הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 22, 2023-05-28 00:00

מיכאל ביטון: יש קבלן זוכה ל-1,700?      

דמיטרי אפרצב: ברזני ואבני הדרך יתכננו, זה שתי חברות, ואנחנו באטרף רצים על העניין

מיכאל ביטון: הם זכו כבר?      

דמיטרי אפרצב: הם זכו, היה מכרז

מיכאל ביטון: השיווקים שלהם מותנים בסגנון מחיר מופחת?      

דמיטרי אפרצב: היו לנו 702 יחידות דיור במחיר מופחת, דירה בהנחה

דמיטרי אפרצב:  אנחנו מאוד מאמינים בפרויקט, לכולם רועדות – לא יודעים מה לעשות

דמיטרי אפרצב:  ל-700 יחידות הדיור הללו 4,000 איש ניגשו להגרלה

דמיטרי אפרצב:  זאת אומרת יש כאן הצלחה בלתי רגילה ואנחנו כרגע רצים

דמיטרי אפרצב:  הם חילקו תכנון לארבע חברות אדריכליות כדי לרוץ מהר

דמיטרי אפרצב:  ועדת תכנון ובנייה של קצרין, יש לנו ועדה עצמאית עם סמכויות מורחבות, הודות להחלטת ממשלה אנחנו קיבלנו את כל המענים הנדרשים

דמיטרי אפרצב:  בדרך כלל קשה לשמוע את זה מראש עיר או ראש רשות, קיבלנו את כל המענים הנדרשים

דמיטרי אפרצב:  אנחנו כמובן פועלים כרגע גם לשדרג את זה, אבל אנחנו פונים לחברה שמתעסקת בהנפקת היתרי בנייה חיצונית כדי לעמוד בלחץ כי אנחנו בכל זאת ועדה קטנה והעסק הזה רץ בצורה יוצאת מן הכלל

דמיטרי אפרצב:       רק בשכונה עצמה יש קרוב ל-100,000 מטר של בנייה למוסדות ציבור, בתי ספר, גני ילדים, בתי כנסת, מקוואות

דמיטרי אפרצב:  יש כאן מעל ל-40,000 מטר תעסוקה ומסחר, יש כאן עשרות אלפי מטרים של מלונאות, ופה מדובר שרק בשכונה הזאת מעל 2,500 פתרונות תעסוקה ברמות שונות של תעסוקה כאשר כמובן הדגש שאנחנו שמים הוא בעיקר דגש של שירותים לאזור כולו, אקדמיה ומחקר

דמיטרי אפרצב:    זו תכנית מתאר כוללנית של קצרין שהוועדה מתנהלת, כאן אתה רואה בעצם עיר מתוכננת ל-25,000 תושבים שיש בתוכה גם שטחים חקלאיים, חקלאות מתקדמת

דמיטרי אפרצב:  יש החלטה לגבי בית ספר לווטרינריה ובית חולים לווטרינריה השני במדינה, קיבלנו גם אישורים להקמת בית חולים וגולת הכותרת בין היתר זה תכנית אודם, שאני לא צריך לספר לך, היית שותף מוביל להוצאת חזון למציאות ואנחנו כבר בסבב שני של גיוס

דמיטרי אפרצב:       קמפוס תל חי בשלבי סיום

דמיטרי אפרצב:  כל קצרין כרגע היא בתוך תעלות תשתית עם גירוד כבישים וכל השאר

דמיטרי אפרצב:  נכון להיום בקצרין מסתובב קרוב ל-500 מיליון שקל בתכניות בנייה בפועל כאלה ואחרות ואנחנו מאוד מקווים שבסופו של דבר בשטח אש אחמדייה נשלים תכנון של שש תכניות נוספות, לייצר לדורות הבאים את ההזדמנות שלהם לקבל במשמרת שלהם יכולת לייצר פה שינוי מאוד דרמטי

דמיטרי אפרצב:      הנקודה היחידה שאני מאוד מבקש בהקשר לוועדה, אני בטוח שזה יעלה גם כאן, קצרין בתחילת שנות ה-90, זה הפרדוקס, סמי בר לב ראש המועצה דאז יחד עם השותפים שלו יצא למרכזי קליטה בקרב העולים החדשים, ניסו לגייס אותם להגיע לקצרין, אלה לא ידעו רוסית, אלה לא ידעו עברית, דיברו אנגלית, מי שדיבר בתחילת שנות ה-90 אנגלית רהוטה היו בעלי תואר שלישי ומעלה

דמיטרי אפרצב:  כך מי שהגיע לכאן הגיעו לכאן דוקטורים ופרופסורים בתחומי טכנולוגיה רבים והחממה הטכנולוגית הראשונה שהוקמה במדינת ישראל הוקמה במועצה המקומית קצרין

דמיטרי אפרצב:       מאז ממנה יצאו הרבה מאוד מפעלים, לצערי לא כולם נשארו בקצרין מסיבות ידועות, זו מחלה של פריפריה באופן כללי, ולאחרונה במשך עשר השנים האחרונות פועלת כאן חממה טכנולוגית שזכתה במכרז

דמיטרי אפרצב:  אנחנו הופתענו מאוד שבתום עשר שנים יש איזה שהוא שינוי במדיניות שבעצם מוציא פרמטר של פריפריה, בטח כמו קצרין, מתוך ההשוואה, דבר שיכול לעשות הפסקת פעילות כאן כל כך משמעותית שכפי שסיפרתי לך, זה חלק אינטגרלי משמעותי ביותר בפיתוח העיר והאזור וגם האזור הגדול

אייל אבירם: אני מנהל את חממת גליל-אופק, זו חממה שנייה שעובדת פה באזור רמת הגולן, אנחנו זכינו במכרז לפני שבע שנים

אייל אבירם:  אני אראה לכם סרטון קטן

אייל אבירם:  (הקרנת סרטון)

אייל אבירם:       כשהגעתי לפה לפני ארבע שנים היו שני דברים שקרו, האחד, אחרי חודשיים שנכנסתי לפה קיבלנו צו סגירה כי החממה לא עמדה ביעדים ואחרי שקיבלתי ארכה נכנסה הקורונה, ואז התחלנו לפרוח

אייל אבירם:  אחד הדברים הראשונים שעשינו זה שהבאנו את הבחור הצעיר פה לידי, שלא הציג את עצמו, ד"ר נועם יוסף, שיש לו גם תואר בפיזיקה וגם מתמטיקה וגם ביולוגיה ועשה יבוא אישי שהבאנו אותו מאילת לרמת הגולן, אותו ואת המשפחה שלו ואת אשתו

מיכאל ביטון: מה עשית באילת?      

נועם יוסף: מחקר בביולוגיה ימית

אייל אבירם: אז עשינו כמה דברים טובים וזה היה בעזרת בעלי המניות שלנו

אייל אבירם:  יש לנו ארבעה פמילי אופיס, העיקרי שבהם זה קבוצת מיקאל, רוני נפתלי ומיקו גילת

מיכאל ביטון: שלוש שנים החממה לא עמדה ביעדים

מיכאל ביטון:  קיבלת ארכה לכמה זמן?      

אייל אבירם: קיבלתי חצי שנה ארכה ומאז אני חושב שאנחנו הפכנו להיות אחת החממות היותר טובות שיש היום ברשות

אייל אבירם:  אני אומר את זה בצניעות, תיכף אתה תראה גם למה

אייל אבירם:  עשינו שני דברים כדי לשפר את מה שעשינו, אבל שנייה, בעלי המניות שלנו זה אנשי תעשייה שמגיע להם הכבוד על מה שהם עשו פה

אייל אבירם:  זו קבוצה שאף אחד מהם לא רעב ללחם והם החליטו שהם לא רק רוצים לעשות עסק שעוזר ל - - - אלא גם רוצים שיהיה בפריפריה ולהראות יש לו אימפקט על הצפון

אייל אבירם:  והכללית הצטרפה לסיפור הזה והייתי דירקטור מטעם הכללית ואחר כך - - -     

מיכאל ביטון: כל הקבוצה הזאת זה בהגשה להקמת החממה או שיש מצטרפים מאוחרים יותר?      

אייל אבירם: הכללית הצטרפה אחר כך

מיכאל ביטון: בהמשך, אבל בהגשה לחממה כל הגופים האלה היו?      

אייל אבירם: היו, כן

אייל אבירם:  זו שאלה מעניינת

אייל אבירם:  לא שואלים שאלות כאלה בדרך כלל

אייל אבירם:  אני לא רוצה לספר לכם על כללית, זה לא מעניין, אני רוצה לספר לכם על המנהלים שיש לנו כאן

מיכאל ביטון: מה אחוז הלקוחות של כללית בגליל?      

קריאה: 70%

לילך: בקצרין ובגולן זה הרבה יותר, זה כמעט 90%

אייל אבירם: הכללית מאוד חזקה

אייל אבירם:  אנחנו פתחנו שלוחה ברישיון בתוך בית חולים העמק כדי שיהיה גם איזה שהיא ולידציה קלינית דרך הכללית כי זה עדיין אזור פיתוח א'

אייל אבירם:  עכשיו הייתה בינינו בדיוק שיחה עם מנהל הרדיולוגיה של העמק

אייל אבירם:  זה האנשים הטובים שבאו לנהל

מיכאל ביטון: יש שם מרכז סרטן, של חיים כצמן, שולמית כצמן

אייל אבירם: שהוא בונה אותו ואוטוטו הוא מסתיים

אייל אבירם:  יש שם מרכז מאוד יפה שבונים אותו, הוא לקראת סיום

מיכאל ביטון: שהוא מחקר, לזכרה

מיכאל ביטון:  הייתה רופאה בעצמה

אייל אבירם: נכון

אייל אבירם:  כמו שאתה מסתכל, המנהלים שבאים לפה אלה לא מנהלים על הדרך, לכל אחד מהם יש את התארים והאיכויות המיוחדות שלו שהוא מגיע לכאן, כמובן שאנחנו גם נותנים ייצוג לכל מי שצריך לתת לו ייצוג

אייל אבירם:  אני לא אוהב את השקף הזה, אבל סיפרו לי שצריך לעשות

אייל אבירם:       הסיפור של מה שהפכנו פה את החממה הזאת, זה בעצם ניצלנו את הרשות לחדשנות שיודעת לתמוך בפרויקטים שאחרים לא אוהבים לתמוך בהם

אייל אבירם:  ניצלנו את העובדה שבתקופה של הקורונה אף אחד לא כל כך הסתדר והחלטנו להעביר לפה את הטכנולוגיות באמת פורצות הדרך הכי גדולות בעולם

אייל אבירם:       איך אתה עושה את זה? אף אחד לא רוצה לבוא לקצרין, בהגדרה, בהתחלה, זה לא עובד בהתחלה, ואז כשאתה מציע לאנשים את עורכי הדין הכי טובים, את משרדי רואי החשבון הכי טובים שעובדים איתנו, את המעטפת וגם השקעות המשך, פתאום אתה שם לב שהנושא הגיאוגרפי הסתדר, החיים שלהם מסתדרים פתאום

אייל אבירם:  כשהם רואים שיש תמיכה שעובדת פה, והצלחנו להביא לפה טכנולוגיות שפעם היו שולחים לנו, ואני אומר את זה פה לכולם, כשאתה בא לקבל טכנולוגיות אנשים שולחים לך את האקסל שהכינו במיוחד בשבילך, זה בדיוק האקסל שאף אחד לא רוצה לקחת את הטכנולוגיות, את זה שהכינו במיוחד

אייל אבירם:  היום אנחנו נמצאים במקום שפונים אלינו ראשונים

אייל אבירם:  נכנסו לפה חברות, אני תיכף אראה לכם אותם אז אתם תבינו על מה אני מדבר

מיכאל ביטון: הטכנולוגיה היא בראשיתה

אייל אבירם: אנחנו משקיעים, הסיד הראשוני בטכנולוגיות

אייל אבירם:  אנחנו לוקחים בדרך כלל רעיונות, אני מקים צוותים, אף אחד לא בא אליי עם חמישה אנשים ואומרים לי: יאללה, בוא תשקיע בנו, זה בדרך כלל לא קורה

