשה

סימון דוידסון: תודה רבה, אדוני

סימון דוידסון:  אני קצת שונה

סימון דוידסון:  כל תפיסת העולם שלי, הפילוסופיה שלי שונה

סימון דוידסון:  אני באמת מאמין באמונה שלמה שאפשר למנוע חלק גדול מהנוער שמגיע למצבים הכי מסוכנים, ואני מבקש לדבר על הנושא של מניעה

סימון דוידסון:  אתם מדברים פה על הרבה דברים מאוד מאוד חשובים, אבל על מניעה דיברת דקה וחצי

סימון דוידסון:  כשאני אמרתי את הנושא של הספורט, לא סתם אמרתי אותו

סימון דוידסון:  אני בא מהעולם הזה

סימון דוידסון:  אני כל החיים עשיתי את זה וראיתי מה זה עושה לילדים ואני יודע מה קורה בעולם, בשונה אולי מהרבה אנשים אחרים

סימון דוידסון:  אני מאוד אוהב לחקור מהדברים שנעשים בעולם

סימון דוידסון:       תקראו מה זה תוכנית איסלנד, תקראו מה קרה במדינות שהן מקיפות את איסלנד

סימון דוידסון:  מדינה בשם איסלנד, מדינה קטנה הייתה, ואני סיפרתי לך אדוני

סימון דוידסון:  אנחנו היינו במשלחת וישבנו הרבה שעות וכבר הבנת את הפילוסופיה שלי

סימון דוידסון:  מדינה שבשנות ה-90' הייתה מספר 1 באירופה במקרי התאבדויות, במקרי סמים ואלכוהול הקשים ביותר

סימון דוידסון:  לקחה את המדינה הזאת ראש ממשלה ושינתה את כל תוכנית הפעולה לילדים במדינה הזאת על ידי ספורט, כי מה שקורה דקה אחרי הבית ספר זה הדבר הכי חשוב

סימון דוידסון:       הילדים שהם חסרי מעש, אלה שמסתובבים ברחובות, הם אותם ילדים שיגיעו למקומות הכי מסוכנים, ואני אומר וחוזר על זה ואני אחזור על זה עד שהאסימון ייפול

סימון דוידסון:  אני שמח שגלית גבע נמצאת פה, כי אני השבוע הייתי גם אצל המנכ"ל, התחלתי דיון ראשון

סימון דוידסון:  אני אספר לכם שבקדנציה הקודמת כשמאיר כהן היה שר הרווחה עשינו תוכניות של מיזמים משותפים עם עמותות, אם זה "הגל שלי", אם זה מרכז הטניס הישראלי

סימון דוידסון:  זה אלפי ילדים

סימון דוידסון:  פתחנו בריכה בחורה

סימון דוידסון:  אלפי ילדים למדו לשחות ולומדים לשחות

סימון דוידסון:  אתם יודעים מה זה עושה לילדים האלו? מה זה עושה למשפחות האלו? מה עושה לילד שאחרי צוהריים יש לו תנועת נוער שמקבלת אותו ויש אגודת ספורט שמקבלת אותו? המדריכים האלו הם הרבה יותר משפיעים מהמורים בבית ספר

סימון דוידסון:  בואו נשים שם כסף

סימון דוידסון:  יש לנו עמותות מדהימות במדינת ישראל

סימון דוידסון:  בואו נחזק אותן

סימון דוידסון:  למה הם צריכים כל הזמן לשנורר? תשנו את תפיסת העולם שלכם

סימון דוידסון:  קחו את העמותות המדהימות האלו

סימון דוידסון:  יש עשרות עמותות כאלו

סימון דוידסון:  תנו להם כלים

סימון דוידסון:  הם יודעים איך לטפל בילדים, בילדות ובנוער של מדינת ישראל במקומות הכי קשים

סימון דוידסון:      אני באמת הגעתי לפה כי כולם נמצאים פה

סימון דוידסון:  תכניסו את זה לראש

סימון דוידסון:  תשנו את הדיסקט שלכם

סימון דוידסון:  תיראו מה קורה עולם, איך טיפלו בזה

סימון דוידסון:  Midnight basketball בארצות הברית מיגרו פשע במקומות הכי קשים בארצות הברית על ידי ספורט

סימון דוידסון:  מנהיגים בספורט, מובילי ספורט, אגודות ספורט לקחו את הילדים ונתנו להם להיות עסוקים, עם מדריכים שטיפלו בהם, הגיעו לנפש שלהם, דיברו איתם, הפעילו אתם

סימון דוידסון:  אתה בעצמך ראית את זה כשהיינו שם

ישראל אייכלר: נכון

סימון דוידסון: תודה רבה על ההקשבה

סימון דוידסון:  כשאני מתחיל להציק לכם, תבינו שאני מציק לכם מידע וניסיון

סימון דוידסון:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

גלית גבע: אם יורשה לי רק לומר מילה

גלית גבע:  חשוב שיהיה כאן בשביל הפרוטוקול

גלית גבע:  ישנן הרבה תוכניות שאנחנו מפעילים, שמשולבות עם ספורט, כמו שאתה ציינת, גם "הגל שלי"

גלית גבע:  אנחנו כבר קרוב ל-100 קבוצות שהם מריצים של "הגל שלי"

סימון דוידסון: אני גאה להגיד שזה תוכנית שלי

גלית גבע: אני שמחה מאוד, אבל זה קבוצות שפועלות ואנחנו יישמנו את זה, והלכה למעשה אנחנו עובדים ואנחנו ממשיכים איתם גם בשנה השנייה כולל גם נושא של סוגי ספורט אחרים, חקלאות, והרבה דרכים מגוונות אחרות לא קונבנציונאליות של טיפול

גלית גבע:  חשוב שזה ייאמר

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:      חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם

אימאן ח'טיב יאסין:  אמרתי את זה כאן נדמה לי באיזה ישיבה, אבל אני אדגיש את זה עכשיו כעובדת סוציאלית שההתמחות שלה הראשונה זה נוער ונערות במצוקה, והעבודה הראשונה שלה במשך יותר מעשור זה עם נוער ונערות במצוקה

אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה להגיד דברים על אמת

אימאן ח'טיב יאסין:       צריך לתת מקום ותנאי העסקה טובים לעובדים ולמדריכים שמטפלים באותם נערים

אימאן ח'טיב יאסין:  זה שעות עבודה לא נורמליות

אימאן ח'טיב יאסין:  זה עבודה שדורשת ידע, התמקצעות ופניות רגשית ונפשית שיהיו מוכנים ויכולים לתת את מה שצריך לאותם נערים

אימאן ח'טיב יאסין:  אני חושבת שזה בושה למדינה שמחשיבה את עצמה כמדינת רווחה

אימאן ח'טיב יאסין:  מזמן זה כבר לא, אבל עדיין מדברים על זה כאילו שזה המציאות

אימאן ח'טיב יאסין:  זאת לא המציאות

אימאן ח'טיב יאסין:       לדעתי אסור להפריט את זה ולתת את זה לספקים או לעמותות

אימאן ח'טיב יאסין:  יש לשכות ואנשים מוכשרים בתוך הרשויות

אימאן ח'טיב יאסין:  אף אחד מבחוץ לא יודע מה קורה עם אותם נערים ועם אותן משפחות שאליהן שייכים אותם בני נוער

קריאה: אני מתנצל, אני ממש חולק עליך

ישראל אייכלר: לא, אתה לא יכול

ישראל אייכלר:  אם אתה לא יכול תצא החוצה

אימאן ח'טיב יאסין: אתה יכול לחלוק

אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה להגיד את דעתי

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מדברת כאישה שעבדה 40 שנה בין האנשים, לא שנה ושנתיים

אימאן ח'טיב יאסין:  לשכות הרווחה, צריך שם שיהיו אנשים המוכשרים שהם בקשר ברצף ובאינטנסיביות עם אותם נערים ובני משפחה, והם באמת מתכוונים לתת טיפול ולא רק רצון

אימאן ח'טיב יאסין:  רצון זה דבר מאוד טוב ואני מאמינה שלכל אחד שהגיע לכאן היום וגם שלא צריך להגיע, יש לו את הרצון הטוב, אבל צריך להיות גם את הכוונות שמגובות בתוכניות עבודה מותאמות

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לעשות עבודה ממשקית בין משרד החינוך למשרד הרווחה מגיל מאוד צעיר, ולהתאים את התוכניות ולעקוב אחרי הילדים

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יכול להיות שאנחנו עכשיו באים כאילו לדבר בישיבה הזאת על בני הנוער, וזה טוב, אבל אני אומרת לכם גם ממציאות

אימאן ח'טיב יאסין:  אותם נערים, ההורים שלהם היו במצוקה וכנראה לצערי הרב אם המצב ימשיך בצורה הזאת, גם הילדים שלהם יגיעו לאותם מעגלים וחבל מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:      כבוד המנכ"ל, תרשה לי

אימאן ח'טיב יאסין:  אם כבר אנחנו בנקודת זמן שפותחים מכרז, אז לקחת נשימה ארוכה, עמוקה עם תבונה שהיא מאוד רחבה

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מעריכה מאוד ויש לי כבוד גדול לשר ולאנשי המשרד שתיתנו את המענה האמיתי פעם אחת ולתמיד

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:      עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גם שתי דקות

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אני רואה בתפקיד שלנו כחברי כנסת, זה לעשות יותר את הבדיקה ואת הבקרה על התפקוד ועל העבודה ועל השירותים שנותנת המדינה, יותר מאשר לבוא ולדבר גם בנושאים הכלכליים המקצועיים ולתת הדרכה לעובדי המדינה איך לעשות את העבודה שלהם

עאידה תומא סלימאן:      אני את החלק השני עשיתי לאורך 30 שנה כאשר ניהלתי את הארגון שהקמתי עם עוד נשים

עאידה תומא סלימאן:  הקמנו מוסדות לנערות ערביות במצוקה, וטיפלנו בבנות ונערות שנפגעו גם מינית וגם פיזית וכו', אז קצת מכירה את השטח

עאידה תומא סלימאן:  קצת

עאידה תומא סלימאן:       אני לא אגיד שאני מכירה את הכול, אבל אני חושבת שאי אפשר לעבור בשקט על העובדה של הפרטת השירותים מצילי החיים האלה, לידיים של לא רק ארגונים אלא גם כן הרבה פעמים עמותות תחת השם של עמותה, שהם בעצם עסק משפחתי או חברות שמנהלות אפילו את הפרויקטים האלה, ואל תגידו לי שאתם לא יודעים על זה

עאידה תומא סלימאן:  אתם כן יודעים על זה ואתם מכירים ואנחנו יכולים לנקוב בשמות של מוסדות שאמונים על הילדים שלנו, שמתחוללים בהם פשעים נגד הילדים האלה, גם התקפות מיניות, גם התעללויות פיזיות, גם צרחות, גם עונשים שלא היינו אפילו חושבים עליהם לאסירים, ואל תגידו לי יש פיקוח של המשרד

עאידה תומא סלימאן:       אני ניהלתי ארגונים

עאידה תומא סלימאן:  ניהלתי מוסדות שהיה להם פיקוח מהמשרד ואני יודעת טוב מאוד עד כמה הפיקוח שלכם נכנס לפרטי הפרטים

עאידה תומא סלימאן:  אני אומרת לכם, אתם לא מספיקים לעשות כי אין לכם את התקנים ואין לכם את היכולת לעקוב, ואתם לא נמצאים 24 שעות בתוך המוסדות האלה

עאידה תומא סלימאן:  אני ראיתי מוסדות שמורידים את הטרנינגים החדשים להלביש אותם לילדים כי המפקחת מגיעה היום, ושאר השבוע לא

עאידה תומא סלימאן:  אני ראיתי מוסדות שמחלקים שתי פרוסות לחם ואוי ואבוי לנער אם הוא ידרוש יותר משתי פרוסות

ישראל אייכלר: מתי זה היה, בשנות ה-50'?     

עאידה תומא סלימאן: לא, אדוני

עאידה תומא סלימאן:  אל תזלזל בדברים

נעמה לזימי: לא, זה קורה יו"ר הוועדה

ישראל אייכלר: כי זה לא נשמע הגיוני

נעמה לזימי: אני יודעת שזה לא נשמע הגיוני אבל זה מה שקורה

עאידה תומא סלימאן: זה הגיוני ועוד איך

ישראל אייכלר: שתי פרוסות לילד?     

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אני מדברת מתוך ידע

עאידה תומא סלימאן:  אני אומרת לך, יש להם הוראות, למדריכים ולמנהלי הבית

עאידה תומא סלימאן:  אסור לך לתת יותר משתי פרוסות, כי כאשר אתה נותן תקציב שממילא אתה יודע שהוא לא מספיק, בגלל זה המשרד לא מנהל את הפרויקטים בעצמו

עאידה תומא סלימאן:  בגלל זה הוא לא לוקח אחריות ישירה על העובדים, כי הוא יודע שהתקציב שהוא מוקצה לתפקוד של המסגרת הוא לא מספיק, ואז אתה נותן את זה לארגון שרוצה לנהל גם את זה

עאידה תומא סלימאן:  אני יודעת שאני גייסתי 30% מתקציב מקלט הנערות

עאידה תומא סלימאן:  הייתי צריכה כל שנה לקבל כדי לתת את השירות ברמה תקינה

ישראל אייכלר: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל מבקשת שהוועדה תבקש פילוח של כל התוכניות, כמה ערבים מתוך זה, מה קיים באוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:  התקנים הם במחסור אדיר באוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:  שלא ישלו אותנו שאין מחסור בתקנים

עאידה תומא סלימאן:  אם זה לנערות במצוקה, אם זה לילדים, אם זה למשפחות אומנה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:      עכשיו מדבר חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר

מאיר כהן: בוקר טוב לכולם

מאיר כהן:  אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדיון הזה

מאיר כהן:  לא תמיד ערכו דיונים כאלה שהם פתוחים, אבל אני מאוד מבקש מכל האנשים שנמצאים ומגיעים לכאן, היו מאוד זהירים כשאתם מכלילים ומחליטים שהכול לא בסדר, והופכים את העובדים הסוציאליים לאויבי העם, והופכים את המדריכים האלה שהם הכי צריכים טיפול, לאנשים שלא עושים כלום, והופכים את המקומות האלה למקומות שלא נעשה בהם שום דבר

מאיר כהן:       אני אומר לכם בוודאות, אני מכיר את זה, ואני הייתי שר מאוד נוקשה ולא עשיתי חשבון לאף אחד

מאיר כהן:  אחד, אבי אבות הטומאה של מערכת הרווחה הישראלית זה ההפרטה של המוסדות שלה

מאיר כהן:  אני התחלתי, ואתם יודעים שאני ניהלתי ועדיין מנהל מלחמה כמעט אבודה אבל אני לא מוותר מול אנשי האוצר

מאיר כהן:  אני רוצה שתבינו שההפרטה הזאת חוסכת למדינת ישראל כסף

מאיר כהן:      הדבר השני, אני חושב שדווקא ההזדמנות הזאת להגיד סליחה גדולה לעובדים הסוציאליים ולפקידי הסעד על מה שהם עברו כאן לפני שבועיים שאנשים התלהטו והפכו את העובדים הסוציאליים לשק אגרוף של מישהו

מאיר כהן:  אני רוצה להגיד, ואני לא אומר את זה כי אני לא שר

מאיר כהן:  אני לא אומר את זה בגלל היבטים פוליטיים

מאיר כהן:  מזל שבמדינת ישראל יש מערך של אנשי חינוך ועובדים סוציאליים ופקידות סעד ומדריכים שנושאים עליהם את כל תחלואי החברה הישראלית

מאיר כהן:  אנחנו באים לכאן לוועדה וכולם גיבורים גדולים, אבל מי שמתמודד זה המדריך והמדריכה באישון לילה עם הילד שנמצא או הילדה שנמצאים במצבי קיצון הכי הכי, ואנחנו באים לכאן ואומרים להם, אתם לא עושים ואתם לא עושים ואתם שום דבר

מאיר כהן:  אנחנו צריכים לשנות את השיח הזה

מאיר כהן:  להגיד שאנחנו לא עושים טעויות, עושים ועוד איך טעויות

מאיר כהן:       קיבלתי כאן איזו הערה

מאיר כהן:  אכן צריכים לבוא לכאן עם נתונים

מאיר כהן:  יש 6,500 תלמידים בפנימיות שלנו

מאיר כהן:  אדוני היושב-ראש, אתה צריך לבקש את התהליך ובקרה ומדידה, איך הם הגיעו? לאן הם הגיעו? חשוב מאוד גם לאנשי משרד הרווחה המצוינים שאני לא השר שלהם, אבל ככל שלמדתי להכיר את האנשים האלה, הם עושים יש מאין

מאיר כהן:       אני ידעתי להילחם באוצר ולהיות מאוד אגרסיבי ולהביא תקציבים

מאיר כהן:  לא כולם יכולים לעשות את זה, ולראות איך האנשים האלה עובדים

מאיר כהן:  כל מה שאתם אמרתם, ואמרה חברת הכנסת על מזון, הוא לא מאפיין את כל המקומות, אבל כן אני נכנסתי ב-2014, אני לא יודע אם אתם זוכרים את זה

מאיר כהן:  נכנסתי למוסד דווקא לאנשים קשישים והמפעיל חילק כל שניצל לשניים

מאיר כהן:  רק שתדעו שאחרי שעתיים המוסד הזה נסגר

מאיר כהן:  זה לא שהדברים הם נמצאים באיזה אטמוספירה לא מטופלת

מאיר כהן:  כן, והפיקוח של משרד הרווחה עבר רפורמה מצוינת

מאיר כהן:  בתקופה שלי ארבעה מוסדות נסגרו רק בגלל שהמפקחים נכנסו לשם, ראו את מה שהם ראו בעיניים בוחנות ומקצועיות

מאיר כהן:  להגיד לכם שאין מקרים כאלה? אני לא אגיד לכם

מאיר כהן:  אנחנו צריכים להשתפר תמיד

מאיר כהן:      הדבר האחרון, אדוני היושב-ראש

מאיר כהן:  חייבים לדבר על זה

מאיר כהן:  הזכרתם כאן את ההוצאה מהבית

מאיר כהן:  אנחנו התחלנו בתהליך

מאיר כהן:  אדוני, יש לך משמעות מאוד גדולה כיושב-ראש הוועדה הזאת, ובוודאי למנכ"ל המצוין של המשרד וכל העובדים, ולמרגי שבא מאותו מקום שאני באתי

מאיר כהן:       הוצאה מהבית צריכה להיות הכלי האחרון שיש

מאיר כהן:  אפילו במדינות כמו ארצות הברית שהיא מדינה קפיטליסטית לגמרי, אובמה התחיל באיזה תהליך יוצא מן הכלל שהיד תהיה כבדה על ההדק ולא קלה על ההדק

מאיר כהן:  חבריה, פעם אמרה לי מישהי בעיר מסוימת בדרום, מאיר, השכנה שלי, לקחו את הילדים שלה