אייל אבירם:  אנחנו צריכים לעבוד, לחפש, להביא את המנכ"ל הנכון ואת המהנדס הנכון ולבנות את הצוותים

אייל אבירם:  יש פה גם צוות של בנות, שהן יבואו לפה גם מחר, שעוזרות לנו גם למצוא כוח אדם פה בצפון

אייל אבירם:       אבל אני אתן לך דוגמאות של חברות שיש כאן שעושות פה שינוי

אייל אבירם:  זה למשל חברה שכבר גייסה מעל עשרה מיליון דולר, היא מייצרת על גבי עלי טבק תרופות ביולוגיות או גרוס פקטור לתעשיית ה-cultured meat

אייל אבירם:  כדי לעשות בשר מתורבת

אייל אבירם:  סתם בשביל המספר, היום סטייק עולה 300 דולר, כי החומרים צריכים להיות יקרים, כי עושים אותם בפורמט של תרופה, כמו אינסולין למשל, שזה חלק מגרוס פקטור

אייל אבירם:  תחשבו שאנחנו מייצרים את זה בחקלאות ברמת הגולן, במרום גולן, יש שם מטע של טבק, עלי טבק, ואנחנו מייצרים שם את החומרים שאיתם אנחנו צריכים להשתמש לגרוס פקטור לתעשייה הזאת, במקום לשלם 100 דולר אנחנו משלמים חמישה דולר

אייל אבירם:  זה שינה את הטכנולוגיה

אייל אבירם:  הם מקימים מפעל בתל חי ויש שם כמה עשרות עובדים כבר ויהיו שם כמעט 100 עובדים כשזה יסתיים ויש להם כבר צבר הזמנות עוד לפני שהתחלנו

אייל אבירם:       יש למשל חברת לייזר

אייל אבירם:  אנחנו מצאנו לייזר שהגיע ממפא"ת

אייל אבירם:  מפא"ת שילמו עליו, אני לא יודע בשביל מה, אני לא יודע מה הם עשו בו, אבל פתאום הפכנו את זה לאיזה שהוא לייזר, לקחנו את כל הנושא של הרפואה והפכנו את זה לחברה אחרת

אייל אבירם:  אפילו השקענו בשתי חברות, אחת בתחום של חקלאות ועוד חברה שותפות ראשונה בארץ של בית חולים הדסה, כללית ותנובה על חברה אחת

אייל אבירם:  כולנו על חברה אחת, שאני מקווה שיום אחד תעשה במהרה בימינו עזרה למי שיש לו פה, אנשים שיש להם קרוהן וקוליטיס

מיכאל ביטון: קרוהן - - -     

אייל אבירם: זה בבליעה, זה שאתה בולע אותו ואז אתה חוטף את כל הדלקות במעי ואין פתרון, אלה תרופות ביולוגיות

אייל אבירם:  אנחנו הצלחנו למצוא טכנולוגיה שאפשר להפיק אותה, זה מפעל של תנובה בעמק בעפולה

אייל אבירם:  שתבינו איך זה עובד פה, ישבנו ביחד אייל מריס ואני, לחצנו יד, אמרנו שאנחנו מקימים חברה ביחד, לקח לנו תשעה חודשים עם עורכי דין שבלבלו לנו את המוח, אבל עבדנו כרגיל, כי לחצנו יד ועבדנו כרגיל

אייל אבירם:       אז יש לנו פה עוד כל מיני טכנולוגיות

אייל אבירם:  יש לנו טכנולוגיה שמחזירה תחושה לאנשים שאיבדו אותה, שזה מדע בדיוני

מיכאל ביטון: יש דרך לעודד את חלקם לגור פה?      

אייל אבירם: אני מגיע לזה

אייל אבירם:  אין להם איפה לגור פה

אייל אבירם:  רק עכשיו הוא מתחיל לבנות, אבל תשאל את הבחור הצעיר הזה שבא לגור פה

לילך: כבר אין שטחים לבנייה

אייל אבירם: תשאל אותו, הנה הבחור הצעיר שרוצה לעבור לגור פה

אייל אבירם:  רק עכשיו הוא בונה בית, אחרי שלוש שנים

נועם יוסף: עברתי לגור פה לפני שלוש שנים ברמת הגולן, בהתחלה בשכירות ב - - - כי זה מה שהיה, הייתי נוסע 40 דקות לפה כל יום, אחר כך שכרתי במקום אחר, אתה מוצא איפה שמתפנה

נועם יוסף:  זה לא פשוט להקים משפחה ולעבור לכאן, גם מקצועית וגם שזה יענה על כל הדרישות המשפחתיות

נועם יוסף:  ההיצע פה מאוד מאוד נמוך

דמיטרי אפרצב: מיכאל, זה בדיוק האקוסיסטם שאנחנו מנסים לבנות מרוורס להילוך חמישי וצריך עוד להגיע להילוך שמיני

דמיטרי אפרצב:  אז קודם כל אידיאולוגית, זה שהטכנולוגיות האלה נולדות כאן, מקבלות כאן תמיכה ומתפתחות ואפילו שהמפעל הוא בתל חי או במקום אחר זה סופר בסדר, כי זה העניין להיות משמעותי

דמיטרי אפרצב:  דבר שני, אנחנו מזרימים מאוד גדולה של מגורים

דמיטרי אפרצב:  לשמחתי, אבל לצערי אני אומר, לטווח של עשר שנים פה באזור אין תכניות, זה קשור לכל מיני תהליכים אחרים

דמיטרי אפרצב:  וגם הריכוז כאן של תל חי והריכוז של מעבדות נוספות ופסיליטיז שהוא מתחיל לבנות עכשיו עוד מרכז טכנולוגי גדול של המועצה, כל זה ביחד אמור לתת את כל ההתבססות שבסופו של דבר גם לד"ר מאילת יהיה רצון להגיע למקום, כל זמן שנשמור על איכות חיים מספיק גבוהה

קריאה: אנחנו גם מפעילים תכנית אזורית

אייל אבירם: הוא צודק

אייל אבירם:  אנשים שבאים מהמרכז רוצים לחיות פה טוב, רוצים מגורים איכותיים, רוצים בתים פרטיים

מיכאל ביטון: נכון, אז למה לא לעשות הרבה בני ביתך?      

דמיטרי אפרצב: הלוואי

דמיטרי אפרצב:  תגיד לנו איפה אפשר לבנות

אורן משולם: פעם אחת זה בני ביתך, פעם אחת זה גם כל ההרחבות

אורן משולם:  אנחנו הצלחנו עכשיו מבחינה אזורית להכניס סעיף בהרחבות שיהיה מיקוד לאנשי הרפואה והטכנולוגיה והפיתוח, הראשון התחיל בכרכור, כבר חמש יחידות מוציאים

אורן משולם:  אפשר, אבל צריך תכנית המשכית לזה

אייל אבירם: וכסף

אייל אבירם:  תסתכל מה עשינו עם כסף

אייל אבירם:  אנחנו פתחנו לפני חודשיים את החברה ה-20, אני חייב להודות שיש לי כבר 17, שלוש אנחנו סגרנו

אייל אבירם:  לפעמים טכנולוגיה לא מצליחה, לפעמים יזם לא מצליח

אייל אבירם:  תסתכלו על המספר של העובדים שיש לנו נכון להיום, בתלושים, לא עובדים בזה, עובדים בתלושים ואני מבטיח לך אף אחד מהם לא על משכורת מינימום

אייל אבירם:  אני אומר לך את זה בוודאות

אייל אבירם:  ואני רוצה להגיד לך יותר מזה, אנחנו לא משלמים לעובדים שלנו פה פחות מאשר במרכז, בייחוד למהנדסים וכו', כי אחרת לא יבואו, אין מה לעשות

אייל אבירם:      זה מה שאנחנו שמנו, זה השקעות המשך אחרי זה

אייל אבירם:  והדבר שאנחנו הכי גאים בו, 50% השארנו פה

אייל אבירם:  לפחות 50% השארנו בצפון

מיכאל ביטון: מה קורה ברווחים?      

אייל אבירם: נכון להיום ה-ROI שלנו, אנחנו גם לא מפסידים

אייל אבירם:  אנחנו לא מפרסמים את זה

אייל אבירם:  אנחנו רק משקיעים כסף, ההשקעות החדשות בחברות שלנו מבטאות שווי שונה, מה שהשקענו, אז ה-ROI הוא מעל עשר, הוא טוב, אבל צריך לממש את זה ואז אנחנו נראה שאנחנו גם החזרנו את הכסף

אייל אבירם:  נכון להיום המשקיעים רק שמים כסף ולא רואים שקל חזרה

מיכאל ביטון: והחברות האלה, חלקן נסחרות בבורסה?      

אייל אבירם: לא, אבל אנחנו מעריכים שאנחנו נראה תרומה לפחות חלק מזה

מיכאל ביטון: ויש חברות שהן פוטנציאל לגדילה?      

אייל אבירם: תסתכל, אתה רואה את חמש החברות שיש פה עכשיו? החברה הזאת של האנדוזום פותחת קו ייצור בהעמק, בעפולה

אייל אבירם:  וואן פס זו חברה שמייצרת כבר, פתחה קו ייצור בבר לב

אייל אבירם:  אנדוסטרים באור עקיבא וביובטר, כמו שרשמנו פה, הם בתל חי, וחברת דומוטק פותחת קו ייצור בטבריה, מהעבר השני של הכנרת

אייל אבירם:       דרך אגב, זו חברה שעושה משהו מיוחד, הם באו לכללית ואמרו שהם לא יכולים להביא אנשים מהפריפריה לישון במעבדות שינה או בכל מיני מקומות כאלה, אי אפשר, אין מקום וגם אף אחד לא בא וגם כשאתה בא למעבדת שינה אתה לא ישן

אייל אבירם:  קחו מעבדת שינה, תביאו אותה הביתה

אייל אבירם:  זה 25 סנסורים, זה לא פשוט, זה חתיכת סיפור, החברה הזאת כבר הגישה, שילמה, 200 יחידות ראשונות לייצר וכבר הגישה ל-FDA והצליחה לקחת מעבדת שינה ולהביא אותה הביתה

אייל אבירם:  לא יצטרכו יותר לרוץ לכל מיני מקומות כאלה ואחרים

אייל אבירם:       אנחנו עושים שיתופי פעולה עם כמעט כל דבר שזז בארץ

אייל אבירם:  זה דוגמאות כאן על הדרך

אייל אבירם:  אני לא אכנס לכל הסיפורים האלה

אייל אבירם:  כרגע אנחנו מסיימים את השנה השנייה

מיכאל ביטון: תלך לאתגרים, לעבודה מול הממשלה, מה התקדם, מה לא מתקדם

אייל אבירם: יש עכשיו מכרז חדש שעדיין בדיונים ועוד לא יצא

אייל אבירם:  המכרז החדש ישב פה לפניך בדיוק בכיסא שלך דרור בין לפני כמעט חודש, חודש וחצי, והודיע לנו שאין עדיפות לפריפריה, הודיע לנו ש - - -     

מיכאל ביטון: שמענו על זה שמועה, מוציאים את הפריפריה מהפרמטרים? זה לא המסקנה ההפוכה?      

סלעית לב: זה לא שמוציאים את הפריפריה מהפרמטרים, אלא כיום יש שתי תכניות או לפחות היו כמה תכניות חממות, הייתה תכנית החממות הרגילה, שזה הזיכיון שהיה פה, שהולכת להסתיים בסוף השנה, והייתה תכנית החממות הפריפריאלית

סלעית לב:  במסגרת שינוי כלל מסלולי הרשות, וזה מה שאני מניחה שדרור הסביר, והנושא עדיין נמצא בדיונים, עוד יש דיונים בנושא, אמורים לצאת מסלולים חדשים עד סוף השנה ובמסגרתם ייצאו הליכים חדשים

סלעית לב:  זה לא שלא יהיה פריפריה, פשוט כל הנושא של חממות פריפריאליות שיש כרגע שלוש שעוד נבחן היעילות של ה - - -     

מיכאל ביטון: זאת נחשבת פריפריאלית?      