מאיר כהן:  היא התקשרה אליי ובמקום להגיד לי, שר רווחה, היא אמרה לי, אתה הבן של אסתר? אמרתי לה, כן, אסתר

מאיר כהן:  אז תענה לי

מאיר כהן:  אז עניתי לה

מאיר כהן:       ראיתי באמת שלפעמים פערי תרבות גורמים לכך שהיד שלנו כבדה, אבל יחד עם זה הפקידים והעובדים הסוציאליים עברו כברת דרך יוצאת מן הכלל

מאיר כהן:  רובם הגדול מנסים בכל כוחם להשאיר את הילדים, אבל לצערי הגדול בגלל כל מיני סיבות שלא קשורות רק בעורף המשפחתי וקשורות רק בילדים, החל מהמצב הכלכלי הקשה ופער

מאיר כהן:  דברים נוראיים

מאיר כהן:  יש ילדים שבסופו של דבר מקבלים החלטה להוציא אותם מהבית, וכאן אנחנו צריכים לתת את הטוב ביותר

מאיר כהן:  המשרד עדיין לא נותן את הטוב ביותר אבל המשרד עושה צעדים באמת מהפכניים, לכן נעביר את הביקורת, אבל יחד עם זה נהיה זהירים בכבודם של העובדים, נהיה זהירים בכבודם של העובדים הסוציאליים כי הם אלה שבהם אנחנו תולים תקווה

מאיר כהן:  בלעדיהם אנחנו לא יכולים

מאיר כהן:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:       עכשיו אמרו לנו שהגיעו לפה ממועצת התלמידים והנוער

אסף קלמנוביץ': מה עם מדריכים שבאו לפה לדבר על המצוקה האמיתית של מה שקורה בחסות הנוער?     

ישראל אייכלר: אתה כבר דיברת ארבע פעמים

אסף קלמנוביץ': אני לא דיברתי פעם אחת

ישראל אייכלר: אבל אתם תדברו, אל תדאג

אסף קלמנוביץ': אני באתי אחרי משמרת שלא ישנתי בלילה

אסף קלמנוביץ':  אתם יודעים מה אני עברתי? מישהו פה יודע מה קורה באמת?      

ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר עכשיו למועצת התלמידים והנוער הארצית

ישראל אייכלר:  אני רוצה שאחד החניכים ידבר

נועם לשם: שלום לכולם, אני נועם לשם, חניך בפנימיית בית הילדים נווה חנה שבקריית גת

נועם לשם:  אני אדבר על מועצות החניכים שהקימו משרד הרווחה

נועם לשם:  אני חושב שזה עניין שהוא מאוד חשוב

נועם לשם:  זה לשמוע את קולם של הילדים

נועם לשם:       אני רוצה גם להצטרף למה שאמרה חברת הכנסת מירב בן ארי

נועם לשם:  עניין המדריכים הוא עניין שהוא מאוד חשוב והוא נכון

נועם לשם:  קולם של הילדים צריך להישמע במועצות החניכים וזה עניין שהוא חשוב

נועם לשם:  הוא מקדם את מה שיש לילדים להגיד

ישראל אייכלר: מה אתם אומרים?     

שירה אביצור: שלום לכולם, קוראים לי שירה אביצור, אני מפנימיית אחוזת שרה בכיתה י"ב

שירה אביצור:  יש דבר שנקרא מועצת חניכים

שירה אביצור:  בשנתיים האחרונות הוא נכנס

שירה אביצור:  אני אשמח לפרט עליו קצת

שירה אביצור:  אני יכולה?     

ישראל אייכלר: זה תפקידך עכשיו

שירה אביצור: הכנתי כמה דברים

שירה אביצור:  שמי שירה אביצור, אני בת 18 מפנימיית אחוזת שרה

שירה אביצור:  אני יושבת-ראש מועצת החניכים

שירה אביצור:  השנה זו השנה השנייה שהמועצה פועלת בפנימייה שלנו

שירה אביצור:  שנה שעברה המועצה עסקה בעיקר באירועי ראש חודש של הפנימייה

שירה אביצור:  השנה החלטנו להניע את המועצה כמה צעדים קדימה מתוך החלטה שהמועצה היא מעבר לוועדת מסיבות

שירה אביצור:  נפגשנו כל שבוע והעלינו בעיות שעלו מהחניכים, כמו שעות יציאה, ארוחות ערב וגיבוש של הפנימייה

שירה אביצור:  בנוסף, בתור מועצה הרמנו השנה שני אירועי שיא

שירה אביצור:  אירוע מרכזי בחדש אדר, שכלל דוכני אוכל ופעילות של הזמר במסכה, וטקס יום השואה

שירה אביצור:  לקראת הקיץ וסיום השנה אנחנו עובדים על פרויקטים נוספים

שירה אביצור:  בין הפרויקטים משחקייה בשבתות בצוהריים על מנת לגבש את חניכי הפנימייה, וערבי שיח בנושאי האלימות והחרמות בחברה הישראלית

שירה אביצור:       נושא שקשור באופן אישי לחלק נרחב מחברי המועצה – קבענו פגישה עם ההנהלה לגבש דעה ולראות איך אפשר לקדם את המועצה בשנה הבאה

שירה אביצור:  השנה זו השנה האחרונה שלי באחוזה ולכן חשוב לי לקדם ולהשפיע כמה שיותר

שירה אביצור:  המועצה העניקה לי את הזכות להיות שם למען האחר, לראות את האחר

שירה אביצור:  חיזקה אצלי את הערכים שחשובים לי והעניקה לי ביטחון

שירה אביצור:  למדתי שאחרי חלומות צריך לעשות צעד-צעד ולהתקדם בטוח כדי לכבוש את היעדים שהצבנו, והצבתי

שירה אביצור:  הרגשתי ואני עדיין מרגישה שאני בדרך להגשמת החלום שלי להיות בן אדם משפיע

שירה אביצור:       שנה הבאה אני אלך למכינת מקווה ישראל, זה מכינה חצי שנתית, שם אחדד את הערכים שלי, אתכונן לצעד הבא בחיים, אתחבר יותר לארץ ישראל

שירה אביצור:  בנוסף, אמשיך לפעול בפורום של בוגרי הפנימיות לילדים בסיכוי

שירה אביצור:       עלו פה הרבה דיבורים

שירה אביצור:  בתור חניכה, אני לא מתביישת לומר, עברתי חיים לא קלים, אבל אני לא אתמסכן

שירה אביצור:  אני אשב ואני אקח את זה בתור משהו כדי להתקדם בחיים

שירה אביצור:  עלה פה כמה דברים

שירה אביצור:  קודם כל חשוב לי לומר תודה רבה לכולם

שירה אביצור:  זה לא מובן מאליו

שירה אביצור:       אני חושבת שלא העלו פה את בני ובנות השירות

שירה אביצור:  פנימיות הרווחה, בני ובנות השירות הם שם

שירה אביצור:  ילדים בני 18 מתחזקים כאלו פנימיות, וסיפורים מאוד לא קלים

שירה אביצור:       צוות הפנימיות זה דבר קדוש

שירה אביצור:  אין דבר יותר קדוש ממדריכים בפנימיות

שירה אביצור:  אף אחד לא יודע מה הם עוברים

שירה אביצור:  הם עובדים שעות על גבי שעות, לא מקבלים גם על שעות נוספות משכורת

שירה אביצור:  מעירים אותם בלילות

שירה אביצור:  הם עוברים הכול עם החניכים

שירה אביצור:       עכשיו יש לי משהו להציף

שירה אביצור:  אני הוצאתי מהבית למרכז חירום

שירה אביצור:  אימא שלי חולת נפש במצב סופני

שירה אביצור:  הרווחה הבטיחה לי, אנחנו נשמור על אימא שלך, אנחנו נשקם את הבית, אנחנו נדאג לבית

שירה אביצור:  אימא שלי כאישה חולת נפש, היא מידי פעם גם צריכה להתאשפז במחלקה סגורה בגהה

שירה אביצור:  סליחה, טיפה נושא שקשה לי

ישראל אייכלר: אני אומר שבפרוטוקול שמות ודברים כאלה נמחקים לפי החוק

שירה אביצור: תודה, בסדר

שירה אביצור:      כשבאתי לרווחה באלעד ואמרתי להם, מי יודע איפה אימא שלי? אני לא בקשר איתה

שירה אביצור:  אני רוצה לדעת מה איתה, כי הרופאים אמרו שאין סיכוי כל כך שהיא תמשיך לחיות במצב שלה

שירה אביצור:  התשובה שנעניתי מהרווחה זה, אנחנו לא מתעסקים בזה

שירה אביצור:  את יכולה ללכת לגהה ולבדוק לבד אם אימא שלך שם

שירה אביצור:  לא הייתי ישנה בלילות כדי לבדוק איפה אימא שלי, והייתי נוסעת לבתי חולים ומרימה טלפונים וכל פעם הדלת נטרקה לי בפנים מחדש

שירה אביצור:       אני אביא את זה בנקודות ופחות אפרט

ישראל אייכלר: אולי תתמצתי את הדבר הכי חשוב שאת רוצה לומר לסיום

שירה אביצור: איך מטפלים בבתים ובילדים אחרי גיל 18? יש הרבה תוכניות שהרווחה מנגישה, אבל אני חושבת שילדי רווחה מאוד נרתעים מהתוכניות האלו

שירה אביצור:  למשל תוכנית "ניצוץ"

שירה אביצור:  יש עליך שם ברווחה

שירה אביצור:  יש עליך תיק

שירה אביצור:  זה מאוד מרתיע ילדים, מה, יהיה לי עוד עו"ס? יהיה לי עוד משהו? לא מטפלים בבעיה העיקרית שזה הבתים

שירה אביצור:  הבתים זה הבעיה העיקרית

שירה אביצור:  אם אני יוצאת ולא טיפלו שם, אז גם אחותי תצא ושאר המשפחות ייצאו

שירה אביצור:  אמורים לטפל בבעיה

ישראל אייכלר: נקודה מאוד מאוד חשובה העלית

ישראל אייכלר:  תודה רבה

מירב בן ארי: תדעי רק ש"ניצוץ" זה מהכנסת ה-20

מירב בן ארי:  "ניצוץ" זה רק עוזר לכם

מירב בן ארי:  זה רק מסייע ל-+18

ישראל אייכלר: אנחנו היינו אמורים לסיים ב-12:00

ישראל אייכלר:  אני מאריך את הדיון למרות שאני צריך לצאת לנשיאות, אז אלי דלל ימלא את מקומי אחרי שאני אצא

ישראל אייכלר:  אתם תוכלו להמשיך אחד-אחד

ישראל אייכלר:  כל אלה שנרשמו יוכלו לדבר

ישראל אייכלר:       עכשיו מדברים על הטיפול הקהילתי

ישראל אייכלר:  יש לנו פה עמותה קהילתית שמייצג אותה צבי ראם

ישראל אייכלר:  בבקשה

צבי לוריא: תודה, אדוני היושב-ראש

צבי לוריא:  אני צבי ראם, מנכ"ל עמותת "והשיב" שעוסקת בהכוונת הורים לנערים בודדים בעיקר מהציבור החרדי

צבי לוריא:  ראשית, אני מאוד מתחבר למילים שאמרה פה חברת הכנסת טלי גוטליב על ההשקעה בהורים

צבי לוריא:  שמענו כאן כל הזמן תוכניות חשובות שמשקיעים עבור הנער והנערה

צבי לוריא:  כולכם תסכימו איתי שיש רובד אחד שלא שמענו עליו, והם ההורים של אותם נערים

צבי לוריא:  אם נדע להשקיע תוכנית ייחודית לאותם הורים, להדריך אותם ולתת להם את הכלים הנכונים, היינו מונעים לפחות 50% מהנערים האלו להתדרדר לרחוב ולהגיע לפשע ולמצבים לא נעימים

צבי לוריא:  אם הילד והילדה ידעו שבכל מקרה ביתם של ההורים זה הבית שלהם והם תמיד מקובלים שם, וההורים תמיד מוכנים לקבל אותם בכל מצב, סיכויים קלושים שהם יתדרדרו לפשע ויגיעו למקומות לא נעימים בכלל, שעל זה התכנסנו פה, כדי למגר את זה וכדי למנוע את זה

צבי לוריא:       אנחנו ארגון שלא מתעסק עם חזרה בתשובה

צבי לוריא:  אנחנו מתעסקים עם לחבר את ההורים עם הנערים ביחד, שבכל מקרה ההורים יקבלו את הילדים איך שהם

צבי לוריא:  בעזרת הארגון שלנו הם מקבלים כלים וטיפים, ימי עיון, גיבוש, כנסים וקורסים איך להתמודד עם הנער והנערה

צבי לוריא:      תקציב להורים יכול להיות זעום והיינו חוסכים בהמשך את הצורך בהשקעה רחבה

צבי לוריא:  ההשקעה להורים היא מינורית והתוצאות הרבה יותר טובות

ישראל אייכלר: הרבה דיברו על העניין הזה של הקשר

ישראל אייכלר:  גם הנערה שדיברה, דיברה על הקשר עם המשפחות שזה מאוד חשוב

קריאה: בכל העולם זה כבר קורה - - -      

גלית גבע: זה לא נכון להגיד שזה לא קורה

גלית גבע:  אנחנו הקמנו שירות ייעודי לטיפול במשפחות

גלית גבע:  התוצאות מדברות בעד עצמן

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:       עכשיו תדבר חברת הכנסת דבי ביטון

ישראל אייכלר:  אני מבקש מחבר הכנסת אלי דלל לבוא להחליף אותי כי אני צריך ללכת לנשיאות, והדיון יימשך ותהיה רשימה

ישראל אייכלר:  המנהלת רשמה

אפרת רייטן: אני רק רציתי לנצל את השנייה שאתה עוד פה לפני שאתה הולך, כמי שהייתה אתמול בדיון, להודות לך על הדיון הזה של אתמול, של נכי צה"ל שהיה דיון מאוד מורכב וקשה, וניהלת אותו בצורה ממש יוצאת מן הכלל גם בעיטוף האירוע מבחינה רגשית

קריאה: אני מצטרפת למחמאות וגם החבר'ה מוסרים לך את זה

קריאה:  מוסרים לך תודות

ישראל אייכלר: אני מודה לכם ואני בטוח שכולכם תמשיכו בדרך הזאת, וחוץ מזה הייתה פה לפניי יושבת-ראש שאפשר היה ללמוד ממנה איך צריך לנהל

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:       חברת הכנסת דבי ביטון, בבקשה

ישראל אייכלר:      (היו"ר אלי דלל)     

דבורה ביטון: כבוד היושב-ראש, קודם כל אני מצטרפת ומחזקת את דבריו של שר הרווחה לשעבר מאיר כהן ושל חברת הכנסת מירב בן ארי בנושא העבודה של גורמי הרווחה

דבורה ביטון:  בהחלט יש להם נדבך לא פשוט

דבורה ביטון:  יש להם פעילות לא פשוטה בהתנהלות מול נוער בסיכון

דבורה ביטון:  עם זאת, אני חושבת שיש לקחת בחשבון, ואני דווקא מדברת אליך, מנכ"ל משרד הרווחה

דבורה ביטון:  ראשית, נושא השכר

דבורה ביטון:  שכר של עבודה מאוד קשה כבראש ובראשונה יש לבחון את כל נושא המדריכים והמדריכות

דבורה ביטון:  כמי שליוותה נוער בסיכון בבתי משפט, אני גם לוקחת לא מעט מהדברים שאמרה חברתי גוטליב על נושא שבעצם מתחבר למה שחבר הכנסת מאיר אמר, שהיד צריכה להיות מאוד כבדה על ההדק בהוצאת קטינים, וחינוך נכון שיתחיל, ואיתור נכון מגילאים מאוד צעירים, תוך כדי עטיפה של המשפחות, סיוע, תמיכה, ליווי ועין פקוחה לנושא הזה

דבורה ביטון:  יכול מאוד להיות שנצליח למנוע את הילד שמסתכן בנוסף

דבורה ביטון:      חשוב לדעת שאני באופן אישי נתקלתי בילדים בסיכון שכן הוצאו מהבית

דבורה ביטון:  שיהיה ברור, ההורים שאני ליוויתי ידעו שאנחנו עם גורמי הרווחה יד ביד, מאחר ושם יש את הגופים המקצועיים

דבורה ביטון:  בין לבין בדקנו, בין בפנימייה, בין עם עובדי רווחה, עו"ס משפחה, ההורים

דבורה ביטון:  לא אחת נתקלתי גם בתגובות של הורים שסירבו לשתף פעולה

דבורה ביטון:  לדאבוני, לפעמים הסירוב הזה יבוא לידי ביטוי גם בבית, אבל ברגע שהיה לנו שיתוף פעולה הצלחנו ליצור מסלול נהדר שהחזיר את הילדים הביתה והמשכנו להיות בצו נזקקות, ומהר מאוד גם הצווים יצאו, זאת אומרת שזה משהו שכן ניתן לטיפול

דבורה ביטון:       אני מעדיפה למנוע את ההוצאה בכלל, כי לדאבוני לפעמים ההוצאות, וקרה גם לא אחת, רק החמירו את המצב של הילד, כי לפעמים גם הילד לא רצה לצאת ואז קיבלנו בריחה ואז קיבלנו אותו מתחבר לאוכלוסייה קשה מאוד, שזו לא הייתה הנקודה שהוא יצא, לכן אנחנו חייבים לבחון כל הוצאה לגופה

דבורה ביטון:  לפעמים ההוצאות יכולות להיות על רקע כלכלי קשה, שזה פוגע בילד

דבורה ביטון:  אני לא מדברת על הוצאות חלילה של אלימות, פגיעה מינית

דבורה ביטון:  זה בכלל לא נתון לשיקול דעת

דבורה ביטון:  זה ממש צריך

דבורה ביטון:  חשוב מאוד באמת שייבחנו הנושאים האלה

אליהו דלל: אני אתן לכולם לדבר

אליהו דלל:  יש לי רק בקשה, אני רוצה לקבוע את סדר הדיון

אליהו דלל:  אנחנו נסיים פה עד 12:30, אבל אני מקציב בזמן

אליהו דלל:  שתי דקות לכל אחד ולא משנה מה הוא אמר, הוא ינותק

אליהו דלל:  אחרי זה המנכ"ל ישיב ואחרי זה אני אסכם

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:      אפרת, את רוצה לומר כמה דברים?     