סלעית לב: לא, זה אזור פריפריה, אבל היא לא נחשבת חממה פריפריאלית

אייל אבירם: הוציאו לפני שלוש שנים מכרז חדש לחממות פריפריאליות עם תקציב יותר נמוך, שמו אותן אחת באי-נגב, שמו אחת בכרמיאל, אחת ב - - -     

סלעית לב: איפה שהגישו, זה לא שזה נבחר

אייל אבירם: החממות האלה, אחת מהן מצליחה טוב, קוראים לה אי-נגב, השתיים האחרות מדשדשות, סלחי לי שאני אומר את הדברים האלה, משום שנתנו להם תקציב נמוך מדי

סלעית לב: הגדילו אותו

סלעית לב:  השוו אותו לפני כמעט שנה

אייל אבירם: המכרז של החממות הוא זה שמניע את התעשייה בארץ

אייל אבירם:  היום ההשקעות בסין הן על הפנים

אייל אבירם:  קורים עכשיו שני דברים - - -     

מיכאל ביטון: רגע, אייל, אתם סתם מסבכים את העניין

אורן משולם: היה לנו מכרז, המכרז הקודם היה לנפת הגולן

מיכאל ביטון: תנו לי לשאול

מיכאל ביטון:  אני שואל אני מבין

מיכאל ביטון:  יש חממות שלא מוגדרות פריפריאליות, רגילות

סלעית לב: המכרז הכללי של כלל החממות זה חממות רגילות

מיכאל ביטון: הם חממה רגילה ולא מזמן הקמתם חממות שנתתם להן מושג פריפריאלי

סלעית לב: אבל פה, החממה פה, בגלל שהיא באזור פריפריה קיבלה תקציבים שחממות אחרות לא קיבלו למרות שזה היה תחת אותו מכרז, כי ניתן פה תקציב גדול בגלל שזה פריפריה

סלעית לב:  דרך אגב, בהליכים הישנים יותר, אז באמת זה היה לפי נפות, המכרזים היו מושתתים על נפות, אז לקחו נפה מסוימת ואמרו מקימים פה חממה, עכשיו בואו תגישו לנו הצעות

דמיטרי אפרצב: רק בשוליים אני אגיד שזאת הייתה ההזדמנות היחידה שלנו כי בדרך כלל בטבלאות אקסל ממשלתיות אנחנו תמיד רחוקים מדי, מסכנים מדי ולא זה ואנחנו לא מועצה אזורית, אנחנו מועצה מקומית

דמיטרי אפרצב:  זה סוג של חיה ש –      

אייל אבירם: במכרז הקודם יש פה מפעל של 140 עובדים שעדיין - - -      

אורן משולם: שמשלם את המשכורת הכי טובה בקצרין

אורן משולם:  קוראים לו נורדסון, הוא התחיל קליטו טק והוא נמכר לחברה אמריקאית, הם עדיין השאירו פה את כל הייצור, 140 עובדים, עושים קטטרים למערכות השתן

מיכאל ביטון: מה אתם מבקשים מהמדינה? ואם הוא אמר שזה בדיונים, אז למה הוא הודיע להם שזה לא פריפריאלי?      

סלעית לב: לא, מה שקורה זה שבדרך כלל, מה שהם מדברים זה להוציא ספציפית קול קורא לחממה למשל בקצרין או ברמת הגולן

סלעית לב:  התעדוף הפריפריאלי או תעדוף אזורי זה משהו שהרשות לא יכולה לעשות אותו

סלעית לב:  אנחנו כרשות ממשלתית לא יכולים לבוא ולהגיד אוקיי, כמו שהיה לנו בהליכים אחרים, אנחנו עכשיו מקימים חממה בקצרין

סלעית לב:  אז יהיה הליך חממות, בתקווה שהתנאים שלו ייסגרו, תמיד בכל ההליכים שלנו יש תעדוף לפריפריה, יש ניקוד נוסף, היה לנו הליך הנבטה שלא מזמן הסתיים והיה שם ניקוד נוסף לפריפריה

סלעית לב:  זאת אומרת תמיד בכל ההליכים שלנו הפריפריה כן מקבלת ניקוד נוסף מעבר לניקוד הקריטריונים

סלעית לב:  דרך אגב, הקריטריונים פה עדיין לא נקבעו, אבל זה תמיד ניתן בכל הפרמטרים

מיכאל ביטון: מה אתם רוצים ש - - -     

אורן משולם: אותו דבר, נפת הגולן

אורן משולם:  שיהיה כתוב כמו שהיה כתוב

אייל אבירם: יש היום עדיפות - - -     

מיכאל ביטון: במכרז לפני שבע שנים?      

אורן משולם: נפת הגולן

אייל אבירם: העדיפות הזאת מתבטאת בשני דברים, האחד, התקציב שלי גדול יותר מתקציב של חממה ברעננה בחצי מיליון שקל, אז יש לי אינסנטיב, אז יש לי איך למשוך אותו לפה

אייל אבירם:  שתיים, עוזרים לנו גם בהוצאות תפעול

אייל אבירם:  זה לא מתנה, זה הלוואה

אייל אבירם:  עוזרים לנו גם בהוצאות תפעול לפריפריה

אייל אבירם:  ברגע שיש לי איזה שהוא ערך מוסף, גם חצי מיליון שקל - - -     

מיכאל ביטון: ולמה את אומרת שאתם לא יכולים לעשות זה אם עשיתם את זה לפני שבע שנים?      

סלעית לב: לפני שבע שנים זה היה מושתת – עוד כשלא היינו רשות החדשנות, היינו בתוך משרד הכלכלה, זה היה שונה

סלעית לב:  היום כשאנחנו רשות ממשלתית אם אנחנו רוצים לעשות העדפה אנחנו צריכים לעבור ועדת כספים כדי להוציא הליך

סלעית לב:  פעם אחרונה שעשינו את זה זה היה על החלטת ממשלה שקבעה לנו שיהיה למשל פעילות באזור באר שבע, לקח לנו רק שנתיים לעבור ועדת כספים

סלעית לב:       יש לזה עוד בעיות מעבר לזה, שאפשר גם לדבר עליהן, אבל בפעם האחרונה שעשינו את זה באמת זה לקח שנתיים, המסלולים התעדכנו לקראת סוף שנה, נאמר דצמבר, צריך להגיש את זה לוועדת כספים, בהנחה שיש רצון כזה, כי צריך להבין שלא רק בקצרין רוצים חממה, רוצים חממה בכל עיר בארץ, יש לזה עוד תופעות לוואי, כמו שראינו גם בבאר שבע וגם בחיפה, ואנחנו לא אוהבים את תופעות הלוואי

סלעית לב:  ברגע שאתה מוציא הליך תחרותי למקום ספציפי, מראש ההצעות שאנחנו מקבלים הן לא תחרותיות

סלעית לב:  אני לא אומרת ספציפית עליכם, דיברתי על באר שבע וחיפה כרגע

סלעית לב:       הכוונה החדשה שתהיה, ואני שוב אומרת, החממות זה מסלול שעוד לא כתוב, אני מכירה אותו באופן אישי, ואת כלל המסלולים, כי אני נמצאת בוועדה שכותבת אותם - - -     

מיכאל ביטון: עוד שאלת הבהרה

מיכאל ביטון:  נניח שהם פעלו טוב עשר שנים אז הם יוכרו מחדש? כשהם זוכים במה הם זוכים, בהמשכיות?      

סלעית לב: אז יהיה הליך שמפרסם לבקשה להגשת חממה, וניסיון העבר או ניסיון בליווי חברות וזה, תמיד גם נותן ליווי עודף

סלעית לב:  ככה שזה גם נותן יתרון

סלעית לב:  לכן חממות שהיו פעילות בעבר מול הרשות קיבלו

סלעית לב:  דרך אגב, זה חלק מהביקורת שאנחנו מקבלים הרבה פעמים, כי אומרים שאנחנו מונעים כניסה של גופים חדשים לתוך הקליקה של החממות הזאת שהיא נורא יוקרתית, אבל תמיד ממשיכה לשמר את עצמה

סלעית לב:  אז מצד אחד יש רצון להכניס משקיעים חדשים, מצד שני יש רצון לתת ניקוד למי שכבר התנסה, למי שליווה, למי שהגיע להצלחות

אייל אבירם: אני רוצה שתי הערות למה שהיא אומרת, והיא צודקת

אייל אבירם:  אחת, הניקוד הזה לחממה ותיקה הוא הגיוני, לא בגלל שאני מנהל את החממה, משום שאם אתה תיקח את החברים האלה ברשות, והם עושים עבודה טובה והם מכינים מכרז והם באמת מתאמצים, כשאתה בא עם הנהלה חדשה לוקח להם בערך שנתיים לחברה הראשונה, בערך

סלעית לב: נכון, שנתיים

סלעית לב:  זה ממש המון זמן

מיכאל ביטון: אם זה מצליח

אייל אבירם: לא, להכניס את ה - - -     

סלעית לב: הם מחליפים הנהלה בדרך כלל אחרי חצי שנה, יש המון אי יציבות, זה נכון

אייל אבירם: הם לא יודעים לעבוד בהתחלה

אייל אבירם:  יש דמי לימוד

אייל אבירם:  דבר שני, אני רוצה לבקש מכם, אם אנחנו בענייני לבקש אני רוצה לבקש מכם משהו

אייל אבירם:  הסנכרון של מכרזים חדשים, צריך שתהיה לו איזה שהיא אקוויוולנציה לסיום מכרזים קודמים

אייל אבירם:  השנה מסיימות שלוש או ארבע חממות, מסיימות, זה אומר שאתם מבינים כמה השקעות מפסיקות להיות אקטיביות, המכרז הבא אולי יהיה עוד שנה, אולי, נניח יעשו סוף שנה, חצי שנה גרייס וכו'

אייל אבירם:  יש קאט שהוא נקודתי בגלל תאריך, במקום שיהיה קאט שברגע שיש מכרז חדש תשחררו אותנו, אבל אל תעשה את הפער הזה באפשרות של אנשים להשקיע

אייל אבירם:  תנו לנו או לאחרים להמשיך לעבוד עד שתודיעו, אוקיי, הסתיים המכרז

מיכאל ביטון: גם אם אתה נפרד מחממה? יש איזה מין תהליך לעזור להם לתת 75%, 50%, לתת איזה שנתיים-שלוש, לא לפרק - - -     

סלעית לב: אז אני לא יודעת אם דרור התייחס לזה, אם הוא היה פה, סליחה שקטעתי אותך, אבל במודל החדש של כל התכניות חממה היא לא תהיה רק חממה

סלעית לב:  הוא דיבר על זה? עוד מעט יהיה פורום מנהלים, אז בפורום מנהלים יציגו את זה בצורה קצת יותר רחבה, אבל בגדול מתוכנן שחממה לא תהיה רק חממה ותשקיע רק בשלבים של חממה, אלא חממה תוכל להיות או להגיש בקשה לרשות במסגרת המסלולים החדשים, וזו ההסתכלות החדשה, ולכן היה עיכוב בלוחות הזמנים, ואני מסכימה איתך, החממה שהיא תוכל להיות מסגרת מלווה לכל שלבי החיים של החברה, משלבים התחלתיים וגם עד ההמשך

אייל אבירם: איפה האבל? תגידי את האבל?      

סלעית לב: איפה אבל?      

אייל אבירם: אני אעזור לך עם האבל

אייל אבירם:  היום יש יתרון לחממה כי אני לוקח סיכון שאף אחד אחר לא מוכן

אייל אבירם:  אני לפעמים לוקח עבודה מהאקדמיה שאף אחד לא מוכן להסתכל עליה, אני מקים את הצוות, מביא אנשים, עושה עבודה, משתדל להקים חברה

אייל אבירם:  אנחנו הפכנו להיות ליזמים, לצערי, לא כי רצינו, אבל זה המצב

אייל אבירם:  ואנחנו מקבלים מהרשות - - -     

מיכאל ביטון: אני רואה בזה משהו טוב

אייל אבירם: אני אוהב את זה, דרך אגב, זה עושה לי את החיים מעניינים

אייל אבירם:  והרשות תומכת ב-85% בכל פרויקט חדש, וזה מדהים, זה עשה עבודה מדהימה

אייל אבירם:  מה קורה כרגע? השמועה אומרת, ואני מצטער אם אני מצטט לא נכון, השמועה אומרת שהרשות הופכת להיות קרן השקעות, מה זה אומר? זה אומר שבמקום לתת תמיכה של 85% עכשיו הם מורידים את זה ל-70% או ל-50%, לפיפטי-פיפטי, אז אין יתרון למה שעשינו עד היום, משום ש-50-50 או 60-40 אני יכול לעשות מחר בבוקר בלי להיות חממה, כי זה חלק מהתכניות של המדינה ואין עוד ערך מוסף שיכול לתת פה לצפון

מיכאל ביטון: אבל זו שמועה

אייל אבירם: נכון, אני מקווה שהשמועה לא נכונה

סלעית לב: היא לא מאה אחוז, ביום שלישי אתם תקבלו את כל התמונה המלאה, את כל המודל המלא ודווקא כפריפריה אתם תקבלו תוספת על כל מה שכולם מקבלים ודווקא תחזרו לקבל יותר תמיכה לתפעול ולדברים

מיכאל ביטון: סלעית, הורידו לכם תקציב?      

סלעית לב: 100 מיליון

סלעית לב:  הורידו 100 מיליון

מיכאל ביטון: יש תקציב מדינה, מה זה אמור?      

סלעית לב: לא, פרסמו, הורידו 100 מיליון, לפחות כרגע, מתוך 2

סלעית לב: 1 או 2

סלעית לב: 2      

מיכאל ביטון: כמה מתוכם הולכים לחממות?      

סלעית לב: משהו כמו 90-80 מיליון, תלוי בשנה, תלוי בהגשות

מיכאל ביטון: כל פרויקט החממות הוא 100 מיליון בשנה?      

סלעית לב: כן

סלעית לב:  אני חייבת להודות שיש מגמה מאוד מאוד ברורה - - -     

מיכאל ביטון: ואם נגיד חממות יצליחו לייצר חברות, אותן חברות יכולות להיכנס למסלולים אחרים שלכם?      

סלעית לב: בוודאי, הן נכנסות כבר היום

סלעית לב:  יש חברות שמתחילות עוד בשלבים מוקדמים יותר של תנופה ויהיו מסלולים עוד יותר טובים שתוכלו להשתמש בהם כדי לעודד יזמים עוד בשלבי הפרה-סיד, אז זה דווקא חדשות טובות, ותוכלו ללוות אותה, ושלב החממה יישאר כשלב עסקי

מיכאל ביטון: יש מצב שמדינת ישראל פתאום מודיעה בסוף המכרז הזה: אין לנו שום קשר לרמת הגולן?      

סלעית לב: תיאורטית כן

סלעית לב:  אם לא יפרסמו הליך תחרותי או יפרסמו וקצרין או החממה פה לא תזכה אז כן

מיכאל ביטון: מי יושב בוועדה הזאת?      

סלעית לב: זה תלוי, או המנכ"ל או היו"ר, או עמי או דרור, נציגי ציבור כמובן, משרד המדע, נציג של החמ"ט, החשב של הרשות, נציגי הרשות, יש כמה עובדי רשות, זה תלוי בוועדה, אבל בוועדות שלנו זה סמנכ"ל חטיבת הזנק שהוא רלוונטי לחממות

מיכאל ביטון: משרד הכלכלה?      

סלעית לב: לא, אנחנו לא תחת משרד הכלכלה, אנחנו תחת החמ"ט, אז הם יושבים שם בוועדה

מיכאל ביטון: מה ראשי התיבות של חמ"ט?      

סלעית לב: חדשנות, מדע, טכנולוגיה

מיכאל ביטון: המשרד החדש?      

סלעית לב: כן, מקצרים אותו לחמ"ט

לילך: חמ"ת יש כבר, חברה ממשלתית לתיירות

אייל אבירם: המשמעות המיידית של מה שקורה זה שאנחנו אחרי חצי שנה מתקפלים

אייל אבירם:  זו המשמעות, כי אין לנו הארכה

לילך: מיכאל, ברשותך, החלטת הממשלה 864 של קצרין וגולן - - -     

מיכאל ביטון: סליחה, לילך, בוא נוציא מכתב מהוועדה ספציפי על הגולן, אבל גם כללי על תעדוף הפריפריה ושמירת חממות שהצליחו

מיכאל ביטון:  נוציא לשר אקוניס וגם נעשה דיון מעקב בוועדה איתו

מיכאל ביטון:  מתי המכרז הזה יוצא?      

סלעית לב: אמור להיות ברגע שהמסלולים יאושרו, מקווה שבחצי השנה הקרובה

מיכאל ביטון: אז תוך חודשיים דיון עם אקוניס על המכרזים האלה אצלנו בוועדה

אייל אבירם: ואם אפשר להוסיף עוד מילה, אז לפחות לנסות לעשות שהחממות החדשות והישנות יתחלפו כשזה קורה באמת ולא לפי תאריך אידיאלי

מיכאל ביטון: מה את עונה על הדבר הזה?      

סלעית לב: הסיבה היחידה היא השינוי במדיניות של המסלולים של הרשות

מיכאל ביטון: לא, אבל אם הוא רוצה רציפות

סלעית לב: לא, הוא צודק מבחינת לוחות הזמנים, היה אמור להיות רצף

מיכאל ביטון: אז איך פותרים את זה? מה הפתרון שאפשר לעשות?      

סלעית לב: כרגע מחכים למסלולים החדשים כדי להוציא אותם במתכונת - - -     

מיכאל ביטון: אבל אנחנו לא יודעים מתי הם ייכנסו לתוקף, אז למה אנחנו לא יכולים בהוראת שעה, שכל עוד לא נכנס - - -      

סלעית לב: מה שקורה זה שמכיוון שאנחנו חושבים שהתנאים החדשים של החממות החדשות יהיו יותר טובים אנחנו לא רוצים שייכנסו זכיינים לתנאים בחממות הנוכחיות ואחרי חודשיים, או שלושה או חצי שנה, ייצא הליך חדש עם תנאים יותר טובים

אייל אבירם: אני מוכן לקחת את הסיכון

מיכאל ביטון: אבל זה משבית אותם חצי שנה מפעילות

אייל אבירם: אני מוכן לקחת את הסיכונים, אנחנו חיים - - -     

מיכאל ביטון: אם אתה אומר בשקיפות לבן אדם, יש לך שתי אפשרויות, להיכנס עכשיו או לחכות לתנאים אולי אחרים

סלעית לב: זו ההחלטה שהתקבלה כרגע

מיכאל ביטון: לא, אבל איך אנחנו עושים את זה פורמלית? זו בטח הנהלה ניהולית, של היושב ראש, של המנכ"ל, שחממות רשאיות לפעול עד למועד ההחלטות על חממות חדשות, ובלבד שהן מיידעות את המשקיעים ואת היזמים שייתכן שיהיו תנאים אחרים ולשיקולם להיכנס בתקופת הביניים או לחכות לשינוי

סלעית לב: אז יש מסלול שמגדיר איך החממות פועלות והן מוגדרות לתקופת פעילות ואחרי זה – אתם נמצאים כבר בסוף השנתיים שאתם יכולים להכניס חברות או שאחרי זה יש לכם עוד שנתיים?      

אייל אבירם: אנחנו ב-1 בפברואר לא יכולים להכניס יותר אף אחד, למרות שאנחנו רוצים

מיכאל ביטון: לא יכולים לפי חוק? לפי מה?      

סלעית לב: לפי המסלול

אייל אבירם: אנחנו לא יכולים, לפי המסלול נגמר לי החוזה

מיכאל ביטון: החוזה נגמר ועדיין אין חממות חדשות

אייל אבירם: בדיוק, אין אלטרנטיבה

מיכאל ביטון: אז למה אנחנו לא יכולים בתקופת הביניים הזאת?      

סלעית לב: בגלל שיש מסלול שהוא לא רלוונטי רק לחממה הזאת, אלא לעוד חממות שהסתיימו וחייבים לשמור על איזה שהיא שוויוניות, בעבר באמת היו הליכים רציפים - - -     

מיכאל ביטון: זה שוויוניות, אבל יש עיקרון רציפות ויעילות

אייל אבירם: אני אתן לך עוד

אייל אבירם:  כשהיה את הסיפור של הקורונה והמכרז הקודם לא יצא מצאו את הדרך והאריכו לחממות האחרונות בכמעט שנה וחצי עד שהמכרז יצא

אייל אבירם:  עכשיו שכחו את העיקרון הזה, שהיה נכון לפני שלוש שנים

מיכאל ביטון: בוא נעשה רציפות, אבל כדי לא להיות חשופים, לא לתביעות ולא לטענות, ברמה של שקיפות שאותו יזם שנכנס בתקופת הביניים חותם על מסמך: ידוע לי כי מתוכננים להקים פה כללים חדשים ועל אף זאת אני בוחר להצטרף במועד הזה

מיכאל ביטון:  איזה שהוא מסמך של גילוי נאות ושהעבודה לא תיגמר

סלעית לב: בתקופת הקורונה הייתה איזה שהיא הוראת שעה בגלל שהיה קורונה, אבל במסלולים אני לא מכירה - - -     

מיכאל ביטון: את יכולה לבדוק את זה? זה לא הגיוני

אייל אבירם: הוראת השעה הזו באמת עשתה טוב, עשיתם עבודה יפה והארכתם

מיכאל ביטון: גם את יודעת מה יכול לקרות

מיכאל ביטון:  נניח שעמדתם ביעד והחממות החדשות ייצאו בעוד חצי שנה, זה מצב אופטימלי, אבל יכולה להיות עתירה לבג"צ, יכולה להיות איזה שהיא השבתה שמונעת מהכניסה לתוקף של החדשות כמעט שנה, אז פגעת בשטח, ביכולת שלו לתפקד

מיכאל ביטון:  צריך להציג את זה גם לשר, גם למנכ"ל וליושב ראש ולהגיד שזו בקשה של הוועדה לייצר רציפות בעבודה כפי שנעשה בעיקרון של הקורונה עם הזהירות שאדם יחתום על מסמך שידוע לו כך וכך וכך, שלא יהיה חשוף

מיכאל ביטון:  זו משימה בשבילך

נועם יוסף: אני רוצה לדבר בכובע כפול

נועם יוסף:  אחת, אני סמנכ"ל פיתוח עסקי של החממה, והכובע השני שלי, אני אבא לשני ילדים צעירים ואנחנו פה תושבי הגולן

נועם יוסף:  הגענו לגולן, אני חש את השוק ואת האתגר להביא לכאן כוח אדם איכותי, כי אנחנו די תלויים כרגע במהנדסים, בדוקטורים, באנשי טכנולוגיה, נקרא להם ככלל, מבחוץ

נועם יוסף:  אנחנו ניזונים בעצם מאנשים מבחוץ וכשאני מסתכל על הילדים אני רואה את הקושי המקומי לפתח אנשי טכנולוגיה אין-האוס בגולן, בפריפריה, תכניות מצוינוּת, תכניות טכנולוגיות, מעבדות מייקרים וכו' בגלל היעדר גם כוח אדם טכנולוגי, כוח אדם שיהיה מדריך אפילו טכנולוגית

נועם יוסף:  מה שקורה היום זה שנוער או ילדים צעירים יותר צריכים לנסוע לעמק, כדי לאסוף מטבריה ומהגולן ומהעמק - - -     

מיכאל ביטון: אז אתה רוצה לעשות פה משהו חינוכי לנוער? יש להם במשרד המדע רובוטיקה, עניינים

מיכאל ביטון:  תעשו מייקרס

לילך: יש לנו מעבדות מייקרס גם לגולן וגם לקצרין

מיכאל ביטון: יש לכם רחפנים?      