אפרת רייטן: אני אומרת רק מילה אחת ואני הולכת

אפרת רייטן:  קודם כל באמת כמו שאמרת חברה שלי, המשוררת מיקה בן שאול, התפקחות, כמה שהיא כואבת, עדיפה על עצימת עיניים, ומה ששמענו כאן גם, וראיתי גם את היו"ר וגם אחרים פתאום נבהלים, אומרים, לא יכול להיות שזה קורה

אפרת רייטן:  זה קורה, לכן הדבר הזה, חשוב לשמוע אותו כאן

אפרת רייטן:  כמה שזה כואב, צריך לשמוע את זה

אפרת רייטן:       אני שלחתי מכתב אליכם ב-24 במאי עם כל הדברים שהועלו כאן, ותודה רבה גם לכל הארגונים המדהימים ולמדריכים ולכולכם

אפרת רייטן:  מגיע לכם שאפו

אפרת רייטן:  כתבנו את כל הדברים

אפרת רייטן:  לא קיבלנו שום התייחסות עד לרגע זה

אפרת רייטן:  שלחנו את זה ב-24 במאי

אפרת רייטן:  יש פה את כל הנושאים, ביטול שכר מינימום, מענקי התמדה, עדכון חלקי ביותר של התעריפים וכו'

אפרת רייטן:  לא קיבלנו יחס

אפרת רייטן:  זה דבר ראשון שצריך לעשות פה איזשהו סדר

אפרת רייטן:      אני לא חשובה כאן

אפרת רייטן:  אנחנו יכולים מפה לדחוף

אפרת רייטן:  כדי שהדברים יקרו באמת ביסודי שלהם וביסודות, הם צריכים לתת לכם את התשובות

אפרת רייטן:  הם צריכים לדבר

אפרת רייטן:  אני הולכת, משאירה להם את הבמה

אפרת רייטן:  הם, יש להם לא רק את הטענות

אפרת רייטן:  יש להם את הפתרונות

אפרת רייטן:  צריך לשמוע אותם, לעשות את הדבר הזה בשיתוף פעולה מלא

אפרת רייטן:  תאמינו לי, הכול יתקצר פה, תהליכים יקרו כאן בדקות

אפרת רייטן:  ככה עשינו שנה שעברה עם כל הארגונים של האנשים עם המוגבלויות

אפרת רייטן:  כל מי שישב כאן מכיר את זה היטב

אפרת רייטן:  כינסנו את כולם, יומיים שלמים של מרתון עם כל הארגונים כולם והגענו למתווה

אפרת רייטן:  אין שום סיבה שנעשה העתק-הדבק להרבה מקומות אחרים

אפרת רייטן:  זה אחד הדברים הכי חשובים שצריך לטפל בו, אז שלכם הבמה

אפרת רייטן:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה, חברת הכנסת אפרת רייטן

אליהו דלל:       אוקיי, אז בואו נתחיל

אליהו דלל:  שרגא יעקובסון

שרגא יעקובסון: שלום כבוד היושב-ראש

שרגא יעקובסון:  שרגא יעקובסון מעזר מציון

שרגא יעקובסון:  אני מנהל קשרי ממשל בעזר מציון

שרגא יעקובסון:  אנחנו מברכים מאוד על הדיון החשוב היום

שרגא יעקובסון:  אני רוצה להציג נושא שלא דובר כאן ואנחנו מבקשים להעלות אותו

שרגא יעקובסון:  אנחנו בעזר מציון מטפלים במהלך השנים במאות ואלפי ילדים בסיכון, אבל עם גוון שונה, לא במובן הרגיל שאנחנו דנים פה

שרגא יעקובסון:  אני רוצה להסביר

שרגא יעקובסון:  יש שתי אוכלוסיות שאנחנו מטפלים בהן, זה אוכלוסיות של הילדים ושל האחים של חולי הנפש ושל חולי הסרטן

שרגא יעקובסון:  הילדים האלו נפגעים באופן ישיר מעקיף מהמחלה של קרוביהם, בעיקר מחוסר תשומת לב של הסביבה המשפחתית והקהילתית שלהם

שרגא יעקובסון:  הדברים האלה באים לידי ביטוי במיוחד באוכלוסייה שגם ככה סובלת מחוסר ביטחון כלכלי וחברתי

שרגא יעקובסון:  אנחנו בעזר מציון עושים ועדיין זה לא מספיק, וזה טיפה בים ממה שהאוכלוסייה הזו זקוקה

שרגא יעקובסון:  מדינת ישראל חייבת להתייחס לנושאים האלה ולתת עליהם את הדעת

שרגא יעקובסון:  בסופו של דבר טיפול באוכלוסייה הזו בזמן אמת יחסוך תקציבי עתק שיידרשו לטפל באוכלוסייה הזו בהמשך הדרך

שרגא יעקובסון:       יש לנו מגוון רחב של תוכניות ומתנדבים ואנחנו נשמח להציג את הדברים ולקדם את הנושאים כתוכנית לאומית מול משרד הרווחה, ואנחנו נשמח לקדם את הדברים האלה

אליהו דלל: תודה רבה לך

אליהו דלל:      לידיה רבינוביץ' ואחריה אתי אנג'ל

אליהו דלל:  בבקשה

יהושע רבינוביץ: 	לידיה רבינוביץ', אני ממונה ארצית על תחום ייצוג קטינים בסיוע המשפטי במשרד המשפטים

יהושע רבינוביץ:  אנחנו מייצגים מעל 15,000 ילדים ונוער, רובם ילדים בסיכון ואחוז גבוה מהם בהשמה חוץ ביתי

יהושע רבינוביץ:  אני אדבר על שלושה נושאים שחברותיי ממשרד הרווחה מכירות, שמבחינת עורכי הדין והילדים שאנחנו מייצגים הם מצב חירום לאומי

יהושע רבינוביץ:       הראשון זה המחסור בתקינה ואיוש כוח אדם של עובדים סוציאליים לחוק נוער

יהושע רבינוביץ:  העובדים הסוציאליים לחוק נוער הם בחזית ההגנה על ילדים בסיכון במדינת ישראל והם עובדים בעומס לא אנושי, לא סביר, מחסור גם בתקינה וגם באיוש התקינה הקיימת, בין היתר על רקע איומים, תקיפות פיזיות, אישיות

יהושע רבינוביץ:  מדובר באנשים שעובדים סביב השעון בלי חופשות, בלי שבתון, בלי פגרה, בלי שישי-שבת ובסוף מגיעים אליהם הביתה ותוקפים את הילדים שלהם

יהושע רבינוביץ:  בהיעדר קבוצת אנשי המקצוע האלה לא יהיה שכפ"ץ לילדים בסיכון במדינת ישראל

יהושע רבינוביץ:       הנושא השני הוא רשימות המתנה עצומות ומחסור במענים כמעט בכל שירות חוץ ביתי שקיים היום לילדים בישראל

יהושע רבינוביץ:  פנימית פוסט-אשפוזיות, מסגרות של חסות הנוער, משפחות אומנה, משפחות מארחות

יהושע רבינוביץ:  22% מהילדים שנמצאים בפנימיות הם נעדרי עורף משפחתי, כלומר אין להם לאן ללכת

יהושע רבינוביץ:  יש מחסור חמור במשפחות מארחות, משפחות שיקבלו את הילדים האלה בחופשות ושבתות

יהושע רבינוביץ:       כל יום אני מקבלת פניות על ילדים שנמצאים למעלה משנה במרכזי חירום, למעלה מחצי שנה במחלקות סגורות פסיכיאטריות

יהושע רבינוביץ:  כל מה שאמרתי עד עכשיו מוכפל אלפי מונים ביחס לילדים בסיכון מהחברה הערבית

יהושע רבינוביץ:  זה מצב חירום אמיתי

יהושע רבינוביץ:  כמעט כל שירות שאתה יכול לחשוב עליו שיש אותו לחברה היהודית, הוא חסר, הוא לא מותאם לילדים בחברה הערבית, בייחוד לנערות בסיכון

יהושע רבינוביץ:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      אתי אנג'ל, בבקשה

אתי אנג'ל: שלום, אני מההסתדרות הלאומית

אתי אנג'ל:  כבר הבהרנו את העמדה שלנו אבל חשוב לי להבהיר את החשיבות של ארגוני העובדים בתוך הנושא הזה

אתי אנג'ל:  אנחנו בעיקר מדברים על המכרז שעומד לצאת ומרע את תנאי ההעסקה של העובדים

אתי אנג'ל:  שמענו פה המון את החשיבות שיש לתנאי ההעסקה של העובדים על מנת לשמור על העובדים האלה בתוך המערכת ולמנוע את ההחלפה של העובדים האלה כל חצי שנה

אתי אנג'ל:  באמת ההתמודדות שלהם ביום-יום היא משהו שאי אפשר לתאר אותו, אי אפשר להסביר אותו

אתי אנג'ל:  זה עבודת קודש של יום-יום, שעה-שעה, משהו מטורף ואני מכירה את זה מבפנים, לאו דווקא מהמדריכים

אתי אנג'ל:  ממטפלים שאנחנו פוגשים

אתי אנג'ל:  גם מהמעסיקים שלא מצליחים לגייס עובדים אפילו לצורך העבודה הזאת, וכשאין לנו עובדים, מי שנפגע זה הילדים האלה שנמצאים במוסדות האלה

אתי אנג'ל:       אני חושבת שצריך באמת לבדוק איך משנים את המכרז הזה ואפילו מיטיבים עם העובדים האלה, כי גם 40 שקלים זה - - -     

קריאה: הם היו צריכים לקבל 100 שקלים לשעה

רותם פאר: צוהריים טובים, רותם פאר, מייסדת ומנכ"לית עמותת לנפ"ש, כותבת הספר "בית משוגעים"

רותם פאר:  רציתי לשאול אם למישהו יש נתונים אובייקטיביים על אחוזי הצמיחה בתחלואה נפשית בקרב בני נוער? לאף אחד