לילך: יש מעבדת מייקרים, גם בגולן וגם בקצרין שממש הולכת לקום כרגע, של רובוטיקה

נועם יוסף: נכון, זה קורה, אבל כחזון לעתיד צריך להמשיך ולהשקיע בדור הצעיר כדי שנוכל לקדם מצוינות ואנשים טכנולוגיים מהפריפריה ולא להיות ניזונים מהמרכז

מיכאל ביטון: אז אני אחזיר לך את הכדור, אתם הייתם ב-MindCET בירוחם? אתם צריכים לנסוע ל-MindCET

מיכאל ביטון:  MindCET זה סוג של חממה לחינוך וטכנולוגיה

מיכאל ביטון:  הכסף להקמה של התשתית מתורם והכסף לפעילות זה תורם ויצאו משם חברות בשווי קרוב למיליארד דולר

מיכאל ביטון:  לא ידעת את זה? ומה שלא ידעתם זה ש-MindCET לקח על עצמו להניע במרחב את החינוך הטכנולוגי

מיכאל ביטון:  זה לא שהוא מימן, אבל הבאנו מהמדע, חיברנו למרכז מדעים, אבל הוא היה בית לילדים

מיכאל ביטון:  לא צריך להתבייש, אם אתם פה כבר עשר שנים ואתה דוקטור, הילד, מתי הוא חווה חוויה של למידה? כשדוקטור עובד איתו בלילה פעם בשבוע

מיכאל ביטון:  למרות שאתה עסוק, אני יודע, אבל הבאנו מהנדסים מקמ"ג, הבאנו דוקטור לפיזיקה מקמ"ג שיושב עם הילדים האלה ואז יצא שאחוז הפיזיקאים בנות מירוחם היה הכי גבוה במדינה, רק בגלל מפגש כזה עם הפיזיקה

סלעית לב: אנחנו תומכים גם ביוניסטרים

סלעית לב:  יוניסטרים לא פעילה כאן?      

קריאה: יוניסטרים כן

מיכאל ביטון: אני אוהב את יוניסטרים, עזרתי ליוניסטרים להפוך מתכנית אחת לתכנית גדולה, הם היו רק בכפר יונה ואני לקחתי אותם לאילת ובאר שבע ולעוד מקומות, אבל יוניסטרים זה מאוד ממוקד וזה יזמות עסקית

סלעית לב: טכנולוגית, אנחנו שינינו את זה

סלעית לב:  אנחנו כבר שנה שביעית שהדגש שלנו - - -     

מיכאל ביטון: מצוין, אבל מה שמדברים פה זה בסוף כמה ילדים מאוהבים בפיזיקה, בכימיה, במתמטיקה, ברחפנים ובתכנות, הדבר הזה קורה כשזה לא בבית ספר, זה קורה עם זיקה לבית הספר, אבל בערב, כמו תנועת נוער של מדעים

מיכאל ביטון:  אז יוניסטרים עושה את זה ממוקד על קבוצה אחת, אבל אנחנו רוצים שזה יגיע למאות ילדים

מיכאל ביטון:  יוניסטרים בסוף מטפל ב-30 ילדים

אייל אבירם: בוא ניקח את מה שהוא אומר, סליחה שאני קוטע אותך, ולמה שלא נכניס את זה למכרז הבא של החממות הפריפריאליות, שחלק מזה זה גם תרומה לקהילה

אייל אבירם:  זאת אומרת שהם צריכות להתחייב להיות – התחייבות, לא לבלבל את המוח

אייל אבירם:  יש לי פה כמעט 20 דוקטורים בתחומים שאני אומר לך - - -     

מיכאל ביטון: אייל, אני מניח שהחשש של מי שעושה מכרז כזה לאבד פוקוס, בסוף הוא כן רוצה שזה יהיה עסקי ומקצועני, אבל המבט שהוא נתן זה המבט של האבא

אייל אבירם: אתה יודע למה הוא נתן את זה? גם נועם וגם אני יודעים, אנחנו גם עושים דברים שאנחנו לא מדברים עליהם פה, וגם אורן חיבר אותנו ועושים את זה, בהתנדבות ובאהבה

אייל אבירם:  אפשר לעשות את זה הדברים האלה גם יותר מסודר בהתנדבות ואהבה

מיכאל ביטון: אפשר לעגן את זה, למשל דווקא עבור חממה שהיא ותיקה, שאחד הדברים להמשכיות זה ההיטמעות שלה בקהילה, מה ההיטמעות שלה בקהילה מבחירת חיבורים ושותפויות אזוריות, מי נהנה מהנוכחות שלה

סלעית לב: אז את זה אנחנו מתכננים במרכזי חדשנות שאנחנו נוציא קול קורא בעוד שבועיים בערך, משהו כזה, אבל זה לא חממה בדיוק, זה יותר מרכזי חדשנות

אייל אבירם: את יכולה להשתמש בתשתיות שלנו

אייל אבירם:  אם אתם מחר בבוקר אומרים, אני לא צריך מכם כסף בשביל החממה, אני אעשה את זה על חשבוננו

מיכאל ביטון: בסוף התופעה הכי יפה זה שיש פה 20 חוקרים ו-40 ילדים מסתובבים כאן

סלעית לב: אז זה בדיוק בתוך מרכזי החדשנות, מה שנכנס זה גם קשר עם מוסדות מחקר, אקדמיה, אבל לאו דווקא – חממה מתמקדת מאוד מאוד בהשקעה במיזמים, מרכז חדשנות הוא לא גוף שאמור להשיא רווחים על ההשקעות שלו אלא יותר לתכלל פעילות אקוסיסטמית והוא יוצר רק לפריפריה

מיכאל ביטון: ויהיו מרכזים כאלה?      

סלעית לב: אנחנו רוצים לצאת - - -     

אייל אבירם: אולי אני עושה גול עצמי לעצמי, אני יכול לעשות את שניהם

מיכאל ביטון: לא, אבל לא בטוח שזה נכון לך

אורן: אנחנו מעכשיו נעבור לקטע של תעשייה

אורן:  אני אעשה היכרות קטנה עם האשכול ואז אזור התעשייה

אורן:  האשכול קודם כל

מיכאל ביטון: אנחנו קודם מסכמים פה

מיכאל ביטון:  מה ששמענו פה זה מרשים, שהצלתם בעצם את המקום הזה, כי הוא היה על סף סגירה, אז כל מי שעסק בדבר הזה, תבורכו וזה מרגיש לשמוע ולראות את המניפה ומגוון הדברים שהספקתם לעשות

מיכאל ביטון:  אנחנו נהיה איתכם, לא בקלות נוותר למדינה שבגולן לא יהיה חממה

מיכאל ביטון:  לא נוותר

מיכאל ביטון:  גם אקוניס מבין את זה, הוא לא בן אדם שלא מבין את זה, תזמינו אותו כמה שיותר מהר לכאן ואנחנו גם נדבר איתו

מיכאל ביטון:      על הסוגיה הזאת של רציפות והמשכיות תעדכני אותי תוך שבועיים אם אפשר לעשות איזה הוראת שעה או משהו

מיכאל ביטון:  אני לא רוצה לפנות אליו בבעיות שאתם יודעים לפתור לבד, רק בבעיות הגדולות

מיכאל ביטון:       לגבי הנושא של שילוביות, של יזמות וקהילה שצומחת לצדה, אתם צריכים לנסוע ל-MindCET, לאבי ורשבסקי ולאסף שלו

מיכאל ביטון:  שלו זה איש הייטק מקונברס שבא לגור בירוחם והביא איתו עוד מתכנתים והם המורים למדעים וכו'

מיכאל ביטון:  הוא ואבי עובדים ביחד

דמיטרי אפרצב: זה בדיוק הפתרון שאנחנו מחפשים אותו

מיכאל ביטון: אז אתם צריכים ללמוד את המודל הזה ואתה צריך להיות מתוחכם

מיכאל ביטון:  יכול להיות שלא נכון לך להגיש את הצד החינוכי, יכול להיות שהעירייה או החברה הכלכלית או מישהו צריך להגיש את מרכז החדשנות הזה, לזכות בו ובאזור לעשות סינרגיה בין מרכז החדשנות שהוא יותר באזור הקהילתי חינוכי לצד העסקי

אייל אבירם: אני מודה שאני לא פוליטיקאי

מיכאל ביטון: לא קשור פוליטיקה, זה פרקטיקה

ינון אזולאי: אשכול גליל מזרחי, אפשר לראות אותו פה בפריסה, זה 18 רשויות

ינון אזולאי:  אפרופו כשדיברת על היכולת לקדם דברים מבחינה אזורית, בסוף אם מסתכלים על כמות הרשויות פה, הן קטנות, בחלקן לא מסוגלות לפתח עצמאית עבורן פיתוח כלכלי וזה היתרון שבו ביחד החליטו ראשי הרשויות, וולונטרית אגב, הם כולם בחברות וולונטרית באשכול, להתאגד, ואפשר לראות פה את ההיקפים

ינון אזולאי:       מה הם החליטו באשכול? שהאשכול יעסוק בשלושה תחומים, קידום ופיתוח מנועי צמיחה אזוריים, אנחנו נראה חלק מהם, איגום משאבים

ינון אזולאי:  כמו שאמרתי, יש פה הרבה רשויות קטנות, רק מכרז לפינוי אשפה, אם אחד היה הולך לבד היה מקבל מחירים ואנחנו פה עם 18-17 רשויות, רק ב-2022 הבאנו חיסכון משמעותי של שישה מיליון שקלים לתחום הזה

ינון אזולאי:  ובסופו של דבר טיוב ושיפור וצמצום פערים כי זה פריפריה שבתוך הפריפריה כשיש בה ערים

ינון אזולאי:       מה אנחנו עושים עם כל משרדי הממשלה? אם אתה שואל אותי מה אני צריך, אני צריך שמשרדי הממשלה, אחת, יאפשרו לאזוריות לבוא לידי ביטוי

ינון אזולאי:  כשרשות אחת לא יכולה לגשת לקול קורא והיא יכולה להתאגד עם מספר רשויות, בסופו של דבר זה הערך הגדול

ינון אזולאי:  יצא השבוע, הצלחנו לעשות את זה בפעם הראשונה, המשרד לפיתוח הנגב והגליל הוציא ביום רביעי האחרון קול קורא לחסם תקציבי שבו אשכול יכול לאגד מספר רשויות ויכול להגיש לחסם, כך שזה לא יוצר מתח בין הרשות לבין האשכול

ינון אזולאי:       זו הפעילות שהאשכול עושה

ינון אזולאי:  חינוך, אגב, נגעת, 3,700 ילדים לומדים מדעים, לומדים טכנולוגיה, לומדים בפקולטה לרפואה, 'צוערים לרפואה', תכנית שראשי הרשויות החליטו שהיא התכנית שתעצב את הנוער שיישאר כאן

ינון אזולאי:       פרויקטי פסולת ווטרינריה

ינון אזולאי:  אם אתה שואל אותי מה חסר פה, מתקן קצה

ינון אזולאי:  בעוד שלוש שנים אנחנו לא נדע לאן לקחת את האשפה שלנו וזה המון כסף

ינון אזולאי:  צריך פה מתקן קצה של מיון וטיפול בפסולת אזורית ואין באזור שלנו

מיכאל ביטון: למה לא עושים?      

ינון אזולאי: בימים אלה אנחנו למול המשרד להגנת הסביבה, ביחד לעשות את זה עם שני אשכולות, עוד פעם

מיכאל ביטון: אפשר לעשות מזה כסף

ינון אזולאי: ברור

ינון אזולאי:  מה הבעיה? כמות הטונאז'

לילך: א', אנחנו עובדים על זה כבר עשר שנים כלכלית, מאוד מאוד מסובך בגלל הפיזור, המרחקים הגיאוגרפיים וכמויות האשפה

לילך:  עשינו על זה דוקטורט

מיכאל ביטון: אין מספיק אשפה

ינון אזולאי: ולכן מה שעשינו בהסכמה, שני אשכולות, גם בית הכרם וגם אנחנו נקים מתקן משותף

ינון אזולאי:  בית הכרם זה כרמיאל

ינון אזולאי:  וכמובן ששני האשכולות שיהיו חברים בדבר הזה, יהיו להם עלויות הרבה יותר נמוכות בהקשרים האלה

ינון אזולאי:       אני אתן דוגמה לפיתוח כלכלי

ינון אזולאי:  אצלנו כל ראש רשות מוביל תחום, דימי מוביל את תחום התיירות והתרבות, אבל לא רק בראייה של תיירות ותרבות, אלא תיירות ותרבות בראייה של פיתוח כלכלי

ינון אזולאי:  אני אתן דוגמה, לפני שנה פעם ראשונה עשינו פסטיבל יין בראש פינה, הגיעו 2,500 איש

ינון אזולאי:  האשכול לקח על זה אחריות

מיכאל ביטון: למה אתה אומר פעם ראשונה?      

ינון אזולאי: לא, פעם ראשונה שהאשכול הסתכל על זה אזורי

ינון אזולאי:  השנה, לפני שבועיים, קרוב ל-5,000 איש בהקשרים האלה ואנחנו ב - - -     

מיכאל ביטון: לאירועים אתה לא מזמין אותי, רק לצרות

ינון אזולאי: אז לקחת את זה בחשבון, דימי

ינון אזולאי:  שוק איכרים, המשרד לפיתוח הנגב והגליל בחר באשכול שלנו, אנחנו עושים עשרה שווקי איכרים, מה שנקרא תוצרת הארץ, לאפשר לחקלאים למכור את התוצרת להם

ינון אזולאי:      אחד מהפרויקטים שאנחנו רואים גם כלכלית, אני אתן דוגמה, אי אפשר לעשות פיתוח לעסקים קטנים רק בסוף שבוע בתחום התיירות

ינון אזולאי:  הובלנו איזה שהוא מהלך לתיירות אמצע השבוע

ינון אזולאי:  רק לסבר את האוזן, גמלאים, הגיל השלישי, שרוצים לטייל באמצע השבוע ובסופו של דבר גם יחזיקו את העסקים פה באזור, אנחנו על הדבר הזה בהגשות

ינון אזולאי:      הדבר האחרון זה מרכז ידע

ינון אזולאי:  אנחנו מקבלים פה הרבה החלטות, כשאתה שואל את עצמך על בסיס מה הן מבוססות, הלמ"ס לא סופר 50% מהתושבים שלנו

ינון אזולאי:  אנחנו הקמנו לראשונה מרכז ידע אזורי ביחד עם מכללת תל חי וקרן רוטברג, שסוף סוף קודם כל נתעסק במהי איכות החיים של האזור, אנחנו בשלבי הקמה שלו

מיכאל ביטון: מה זה הקרן הזאת?      

ינון אזולאי: קרן רוטברג זו קרן קנדית שעושה איתנו לא מעט תכניות

מיכאל ביטון: זה מארק גרביס

ינון אזולאי: נכון, אתה מכיר אותו?      

מיכאל ביטון: אני כל כך מכיר אותו שהוא היה אצלי בשבת בבית

ינון אזולאי: נכון, הוא פה

ינון אזולאי:  אז מארק עושה איתנו שתי תכניות מאוד גדולות, מרכז ידע אזורי ומנהיגות אזורית, קורס מנהיגות אזורית

מיכאל ביטון: צריך להכיר את הקרן הזאת

מיכאל ביטון:  אבל יש בעיה עם העניין של רמת הגולן

ינון אזולאי: לקרן הזאת אין בעיה

דמיטרי אפרצב: אני כל כך רגיל שמזמינים אותך לפתור איזה שהיא בעיה, בסוף אנחנו יוצאים עם רשימת משימות מפה עד הודעה חדשה

דמיטרי אפרצב:  אבל זה מצליח

קריאה: היא תכיר טוב מאוד את הגולן ואת בעיית הבריאות בצפון בכלל ואנחנו מתחילים להדק דברים שם

מיכאל ביטון: זה ממש טוב

מיכאל ביטון:  שמרת על קשר עם מארק לאורך השנים?      

קריאה: כן

קריאה:  סטיבן שם גם

ינון אזולאי: תכנית נוספת, נגעת בזה, זו תכנית וולקאם

מיכאל ביטון: אייל, זה לא יפגע בכם

מיכאל ביטון:  לקרן הזאת יש 600 מיליון דולר, היא צריכה להשקיע השנה, השנה היא משקיעה 28 מיליון דולר, שליש בארץ, שליש בקהילה היהודית בוונקובר ושליש בסוגיות של התמכרויות כי זה נושא שהיה קרוב לליבו של האיש הזה

אייל אבירם: אתה יודע כמה זמן ומאמץ אנחנו משקיעים בלחפש פתרונות הדברים האלה? זה אחד ה - - - שלנו ואני לא מצאתי עדיין אפשרות להשקיע בזה, אלוהים יעזור לי ויעזור לי להשקיע בתחומים האלה

מיכאל ביטון: סתם ללכת לקרנות פילנתרופיות שלא מבינות את הפיתוח הכלכלי זה בזבוז זמן, אבל יש כמה גופים בארץ, למשל קק"ל אנגליה, שכבר נתן לגופים עסקיים הלוואה או הלוואה משולבת עם מענק

אייל אבירם: זה אחד המקומות היחידים שאנחנו מכירים שתמיד הדלת פתוחה אצל כולם

מיכאל ביטון: זה יהדות העולם, מארק גרביס היה מנכ"ל של קהילת ונקובר, אז הוא היה בוס גדול בקהילות היהודיות בעולם

מיכאל ביטון:  במקור הוא ניהל את קרן מנדיל, כשהוא היה בן 30, כשהוא היה צעיר, אז הוא כל כך מכיר פה את האזור

מיכאל ביטון:  מה הכי מעצבן כשמגיעים תורמים? שהם נשארים תקועים בילדים ונוער בסיכון, אותה שפה, הם לא יודעים שקרה פה עוד משהו

מיכאל ביטון:  אני מניח שאם הייתי עושה סוקר בין תושבי הגולן ותושבי כל אצבע הגליל ושואל אותם האם אתם יודעים מה זה GO Innovation, 5% היו יודעים, 10%, נכון?      

אייל אבירם: האמת שזה גם באשמתנו

מיכאל ביטון: ואנחנו צריכים לדעת את זה

מיכאל ביטון:  אבל הגופים האלה צריכים לדעת שיש את זה, שזו אחת ההזדמנויות, גם קק"ל אנגליה, יש פה גם בחור מאנגליה, רונלד, איש כבד מאוד, יש לו מיליארדים לאימפקט פאונדיישן

מיכאל ביטון:  זה סר רונלד מאנגליה

מיכאל ביטון:  צריך לעשות מפה של הדברים האלה ולהביא אותם

מיכאל ביטון:  בסוף זו חובתה של ממשלה לדאוג, למנף את המגזר הרביעי, אותם אנשים שיכולים לתת הלוואה ארוכת טווח או מענק והלוואה או להיות שותפים בהשקעות בסיכון גבוה, אלה גופים שהם פוטנציאל לדבר הזה

ינון אזולאי: זה אחד השיקולים של מארק בהקמה של מרכז הידע, באמת באמת שההשקעות העתידיות יהיו בהקשר, מה שנקרא מבוססות שטח, מבוססות מידע

מיכאל ביטון: כן, הוא בן אדם יסודי, הוא לא ישים סתם כסף

ינון אזולאי: נכון

ינון אזולאי:  וולקאם, אפרופו, היא לנסות לאתר גם את הרופאים לבית חולים זיו, אנחנו רוצים להביא את הרופאים הבכירים, אבל אז מתחיל השיקול איפה האישה או הבעל יגורו, איפה הילדים ילמדו, ופה זו תכנית שאנחנו מול משאבי אנוש

ינון אזולאי:  אנחנו פותחים עוד מעט בבית חולים פוריה מרכז שיקום, 300 איש, צריך עכשיו לשכן אותם

ינון אזולאי:  גם פה למול רמ"י, למול גופים אחרים, בשטחים החומים לבנות יחידות של 70 מטר ביחד עם החטיבה להתיישבות, אני חושב שזה אחד מהדברים האלה

ינון אזולאי:  כל הדברים האלה, מי שמעודד אותנו זה האגף לאזוריות במשרד הפנים

ינון אזולאי:  לירון יושבת פה, הנציגה שלהם וביחד הם מעודדים אותנו עם כרטיסי פרויקט ואנחנו מביאים את זה לרשויות

ינון אזולאי:       שני תחומים אחרונים, תחבורה ואנרגיה

ינון אזולאי:  אנרגיה זה אחד מהתחומים המרכזיים של האשכול ביחד עם הרשויות, קודם כל כדי לראות מהי האנרגיה הבאה

ינון אזולאי:  אנחנו רוצים לקחת קפיצת מדרגה את ג'לג'וליה באיפוס מונה אפס, יש פה פוטנציאל אדיר של אנרגיה

ינון אזולאי:  ותחבורה, לשמחתי משרד התחבורה אישר לאשכול להתחיל לדון ולהסתכל על עצמו כגוף תחבורה ציבורית אזורי

ינון אזולאי:  לנו יש יתרון על אשכולות אחרים, יש לנו את חכ"ל גולן שיש פה גוף שכבר עובד בתחום הזה, מוכר בתחום הזה ומקצועי

ינון אזולאי:      בסופו של דבר תפקידו של האשכול להביא לידי ביטוי את השותפות, הביחד, נגעת בזה

ינון אזולאי:  בסוף התנועה בין היישובים היא גדולה, אנחנו צריכים לראות שהיא נשארת

מיכאל ביטון: יש לכם זיקה למקום הזה, אתם יודעים לעבוד עם המקום הזה?      

ינון אזולאי: אנחנו יודעים לעבוד עם כל הגופים במרחב

מיכאל ביטון: אני מאמין גדול באזוריות, אבל לא על חשבון שכל שותף באזור יצמח, ויש פערים באזוריות בין השותפים, צריך לקחת את החוליות החלשות ביותר ולדאוג להן

מיכאל ביטון:  היתרון של האשכול זה שהוא יכול להיות יזם, זה לא רק מה שמכתיבים לו בתחומי הפעילות והממשלה, אלא הוא יכול לזהות נושא שיש בו חסמים ולפעול בו והיופי באמת זה שראשי רשויות חברים בו מתוך בחירה

מיכאל ביטון:  מה היקף הפעילות הכספית של האשכול?      

ינון אזולאי: בשנה הזאת כ-180 מיליון שקל העביר תקציב

מיכאל ביטון: בחשבון שלו או גם דברים שהולכים לרשויות אבל הוא משפיע עליהם? כסף ישיר שמגיע אליו?      

לילך: זה כסף שהרשויות משלמות בעיקר

ינון אזולאי: ברוב המקרים, לדוגמה בתחום איכות הסביבה, אני לא מסכים עם לילך, אבל זה בסדר, זה רשויות

מיכאל ביטון: יש לה ביקורת

לילך: מה לעשות? זאת האמת

ינון אזולאי: קודם כל ביקורת זה דבר טוב

ינון אזולאי:  אני אגיד לך מה היתרון? כל הערה שלה בסוף בעלה אצלי בא לישיבה ואז אנחנו סוגרים את זה

מיכאל ביטון: אז 180 מיליון זה הפעלה ישירה או השפעה על משאבים?      

ינון אזולאי: גם

ינון אזולאי:  כסף ישיר וגם השפעה על משאבים

מיכאל ביטון: המאזן המבוקר שלך, יש בו 180 מיליון שקלים?      