רותם פאר:  גם לא למשרד הבריאות

רותם פאר:  אין נתונים כאלו

רותם פאר:  לא מועברים תקציבים בשביל לבדוק את הנתונים האלה

רותם פאר:  אף אחד לא יודע מה קורה בבתי ספר

רותם פאר:      אני יכולה לשאול את מנכ"ל משרד החינוך

רותם פאר:  הם יכולים להגיד לי, כן, הוכפל בשלוש

רותם פאר:  בכמה הוכפל? אני רוצה לדעת את הנתונים בשביל לדעת כמה מצוקה יש בקרב בני נוער היום בתחלואה נפשית

רותם פאר:  בגלל שאין מידע, אנחנו לא מבינים כמה זה קיצוני

רותם פאר:  אופן כללי מערכת בריאות הנפש מעבירה תקציבית נמוכים, עגומים למערכת בריאות הנפש, ואצל בני נוער זה הרבה יותר קיצוני

רותם פאר:       למי שלא יודע, יש רק שלושה מענים בישראל שמטפלים בילדים עם בעיות נפשיות

רותם פאר:  יש רק חלופת אשפוז אחת לבני נוער שלא מסובסדת

רותם פאר:  לאן ילדים אמורים ללכת? אם יש להם בעיה, זה או אשפוז או בבית עם ההורים, שההורים לא יכולים לעבוד

רותם פאר:  אין סל שיקום במדינת ישראל לילדים

רותם פאר:  יש פנימיות פוסט-אשפוזיות וזה אחד מהמענים שהצגתי מקודם

רותם פאר:      מה שקורה זה שילדים מגיעים לאשפוזים למרות שהמצב שלהם לא אקוטי, כי אין להם איפה להיות, ודור העתיד שלנו הופך להיות דור חולה

רותם פאר:  אנחנו בעמותת לנפ"ש מקבלים הרבה מאוד פניות של בני נוער במצוקה, ילדים שסובלים מדיכאונות, חרמות, הפרעות אכילה

רותם פאר:  חלקם מתאבדים ובני המשפחות שלהם פונים אלינו

רותם פאר:  אני חושבת שכדאי שמישהו כבר ייקח אחריות על זה

רותם פאר:       יש לנו פרויקט שמאוד הייתי רוצה להציג בפניכם

רותם פאר:  בעמותת לנפ"ש יש לנו פרויקט שאנחנו מגיעים, מתמודדי נפש בתפקוד גבוה לבתי ספר ומספרים את הסיפור שלנו ומדברים על מה זה התמודדות נפשית ואיך מזהים מצוקה אצל חבר

רותם פאר:  זה חייב להיות בבתי ספר היום

אליהו דלל: תודה, רותם

אליהו דלל:      אסף קלמנוביץ', בבקשה

אסף קלמנוביץ': שלום לכולם, אני מדריך במעון בית הנער

אסף קלמנוביץ':  יש לי קצת בחילה כשמדברים על המילה מכרז, כי אי אפשר לדבר על המילה מכרז, להוריד את זה לכזאת משכורת

אסף קלמנוביץ':  בואו אני אספר לכם קצת איך חיים של מדריך נראים

אסף קלמנוביץ':  אנחנו מתחילים משמרות בשעות, בדרך כלל אחרי הצוהריים כשאנשים מסיימים את החיים שלהם, כשאנשים כבר נמצאים עם הילדים שלהם

אסף קלמנוביץ':  כשאנשים מגיעים הביתה אנחנו מתחילים את היום שלנו

אסף קלמנוביץ':  אין לנו בעצם יום, אבל אז אתם אומרים, אוקיי, לאן זה הולך? אנחנו "מסיימים" משמרת בשעה 22:00–23:00 בלילה, אחרי שאני לא אספר לכם איזה גיהינום עברנו במשמרת הזאת ומה התמודדנו באמת במשמרת הזאת, מה ירקו עלינו, מה עשו לנו, מה חווינו שם, אבל תמיד היינו סלע איתן בשביל אותם נערים, תמיד, לא משנה מה קרה ולא משנה באיזה רגע

אסף קלמנוביץ':       אחרי זה אנחנו יושבים וכותבים דוח וממלאים ציונים ומדברים עם ההורים, ובשיחות אישיות ובוועדות, ואתם מדברים איתי על 40 שקל לשעה כשבמדינת ישראל שווארמה עולה 50 שקל? זה הגיוני? איפה זה הגיוני? אתם לוקחים לנו את הכלום שאין לנו? אתם לוקחים לילדים האלה את הביטחון, את המוגנות שלהם

אסף קלמנוביץ':  אתם יכולים לשאול אותה, מי היה שם בשבילך ברגעים האלה? לא אתם, לא משרד הרווחה

אסף קלמנוביץ':  אנחנו היינו

אסף קלמנוביץ':  איפה זה? אתם לוקחים לנו את זה

אסף קלמנוביץ':  זה לא הגיוני, ואז אומרים, לא, ניתן לכם 12,000 שקל

אסף קלמנוביץ':  למי, למדריכים שכולם צריכים להיות מעל גיל 30 כי צריכים להיות מקצועיים בעבודה הזאת? אנחנו צריכים להחזיק את המקום הזה לבד

אסף קלמנוביץ':  סליחה שאני עומד, אני אמוציונלי

אליהו דלל: אסף, אנחנו שומעים אותך היטב

אסף קלמנוביץ': אני מדבר בשם כל המעונות

אליהו דלל: הכול מוקלט פה וזה יבוא גם כמובן בפרוטוקול

אליהו דלל:  אסף, אנחנו מבינים את הכאב שלך

אסף קלמנוביץ': משפט אחרון ואני מסיים

אסף קלמנוביץ':  אם אתם מיישרים קו עם המכרז הזה, אתם מוחקים במקום את כל מה שקורה

אסף קלמנוביץ':  באותה שנייה מתפטרים מאות מדריכים

אסף קלמנוביץ':  אני יכול להגיד לך שאצלי בעבודה, במרחב שאני עובד כולם מניחים במקום מכתב

אסף קלמנוביץ':  דיברנו על זה ומצפצפים עלינו

אסף קלמנוביץ':  מה אנחנו מבקשים? 40 שקל לשעה? לא הגיוני

אליהו דלל: אסף, תודה רבה

אליהו דלל:  שמענו

אליהו דלל:  אחר כך המנכ"ל יתייחס

אליהו דלל:       נועם וילדר

נועם וילדר: תודה

נועם וילדר:  נועם וילדר מהמועצה לשלום הילד

נועם וילדר:  כשאנחנו מדברים על נוער בסיכון ומצוקה, אנחנו מדברים על רצף מאוד גדול, ובהתאם גם על רצף של מענים

נועם וילדר:  כתבנו בנייר העמדה שצירפנו פה המון נקודות שאנחנו מזהים מהניסיון שלנו, שצריך לתת להם מענה או לחזק את המענה

נועם וילדר:  גם בנושא של נערים בסיכון ומוקדי הסיוע הראשוניים, זאת אומרת הטלפון לעובד הסוציאלי לחוק נוער כשאנחנו נתקלים בבעיות, וגם במסגרות הפוסט-אשפוזיות כמו שנאמר

נועם וילדר:  יש לנו הרבה נקודות

נועם וילדר:  בגלל קוצר הזמן אני לא אמנה אותן

נועם וילדר:       אני כן אגיד בהמשך לכל מה שנאמר פה, שאם מדינת ישראל, חשובים לה ילדיה, היא צריכה להשקיע בכוח האדם שמטפל בהם, שמחנך אותם ושרואה אותם, ואנחנו רואים את זה בכל המקצועות

נועם וילדר:  אנחנו רואים את זה החל מאחות טיפת חלב ובמורה ובגננת ובמדריך ובעובדת הסוציאלית כמובן

נועם וילדר:  זה שינוי סדר עדיפויות שנדרש וזה החלטה של מדיניות

נועם וילדר:  זה לא גזירת גורל

נועם וילדר:  כשההסתכלות הזאת תהיה והאמצעים האלה יושקעו, אז אנחנו גם נראה ילדים מאושרים יותר, בטוחים יותר ומוגנים יותר

אליהו דלל: תודה, נועם

אליהו דלל:  אני רוצה לומר לך גם תודה רבה שהגשתם נייר עמדה, שתמיד בכל המקרים ולא משנה באיזו ועדה, נייר שהוא בדרך כלל ממצה, מעניין ומקצועי

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:       הילה סעדיה

הילה סעדיה: שלום, תודה רבה על רשות הדיבור

הילה סעדיה:  הילה סעדיה מארגון פתחון-לב הפועל במטרה לחלץ משפחות וילדים ממעגל העוני

הילה סעדיה:  נכון להיום חיים במדינת ישראל כ-850,000 ילדים ובני נוער מתחת לקו העוני

הילה סעדיה:  אנחנו בארגון פתחון-לב, מבין מגוון רחב של שירותים שאנחנו מציעים, יזמנו תוכנית חינוכית לסיוע לבני נוער ליצירת מוביליות חברתית

הילה סעדיה:  התוכנית פועלת משנת 2004 ברחבי הפריפריה החברתית והגיאוגרפית, מבית ג'אן בצפון ועד באר שבע בדרום, ונותנת מענה גם להעלאת ערך המסוגלות העצמית של הנער והנערה, העלאת הערך של הפרט בתוך החברה וכיוצא בזאת

הילה סעדיה:       אנחנו בתוך התוכנית הזו נותנים מענה שמסייע לנער ולנערה בסופו של דבר לסיים את 12 שנות הלימוד, לסיים את השירות הצבאי שלו ולהשתלב בשוק התעסוקה או במוסד אקדמי, במסגרת שבע שנים של תוכנית שפרוסה גם בשלוש שנים של התיכון, שלוש שנים בשירות הצבאי ובשנת האזרחות, בהמשך לדברים הנפלאים שהנערה כאן ציינה, כמה זה קריטי ואקוטי לתת מענה דווקא בשלבים האלה של המעבר מגיל ההתבגרות לגיל הבגרות המוקדמת שלאחר סיום הלימודים