ינון אזולאי: 180 מיליון שקל בקופה

מיכאל ביטון: זה יפה

קריאה: אני רק רוצה להוסיף משהו ולהגיד, לגבי מה שאמרת שהם לא צריכים לפעול לפי תכתיבים של המשרדים הממשלתיים

קריאה:  זה לא שם

קריאה:  נכון, אנחנו הרגולטורים של האשכולות, אבל האשכולות הם של הרשויות המקומיות, האשכולות באים לבצע את המדיניות ולפעול - - -     

מיכאל ביטון: זכיתי להקים אשכול, את יודעת

מיכאל ביטון:  אל תבזבזו עליי זמן בהסברים על דברים שכבר עשיתי

מיכאל ביטון:  אני רוצה לתת מקום למשרד החקלאות והכלכלה להגיד כמה דברים, בבקשה

מיכאל ביטון:  איפה אתם רואים את הזיקה, למשל נניח שכבר יש חממה, אתם יכולים להזרים לה לאיזה פרויקט מחקרי או למנף אותה קצת? הם כבר פה

מיכאל ביטון:  לא יודע, רחפן שמדשן, רחפן שבודק בעיות בעלים, כל מיני דברים כאלה

מיכאל ביטון:  יש למשל באזור כנרת מו"פ שרוצה לעסוק בזה, בחקלאות וטכנולוגיה, אז כבר יש פה חממה, האם אתם יכולים למנף אותה, להשקיע בה? יכולים לפנות אליכם באיזה דרכים?      

פארוק דבור: אז קודם כל הם פונים לא ישירות החממה, אלא החברות, הזכירו את ביובטר, אנחנו מלווים אותם בהקמת חממה שהיא משתלה לגידול הטבק בשביל להפיק אינסולין, אז אנחנו נעזור, נסייע כספית, לחברות היזמיות שהן חלק מהחממות, גם כאן, גם מה שהזכרת

פארוק דבור:  הם הגישו בהצעות טכנולוגיות במשרד לקבל מימון

פארוק דבור:  אז אולי לא הכי ישיר, אבל באופן - - -     

מיכאל ביטון: אבל הגולן צריך התייחסות מיוחדת

מיכאל ביטון:  אי אפשר להגיד במדינת ישראל שהגולן הוא כמו כולם

פארוק דבור: יש החלטת ממשלה ש - - -     

מיכאל ביטון: יש מחקר שעשינו בכנסת, כמות עסקים קטנים, וגילינו שכמות העסקים הקטנים גדלה ככל שהמצב הסוציואקונומי של הקהילה גדול וככל שהיא במרכז, למעט רמת הגולן, היא מחוץ לכללים, יש בה יותר עסקים קטנים למרות שהיא פריפריאלית ולמרות שהאוכלוסייה קטנה

מיכאל ביטון:  הסיבה היא כנראה שלא הייתה להם ברירה, לייצר לעצמם את כל השירותים

מיכאל ביטון:  זה מקום כל כך מיוחד שדורש טיפול מיוחד ולכן אנחנו כל כך דואגים

מיכאל ביטון:  תיאורטית אם לא יהיה איזה סייג ששומר על המקום הזה, או מישהו התרשל באופן ההגשה של המכרז, פתאום לא תהיה חממה טכנולוגית בגולן אחרי שהיא הצליחה והביאה תוצאות

מיכאל ביטון:  זאת הדאגה שיש פה

מיכאל ביטון:       וגם למשרד החקלאות, זה מקום מיוחד שהוכיח חדשנות ביין, אחד המקומות הכי מיוחדים במדינה בהיבט הזה, שאולי הוביל במדינה

מיכאל ביטון:  קמו הרבה יקבי בוטיק היום במדינה, אבל אתה רואה איפה תעשיית היין המיוחדת התחילה, היא התחילה בגולן

פארוק דבור: ברשותך, החלטת ממשלה 1170, גזרנו ממנה לפרויקטים לפני החממה, היום מכון שמיר מיחידות החדשנות בגולן

פארוק דבור:  החלטת ממשלה 864, זה ישירות לקצרין, מה שדיבר דימה, על בית הספר - - -     

מיכאל ביטון: זרעתם דברים מיוחדים לגולן בהחלטת הממשלה

פארוק דבור: ודאי

פארוק דבור:  אנחנו ידענו להוציא מכל המכלול לקדם את החדשנות כאן

פארוק דבור:  לדוגמה, הקצאה טכנולוגית שיצאה בתקופת הקורונה, שהוא תקציב ארצי, אני לא רוצה להגזים, אבל קרוב ל-70% הכסף נשאר באזור הגולן, כך שמה שאתה אומר זה מתחבר

מיכאל ביטון: זה בזכותך

פארוק דבור: לא, לא בזכותי, ברור שלא

מיכאל ביטון: אני אומר כל הכבוד, אם ידעת לשים יד על כסף בהזדמנות לאזור שלך זה דבר מבורך

אייל אבירם: אם יש משהו שבאמת עוזר לסטרטאפ, לחברות הצעירות, זה תשתיות

אייל אבירם:  אם אתה תדעו לעשות מכון וולקני קטן פה, שמיר, אתם עושים בשמיר עכשיו עבודה מדהימה

אייל אבירם:  דרך אגב, חברה אחת שלי סוף סוף עשתה עסקה עם שמיר

אייל אבירם:  לא חשוב כמה כסף, לא שאלנו כלום, אמרו ונתנו להם לעשות עבודה

אייל אבירם:  התשתיות, לצורך העניין היום ללכת לקבל נניח עשרה דונם לגדל עלי טבק, אני צריך לבקש ממישהו שיעשה לי טובה במרום גולן

אייל אבירם:  קחו את זה אתם, תקבלו כסף, אנחנו נשלם, רק תעשו שזה יהיה תשתיות למחקר

פארוק דבור: אז קודם כל הגולן היא מועצה ראשונה וחתמתי להעביר את הקרקע של המו"פים למועצה האזורית שיתחילו לקדם

מיכאל ביטון: חקלאות דיברו

מיכאל ביטון:  כלכלה, משה, אתה רוצה להגיד משהו?      

משה פריינטה: מבחינת מינהל אזורי תעשייה אין לנו מה להציע

מיכאל ביטון: אבל אין איזה היגיון שתהיה זיקה לרשות החדשנות?      

משה פריינטה: רשות החדשנות היו במשרד הכלכלה עד הקדנציה הקודמת

מיכאל ביטון: זה בירוקרטי

סלעית לב: אני אתייחס גם בשם משרד הכלכלה, ברשותך, כי לאחרונה, בשבועיים האחרונים, הסתובבנו ברחבי הארץ יחד עם משרד הכלכלה סביב כל תכנית פורטר, כל המשרדים מדברים עליה

סלעית לב:  כל הנושא של פורטר מדבר בדיוק על הנושא של אזוריות ואנחנו ממשיקים לזה, כמובן זה מתממשק לאשכולות, התקציבים שבאמת אמורים להיות ייעודיים לאזורים ספציפיים עם עוגנים, עם תכנית באמת מקיפה

סלעית לב:  צוות פורטר חזר לארה"ב, הוא יחזור בתחילת יוני, ממש עם תכניות עבודה וזה אמור להיות ממומשק גם איתנו

מיכאל ביטון: אז זה מחבר אתכם?      

סלעית לב: אנחנו התחברנו ובקול קורא הקרוב גם משרד החקלאות, בעצם קול קורא שאני מוציאה בעוד שבועיים חיברתי גם את משרד הכלכלה, גם את החקלאות, הגנת הסביבה, ואנחנו נוציא קול קורא משותף לאיגום תקציבים לטובת אך ורק אזור פיתוח א'

מיכאל ביטון: אני אסכם את החלק הזה

אייל אבירם: אם אפשר משהו קטן, לא אליי, לאנשים שמתעסקים בכוח אדם וכלכלה ולהעביר את האנשים לצפון

אייל אבירם:  יש היום, ואולי בצדק, מה שנקרא double dipping לאנשים ואני אסביר

אייל אבירם:  לפעמים אנחנו רוצים להעביר אנשים פה לצפון ורוצים לתת להם איזה שהוא אינסנטיב כלכלי שמגיע להם

סלעית לב: מיכאל לא מרשה, אחר כך הוא בא אליי בוועדה ואומר שנתנו כסף

אייל אבירם: לא אני, אני לא צריך את הכסף

סלעית לב: הייתי חייבת, נכון?      

מיכאל ביטון: לא כדאי לך להרים לי על ה - - -     

סלעית לב: לא, אני צוחקת

סלעית לב:  בדיחה, אסור בדיחה? קצת

מיכאל ביטון: את יודעת מה? תהפכי את הבדיחה לחידה

מיכאל ביטון:  חמש חברות קיבלו 624 מיליון וחברה אחת קיבלה 324 מיליון וקוראים לה נגב קום ועד היום אני מחפש אותה והיא אמרה שהיא תביא 200 עובדים לנגב, אני גם מחפש אותם

מיכאל ביטון:  ואותך זה מצחיק

סלעית לב: לא, זה לא מצחיק, חלילה

סלעית לב:  אני אומרת שצריך ללמוד, לפעמים ממחזרים תכניות - - -     

מיכאל ביטון: לצערי זה אירוע שלא נחקר, זה ועדת חקירה, אומרים צוללות זה ועדת חקירה, איך שמים כסף ככה?      

קריאה: שמו את הכסף?      

מיכאל ביטון: נתנו 624 להביא עובדים לנגב, אולי הביאו 200 אם באמת, אולי, 600 חלקי 200 3

מיכאל ביטון: 5 מיליון שקל לעובד

מיכאל ביטון:  אבל היא התחילה, אני לא רציתי, אני התאפקתי היום

אייל אבירם: יש עובדים כמו עולים חדשים, או אנשים שיכולים לעשות המעבר הזה, שמגיע להם כסף, הם לא יכולים לקבל פעמיים, גם ממני משכורת, הם לא מקבלים ממני כלום, משכורת, וגם לקבל כסף בגלל שהוא עולה חדש, הוא עושה הכשרה מקצועית וזה

אייל אבירם:  זה לא בא אליי, אני לא צריך את הכסף הזה, אבל תנו לאנשים להרוויח, לפעמים גם האפשרות הזאת זה סתם בירוקרטיה

קריאה: מיכאל מסכם, מחכים לנו למטה

מיכאל ביטון: אני רוצה קודם כל להודות לכולכם על זה שבאתם בשעה מוקדמת לגולן

מיכאל ביטון:  אנחנו יצאנו בשש בבוקר

מיכאל ביטון:  וזאת הייתה פגישה טובה שנותנת תקווה גם על העשייה שלך, דימה, בעיר ובכלל בגולן

מיכאל ביטון:  במועצה האזורית ביקרנו כבר כמה פעמים, אנחנו רואים את התמונה, אבל החממה פה שהתחילה כנראה עם קשיים ומניבה והופכת להיות חממה מניבה עם איכויות אנושיות ומדעיות ויזמיות גבוהות, אז אני רוצה באמת להודות לכל מי ששותף, גם ליזמים המקומיים וגם למי שמגבה אתכם ברשות החדשנות, כי זה נראה מודל שמצליח

מיכאל ביטון:      האתגרים כלפי העתיד

מיכאל ביטון:  אחת, להבטיח את העתיד של המקום הזה ולהרחיב אותו, כולל מענה לשאלה איך ייראה המכרז הבא באופן שלא תהיה לנו תקלה שהגולן יוצא מהמשחק

מיכאל ביטון:  בדבר הזה אנחנו גם לוקחים על עצמנו לפנות כוועדה לשר המדע לוודא שבאמת הגולן יקבל עדיפות, בין אם דרך החלטות ממשלה או במסלולים יותר פשוטים ויעילים, וגם פונים לאנשי המקצוע, סלעית, שתשימו לב טוב טוב שהגולן לא יוצא מהמשחק

מיכאל ביטון:       הבקשה השנייה שלנו אליכם זה לאפשר לחממות הקיימות לעבוד ברציפות, גם בתקופת הביניים עד להכרזה על הזוכים החדשים, כולל הסייג שבו אנשים עלולים להפסיד זכויות או הזדמנויות שיהיו להם בכללים החדשים ומי שירצה לפעול ולא לחכות שיפעל, ומי שירצה להמתין לכללים החדשים ימתין, להחתים אותו על איזה מסמך הצהרה שהוא יודע שזה מה שהולך לקרות, לבקשת המקום, כדי שיהיה ניצול מקסימלי של תקופת ההפעלה של החממה