הילה סעדיה:  אני מזמינה את משרד הרווחה לאמץ תוכניות של התערבות חינוכית בדיוק בתקופות המשמעותיות האלה של המעבר הזה, ואני מודה על רשות הדיבור

אליהו דלל: תודה, הילה

אליהו דלל:      יפעת בחר

יפעת בחר: תודה רבה

יפעת בחר:  שלום לכולם, תודה על זכות הדיבור, אני יפעת בחר, מייסדת ומנכ"לית השתחוויה, תיאטרון, קהילה, חברה

יפעת בחר:  אני הקמתי את השתחוויה לפני 11 שנה במטרה להשמיע את קולם של אנשים ולהביא אותם לקדמת הבמה, ביניהם בני נוער ונוער בסיכון

יפעת בחר:      עולה המון פה בחדר הכאב מכל כך הרבה גורמים ומקומות

יפעת בחר:  ברגע שאנחנו נותנים מקום להבאה לידי ביטוי לאותם בני נוער שנמצאים במסגרות או אפילו עוד לפני כן בתהליכי המניעה, כשהם עומדים בפני אנשים ומספרים את הסיפור שלהם ומעבדים את נסיבות החיים ורוכשים את הפרקטיקות ואת הכלים ליצור לעצמם עתיד טוב יותר מתוך מסוגלות חזקה יותר, תחשבו מה זה מצריך מאיתנו לדבר בפני אנשים, כמה זה קשה

יפעת בחר:  כשבני נוער מתאמנים בדבר הזה, הם מעבדים את סיפור החיים שלהם והופכים להיות סוכני שינוי עבור בני נוער אחרים, וזה הכלי שלנו וזה מה שאנחנו עושים, ואנחנו רוצים לצאת בקריאה למשרד הרווחה לאמץ תוכניות מהסוג הזה

יפעת בחר:  תודה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      אחרונה חביבה, יעל אנסבכר

יעל אנסבכר: נעים מאוד, יעל אנסבכר, אני פה מטעם איגוד העובדים הסוציאליים

יעל אנסבכר:  אני עובדת סוציאלית בפנימיית בני ברית הרי ירושלים, מסגרת פוסט-אשפוזית לילדים בסיכון

יעל אנסבכר:  אני פה בכמה כובעים

יעל אנסבכר:  תודה לכם, אנחנו שותפים, ועם כל זה עדיין יש בינינו מחלוקות ופערים

יעל אנסבכר:  יש מחסור מאוד גדול במסגרות

יעל אנסבכר:  נגעה בזה מקודם חברת הכנסת

יעל אנסבכר:  חסר מענים

יעל אנסבכר:  אני יכולה להגיד שעבדתי במסגרות שנאלצו להיסגר כי בעיית התקציב לא מכסה את ההוצאות שפנימייה צריכה לעמוד בה

יעל אנסבכר:  כדי שנוכל להעסיק מדריכים בצורה מכובדת זה דורש תשלום יותר גדול

יעל אנסבכר:  כדי לתת מענים ואוכל כמו שדובר פה, התקציב היום מכסה בין 70% ל-80% ממה שאנחנו מוציאים

יעל אנסבכר:  אנחנו נדרשים לצאת לגיוס על מנת להשלים את הפער

יעל אנסבכר:  אנחנו לא פנויים לטפל בילדים שלנו כאשר הפער הזה קיים

יעל אנסבכר:  שוב, אני חושבת שגם אתם שותפים למשבר הזה, אבל כדי להצליח לתת את המענים, המחסור הוא גדול

יעל אנסבכר:  להמון ילדים אין השמות

יעל אנסבכר:  אנחנו בכל שנה מוציאים ילדים מאיתנו, שלא נמצאות להם מסגרות המשך

יעל אנסבכר:  ילדים שהוצאו מהבית בצו בית משפט כי עלה הצורך, לצערנו נאלצים לפעמים לחזור

קריאה: תתחילו להוציא פחות ילדים, יהיה לכם כסף

יעל אנסבכר: אנחנו לא בעד הוצאה מהבית

יעל אנסבכר:  אנחנו בעד לתת טיפול

יעל אנסבכר:      (היו"ר ישראל אייכלר)     

קריאה: אנחנו מככבים

קריאה:  אנחנו מקום ראשון בהוצאת ילדים

ישראל אייכלר: תשלימי במשפט סיכום

יעל אנסבכר: אני אגיד שלאחרונה נאלצנו לקבוע הכרעה לקבל ילד ממקום מרוחק

יעל אנסבכר:  ילד שגר במקום מרוחק, אנחנו מנתקים את הקשר שלו מההורים

יעל אנסבכר:  הוא ילד שלא יוצא הביתה

יעל אנסבכר:  אנחנו מאמינים בעבודה עם המשפחות

יעל אנסבכר:  אנחנו מקפידים על זה

יעל אנסבכר:      אני אגיד שהמחסור הזה מייצר את כל הבעיות האלה

קריאה: תבדקי מה קורה במדינות מתקדמות

קריאה:  אין כזה מספר של הוצאת ילדים

קריאה: מדינות מתקדמות, אין להם את הבעיות שיש במדינת ישראל

ישראל אייכלר: חזרתי מהנשיאות של הכנסת ואני מבקש לסיים פה

ישראל אייכלר:  אנא תשלימי משפט סיכום

ישראל אייכלר:  אחרי זה חבר הכנסת דלל ואחרי זה המנכ"ל ישיב והדיון ייסגר

יעל אנסבכר: אני אגיד שאני מתחברת למה שחבר הכנסת מאיר כהן אמר מקודם, שבאמת נדרשת פה חשיבה הרבה יותר רחבה ויכולת לתת מענה, כי המצוקה היא גדולה ואנחנו נדרשים לקבל הכרעות כואבות יום-יום

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר: כן, בבקשה

יצחק פרץ: קוראים לי יצחק פרינץ

יצחק פרץ:  אני מגוש עציון

יצחק פרץ:  אני ממועצת נוער ארצית

יצחק פרץ:  מה שיש לי להגיד זה רק נראה לי שיש פה הרבה שיח והרבה רצון לקדם ולעזור

יצחק פרץ:  בעיניי אנחנו צריכים, רציונלית, בחודש הקרוב, בחודש ה בא לקבוע מעגלים של יישום פרקטי, מה אנחנו יכולים לעשות לטובת הנוער שנמצא במצב הזה

יצחק פרץ:       בנוסף, אנחנו צריכים פה להגיד תודה אחת גדולה לכל המתנדבים, שירות לאומי, למדריכים שהם עושים עבודה, כאילו אין-סוף

אסף קלמנוביץ': תודה לכם שאתם מכירים בזה

אסף קלמנוביץ':  באמת תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:       חבר הכנסת אלי דלל

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר, זו אחת הישיבות החשובות בנושא של נוער, ואני כיושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, יש לא מעט ממשקים גם במה שאנחנו עושים בוועדה

אליהו דלל:       משפט אחד אני רוצה לומר והוא יאמר פה הכול

אליהו דלל:  כל מה שילד צריך הוא מבוגר אחד שיאמין בו

אליהו דלל:  את זה אמר הרב שלמה קרליבך

אליהו דלל:  זה בעצם המשפט שצריך שכל אחד מאיתנו יחשוב עליו, ולראות איך אנחנו באמת מתכוונים למה שנאמר

ישראל אייכלר: תמצת את כל הדיון למעשה

ישראל אייכלר:       המנכ"ל יסכם את הדיון

ינון אהרוני: טוב, אני קודם רוצה להודות לשר לשעבר מאיר כהן שבגדול ענה כמעט על כל מה שנאמר פה בדיון

ינון אהרוני:  אני גם רוצה להודות לו ולחברות הכנסת הנוספות שהתייחסו לדיונים שהיו פה בשבועות האחרונים

ינון אהרוני:  אני לא מביע את דעתי על דיונים שמתרחשים בוועדה, אבל אני שמח על התגובה של חברי הכנסת פה

ינון אהרוני:      אני רוצה להגיד עוד משפט אחד בבקשה

ינון אהרוני:  מדיניות המשרד, אני רוצה להבהיר את זה

ינון אהרוני:  מדיניות המשרד היא לא להוציא ילדים מהבית

ינון אהרוני:  זה ברור

ינון אהרוני:  זה נכתב בכל מקום

ינון אהרוני:  זה נר לרגליו של המשרד כבר לא מעט שנים

ינון אהרוני:  אין לנו עניין בלהוציא ילדים

ינון אהרוני:  להיפך

ינון אהרוני:       אנחנו לא הספקנו להציג את התוכניות בקהילה של מינהל שח"א, שעוסק בדיוק בכל התווך הזה על הרצף של טיפול בנער או נערה בסיכון, כל מה שקורה בקהילה החל משעתיים מועדונית, עבור לפנימיית יום, קרי הילד נמצא בפנימיות של המשרד עד 19:00–20:00 בערב כולל ארוחת ערב, מקלחת, שיעורים, חוגים, והולך הביתה לישון

ינון אהרוני:  יש את כל הרצף עד שמחליטים להוציא נער או נערה מהבית

ינון אהרוני:  המשרד דוגל בזה, מאמין בזה

ינון אהרוני:  אני הצגתי פה בדיון הקודם את אחוז הילדים המוצאים מהבית, כמה זה ירד בעשור האחרון

ינון אהרוני:  אני לא זוכר את המספר, אני מתנצל

ינון אהרוני:  אם מישהו מאנשי המקצוע זוכר, אני אשמח

ינון אהרוני:  אם לא, אני אשלח את זה ליו"ר הוועדה

ינון אהרוני:  זה לעניין הזה, שזה עלה פה

ינון אהרוני:  זה היה שזור אצל הרבה מאוד אנשים

ישראל אייכלר: אדוני המנכ"ל, בדיון הקודם סיכמנו את דעתנו שלהוציא ילד מהבית זה רק מסיבת סיכון לילד

ישראל אייכלר:  שום סיבה אחרת אינה מצדיקה הוצאת ילד מהבית

ישראל אייכלר:  דבר שני, אנחנו מבקשים שהחלטה כזאת תתקבל בשלושה שופטים, לא בהחלטה בודדת של אדם אחד

ישראל אייכלר:       בבקשה, המנכ"ל

ינון אהרוני: אני רוצה קודם להבהיר, אנחנו לא משני צידי המתרס

ינון אהרוני:  המדריכים היקרים האלה, אני לא אומר את זה בציניות ואני מסתכל להם בעיניים

ינון אהרוני:  אני את חלקם אפילו מזהה

ינון אהרוני:  נדמה לי גם אותך, אסף

ינון אהרוני:  אנחנו לא משני צידי המתרס

ינון אהרוני:  אתם עובדים בשליחות המדינה, בשליחות המשרד

ינון אהרוני:  אומנם באמצעות גופים חיצוניים מסוגים שונים אבל הם עובדים בפנימיות עבור המשרד, בפנימיות, בחסות הנוער וכך הלאה

ינון אהרוני:      לפני שאני אגיד כמה מילים על המכרז, את המכתב של חברת הכנסת אפרת רייטן קיבלתי

ינון אהרוני:  לוקח לי מעל שבוע להשיב עליו כיוון שאני מתייחס לזה ברצינות, והיא תקבל תשובה אני מניח ביממה הקרובה

ינון אהרוני:  עשיתי שני דיונים על זה לפני שאני משיב

ישראל אייכלר: כל ההערות שנשמעו פה על ידי חברי הכנסת ועל ידי האנשים, אתה בא למשרד עם החומר ואתה תטפל בזה

ישראל אייכלר:  אפילו אם אתה לא עונה פה, אתה תיקח את זה לתשומת ליבך

ינון אהרוני: אני אגיד רק כמה נקודות כדי להגיב לאסף ולשאר הגורמים שדיברו על המכרז

ינון אהרוני:  ראשית, במכרז נקבע תעריף, אכן, אבל התעריף הזה כפי שאתם יודעים, הוא משתנה

ינון אהרוני:  מה שנקבע במכרז לא אומר שעכשיו לאורך שלוש, ארבע או חמש שנים התעריף לא ישתנה

ינון אהרוני:  אני אזכיר גם פה דיונים בוועדה על שכר מטפלות, שכר סייעות וגם שכר מדריכים

ינון אהרוני:  הסוגיה הזאת לא תיתפר באמצעות המכרז, אבל היא נדונה, היא מורכבת, היא חוצה את כל שדה הרווחה ויינתן לה מענה, אני מניח

ינון אהרוני:  אנחנו פועלים בנושא הזה

ינון אהרוני:  אני לא יכול להבטיח לא תאריך ולא שעה שזה יקרה, אבל הסוגיה הזאת היא על שולחננו

ינון אהרוני:  אין מנוס

ינון אהרוני:  המכרז הוא לא חסות הכול

ינון אהרוני:      תעריפים מעודכנים, למשל עו"סים בגופים השונים שלנו, כשנחתם הסכם העו"סים כל שכר העו"סים בכל הגופים השתנה בהתאם לתעריף, ואם יהיו שינויים אז זה קורה גם במכרזים האלה

ינון אהרוני:  המכרז הזה לא פגע בשכר המדריכים

ינון אהרוני:  אנחנו השמטנו שם משפט אחד שאומר שמינימום השכר שהמפעיל צריך לתת לכל מדריך באשר הוא, הוא 30% מעל שכר המינימום

ינון אהרוני:  אנחנו חושבים שזה שגיאה ניהולית וזו אחת הסיבות שמדריכים עוזבים, כיוון שלא משנה אם המדריך הוא בן יומו או הוא עם שלוש שנות ניסיון, יש שכר - - -      

קריאה: הוא לא יכול לקנות פלאפל

ינון אהרוני: אני עניתי בהתחלה

ינון אהרוני:  סוגיית התעריף של השכר למדריכים, מטפלות, סייעות וכו' זה לא ייפתר במכרז הזה

ינון אהרוני:  זו סוגיה כבדה

יעל רון בן משה: ההסכם הקיבוצי שנחתם - - -      

מרטין וילר: המכרז מ-2017 קובע מינימום פלוס 30%

מרטין וילר:  למה אתם מורידים את זה? למה אתם מורידים להם את השכר מ-40 שקלים ל-30 שקלים לשעה? למה, מה ההיגיון בזה?     

ינון אהרוני: אני מנסה להשיב לזה ואתם לא נותנים לי לדבר

מרטין וילר: למה אתם נותנים מענקים עם הגבלת גיל לגיל 30? הם כולם פה מעל גיל 30

מרטין וילר:  מה יש לכם?      

קריאה: זה נקרא הרעת תנאים בשפה מקצועית

מרטין וילר: אתם רוצים שהם כולם יתפטרו? מה קורה לכם?      

ישראל אייכלר: אני מציע שהמנכ"ל ייקח לתשומת ליבו את הדברים שלהם

ישראל אייכלר:  תחזרו למשרד, תשבו עם המנכ"ל ועם אנשי המקצוע

ישראל אייכלר:  אתם תשיבו תשובה והוועדה תחכה לתשובה שלכם, וכאשר היא תגיע אנחנו נפרסם אותה

ינון אהרוני: אני אשלח את התשובה לחברת הכנסת אפרת רייטן עם העתק אליך, לוועדה

ינון אהרוני:  אפרת העלתה פה את כל הסוגיות שעלו

ישראל אייכלר: מצוין

ישראל אייכלר:  זה הסיכום שלי

ינון אהרוני: המכתב יגיע, אני מניח, ב-24 שעות הקרובות

ישראל אייכלר: עכשיו תגיד את דבריך

ינון אהרוני: אני רק אגיד משהו עקרוני

ינון אהרוני:  ההשמטה של ה-30% היא לא אומרת שאי אפשר לשלם ככה

ינון אהרוני:  היא רק אומרת שלמפעיל יש שיקול דעת להחליט אם ב-day 1 הוא משלם X או Y אוZ כדי לאפשר - - -      

קריאה: זה לעשות צחוק מהעבודה

קריאה: אתה מסתלבט עלינו בפנים

ישראל אייכלר: הנושא הזה סוכם

ישראל אייכלר:  הוועדה תקבל את תשובת המשרד ואנחנו נפרסם אותה בעזרת השם

ינון אהרוני: הנושאים האחרים העקרוניים, אני כבר נגעתי בהם

ינון אהרוני:  רוב הנושאים שעלו פה בסופו של דבר נגעו על המכרז הזה

ינון אהרוני:  אני יכול להגיד שחוץ מהשכר שלא נפגע כהוא זה, שקל אחד לא ירד מהתעריף של המכרז הזה

ינון אהרוני:  המכרז, התעריף בו הוא זהה

ינון אהרוני:  אנחנו הוספנו לא מעט כסף במענקי שימור, בדיוק כדי לאפשר את המצב שבו עובדים לא עובדים תשעה חודשים, דרך אגב, בממוצע ואז עוזבים

קריאה: ינון, מענקים עד גיל 30

קריאה:  הם כולם מעל גיל 30

קריאה:  מה לא ברור?     

ינון אהרוני: אני מודע לזה ואני אמרתי שאני אגיב על זה

ישראל אייכלר: אני לא רוצה בסיכום הדיון להוציא אנשים

ישראל אייכלר:  אני מבקש עכשיו שקט מוחלט עד שהוא מסיים

ישראל אייכלר:  אף מילה

ינון אהרוני: בתגובה שלנו בכתב אני אגיב על הסעיף הזה

ינון אהרוני:  אני ראיתי את הסעיף הזה

ינון אהרוני:  אני אגיב עליו

ינון אהרוני:  זה נמצא כרגע בדיון ואני אגיב עליו

ינון אהרוני:  אני לא אומר מה התשובה עליו, אבל אני אגיב

ינון אהרוני:  אני אתייחס לזה, אבל אתם לא יכולים להתעלם מזה שנוסף סכום נכבד מאוד כמענקי שימור למדריכים האלה, כי אנחנו רואים אותם נשארים שלוש, חמש שנים והלוואי וגם יותר מזה

ינון אהרוני:  אני רוצה להזכיר, מדובר במדריכים, אני לא חושב שזה אנשים שרוצים להישאר כל חייהם בתפקיד הזה

ינון אהרוני:  אנחנו צריכים לשמר את האנשים האלה לפרק זמן של שלוש עד חמש שנים

ינון אהרוני:  הלוואי וגם יותר, וזה המודל שבנינו במכרז החדש הזה

ישראל אייכלר: תודה רבה למנכ"ל, תודה רבה על הדיון

ישראל אייכלר:  אנחנו הארכנו בחצי שעה יותר מהמתוכנן

ישראל אייכלר:  בעזרת השם כאשר אנחנו נקבל את התשובות, אנחנו נביא בפני הציבור

ישראל אייכלר:      
     ישיבה זו נעולה