מיכאל ביטון:       אנחנו קוראים למשרדי הממשלה האחרים לעבוד בסינרגיה, אנחנו לא מאמינים שיש חממה של משרד החדשנות, של המדע, והשאר לא קשורים

מיכאל ביטון:  אז כל הזרמה של משאב נוסף שממנף את הפעילות פה בחקלאות, בכלכלה, בחינוך, בכל מקור אחר שהופך את העוגן הזה לגדול ומבוסס יותר

מיכאל ביטון:  אני ממליץ לכם לנסוע ל-MindCET לראות את המודל של שילוב של המון כסף

מיכאל ביטון:  MindCET מתבסס על תורמים, זה הבושה, גם בבניין וגם בהפעלה, בקטנה קיבל כמה שקלים מממשלה, אבל זה היה בטל בשישים, אבל הוא בר קיימא, שווי החברות קרוב למיליארד דולר ואחוז הסיד מאני שהוא נתן להם בהקמה מחזיר לו 100 מיליון שקל, האחוז הבודד הזה

מיכאל ביטון:       אתה מסתכל על משהו שהצליח ואתה אומר איך רק תורמים ולא ממשלה ואיך את ההיפך, מה שקרה שם עם הנגב קום

מיכאל ביטון:  אבל כן, משרד החדשנות עצר את זה, כשהוא הבין את הברדק הוא עצר את זה ואחת התובנות של החדשנות ושלי או של אחרים היא שכשאתה מנסה להביא מבחוץ פנימה, אתה אומר בוא נביא יזם, בוא נביא חברה, בוא נביא עובדים, לא צריך להביא, צריך לחפש את מי שהוכיח שהוא שם עוד לפני שאמרת לו לבוא והוא לא זז מפה, הוא כבר פה

מיכאל ביטון:  הידע פה, הדוקטור פה, האנשים פה, הם צריכים להיות מתועדפים

מיכאל ביטון:       זה בסדר שתקום בכל שנת תמיכה עוד חממה או שתיים חדשות, אבל מה שהצליח ועובד, לשמור עליו

מיכאל ביטון:  חממה שזייפה, לתת הארכה חצי שנה, שנה, מי שלא עובד ומזייף אפשר לסגור אותו בלי רחמים, אבל מי שהוכיח שקמו חברות שיש פה קריטריון פיתוח, שנוצרו פה 150 עובדים, 200, אני לא זוכר כמה, אז אנחנו קוראים לכם למנף את הקיים ואת המקומי, לתעדף את הקיים ואת המקומי ואת מה שהוכיח ולצדו לתת הזדמנות להצטרפות, וודאי לתעדף את הפריפריה הרחוקה שהיא לא זוכה להזדמנויות הללו

מיכאל ביטון:       אנחנו נעשה דיון בוועדה בעוד חודשיים, נזמין את שר המדע להציג לנו את המכרזים הללו ואיך הוא נתן את הדעת על שמירת רמת הגולן ספציפית, אבל גם התמונה הרחבה, והפקת לקחים מהעבר

מיכאל ביטון:  תודה רבה

דמיטרי אפרצב: אני חייב שלושה משפטים

דמיטרי אפרצב:  קודם כל אני מברך על הגעתך לכאן

דמיטרי אפרצב:  מאז ומתמיד עוד בהיסטוריה שלך היית תמיד איש שטח, וגם כשאתה היום בהנהגה הלאומית אתה לא שוכח את אותם המקומות שידעת למנף

דמיטרי אפרצב:  עשית את זה בדרום, אתה עושה את זה היום בצפון

דמיטרי אפרצב:       הסוגיה של חממה טכנולוגית היא סוגיה מרכזית בכל האקוסיסטם שאנחנו מנסים לבנות כאן, ההתיישבותי, וזה חלק אינטגרלי מהאקדמיה ומחקר, כל ההזדמנויות שלא תמיד אנחנו מקבלים, אבל יודעים למנף

דמיטרי אפרצב:  לכן אני חושב שזאת חובה, אני חייב לציין שמשרד המדע והטכנולוגיה, וגם השר, הוא קשוב, הוא מחובר, ואנחנו בקשר נהדר איתו ועם אנשי המשרד ואני מאוד מודה לכם על הדיון בנושא מאוד חשוב, תודה

דמיטרי אפרצב:               (בהמשך הסיור)     

מיכאל ביטון: אני אוהב לבוא לגולן, גם ברמה האישית המשפחתית, אבל גם אני חושב שיש לנו שליחות לעשות פה דברים טובים, כבר יש פה דברים טובים, כי כבר יש פה יזמות, והחובה של הממשלה והכנסת להסיר חסמים ולהאיץ את התהליכים שכבר יש פה

חיים דרוקמן: אני אפתח קצר

חיים דרוקמן:  אני לא אוהב לשאת הרבה דברים, אני אגיד בצורה הכי פשוטה

חיים דרוקמן:  כמו שאני רואה את הדברים התפקיד של המועצה הוא לאפשר ולגרום לזה שדברים קורים, ליצור אקוסיסטם של העניין ולתת לאנשים בסופו של עניין, ליזמים, לאנשים עצמם, כל אחד והדברים שלו

חיים דרוקמן:       כשנכנסנו לתפקיד, לא להאמין, אבל עברו ארבע וחצי שנים, זה מרגיש לי כמו עשר, נכנסנו לתפקיד כמה בעלי תפקידים שלא היו קודם

חיים דרוקמן:  עופר שמרכז כאן את הנושא העסקי וניר עלי שמרכז את הנושא של הייטק, הם לא היו בעבר, הם שלוש וחצי-ארבע שנים בתפקיד, משהו כזה

חיים דרוקמן:       אני אגיד ככה, הכלכלה של הגולן מתבססת על ארבעה עמודים עיקריים

חיים דרוקמן:  קודם כל החקלאות, דבר ראשון החקלאות

חיים דרוקמן:  החקלאות היא 60% מהתל"ג של הגולן, באופן ישיר ובאופן עקיף

חיים דרוקמן:  יאיר יכול לתת לכם סקירה מלאה אם תרצו, נתונים, כל מה שתרצו, אבל מה היה מוזר, אם זו הפרנסה העיקרית של הגולן אז מי מפתח את העניין ואיך זה מתפתח? מה שגילינו זה שיש רכז ועדה חקלאית במשרה ולצדו מזכירה בחצי משרה והם אמורים לפתח את החקלאות בגולן

חיים דרוקמן:       אני אומר אם זה אסטרטגי זה לא יכול להיות, ואחרי הרבה הרבה דיונים, בעיות משפטיות, אני אקצר, הגענו לאיזה שהיא נוסחה חדשה לגמרי, שכיום לאט לאט רוצים להעתיק אותה בארץ, וזה היחידה לחקלאות וחדשנות שנמצאת בתוך מכון שמיר כחלק ממכון שמיר והיא גם הוועדה החקלאית שלי

חיים דרוקמן:       מאותו רגע שהתחלנו, עברו שנתיים וחצי, קרו כמה דברים

חיים דרוקמן:  אחת, כבר יש לנו 20 עובדים ביחידה לחקלאות וחדשנות, החקלאים מקבלים טיפול, ממחקרים יישומיים, עבור להדרכה, עבור לליווי, כל מה שהם צריכים הם מקבלים ביחידה לחקלאות וחדשנות וגם אנחנו מפתחים את דור העתיד שיש לנו בתחום של החקלאות, בין אם זה חקלאות אינדור, בין אם זה הידרופוני, הרבה מאוד, אני פשוט לא יודע מה קיבלתם מקודם, אבל זו הרצאה שלמה בפני עצמה מה נעשה בתחום החקלאות

חיים דרוקמן:       גולת הכותרת היא שבשנת הלימודים הקרובה אנחנו פותחים חווה חקלאית חינוכית עתידית, מה זה עתידית? הם לא הולכים ללמוד רק איך לגדל אפרסק, נקטרינה או ירקות, הם הולכים ללמוד איך עושים חקלאות הייטק, פודטק, אגרוטק וכל הדברים האלה יחד עם החוקרים של מכון שמיר ויחד עם אנשי הצוות של היחידה לחקלאות וחדשנות וכן הלאה, אנחנו כבר בונים את דור ההמשך וזה מדהים לראות את השילוב הזה של כולם ביחד

חיים דרוקמן:  זה קורה בשנה הבאה, מאיפה הכסף? עזבו, זה עולה לא מעט כסף

קריאה: זה כבר קורה כבר השנה בהקמה של מגמת אגרוטק בתיכון רגבים

חיים דרוקמן: כן, זה עוד משהו

חיים דרוקמן:  עוד מילה על מכון שמיר למחקר, מכון שמיר למחקר כשנכנסנו עסק בעיקר במחקר, השינוי שעשינו בו, הכנסנו אותו יותר, 50% נושא היישומי, זאת אומרת כל חוקר מצד אחד צריך להביא את נושא של המחקר, להציג את כל הנושא האקדמי ולעמוד ברמות הכי גבוהות ומצד שני לעסוק בנושא יישומי שמשפיע על הגולן

חיים דרוקמן:  יישומי סתם לא מעניין אותי, מעניין אותי יישומי שמשפיע על הגולן

חיים דרוקמן:       כתוצאה מזה עזבו אותנו שמונה חוקרים, אבל התקבלו 22 חוקרים חדשים, כלומר גם הגדלנו את כמות כוח האדם בחוקרים שהם דוקטורים ופרופסורים, והביקוש היום למכון, גם מצד חוקרים, הולך ועלה

חיים דרוקמן:  זה מדהים, הם מוותרים על משרות בכירות בכל מיני אוניברסיטאות מפורסמות ובאים אלינו

חיים דרוקמן:  אנחנו הולכים לבנות שם מעבדה שתוסיף עוד 100 משרות, בעזרת ה', חסר לי קצת כסף, אני אשמח לסיוע, אני רומז פה ושם, אני אשמח לסיוע

מיכאל ביטון: לא צריך לרמוז, תגיד הכול

חיים דרוקמן: כן, 100 משרות, ברמה גבוהה, של לימודי תואר שני ושלישי ביחד עם אוניברסיטת חיפה והתוצאות שלהם ניכרות כבר בשטח

חיים דרוקמן:  שוב פעם, בגלל שהם עובדים ישירות מול החקלאים שלנו, מול החינוך שלנו וכן הלאה וכן הלאה, התוצאות, הכול מתחבר ביחד

חיים דרוקמן:       וחשוב להגיד, מכון שמיר למחקר שילש את התקציב שלו בשנתיים וחצי האחרונות

חיים דרוקמן:  שילש את התקציב תוך שנתיים

מיכאל ביטון: זה מכון ממשלתי?      

חיים דרוקמן: חלק ממשלתי וחלק מכל מיני מקורות

מיכאל ביטון: מי יזם את ההקמה שלו?      

חיים דרוקמן: מאז הקמת הגולן, זה היה פעם המכון לחקר הגולן

מיכאל ביטון: זה על שם ראש הממשלה?      

חיים דרוקמן: כן

חיים דרוקמן:  בשנתיים וחצי האחרונות הוא קיבל תנופה מאוד מאוד משמעותית

קריאה: זה מו"פ אזורי תחת משרד המדע

מיכאל ביטון: יש לו מעמד של מו"פ?      

חיים דרוקמן: כן, אזורי

חיים דרוקמן:  היום אנחנו המו"פ האזורי המוביל

מיכאל ביטון: מתי הוא קם כמו"פ?      

קריאה: למשרד המדע יש אינטרס להקים מו"פים אזוריים בפריפריה, השנה הוא חוגג 40 שנה

מיכאל ביטון: כמו"פ של משרד המדע?      

קריאה: כן

חיים דרוקמן: כן, ועכשיו הוא שילש את התקציב שלו, וזה מה שחשוב

מיכאל ביטון: המממן הראשי שלו זה המדע, לא החקלאות?      

קריאה: פעם זה היה המדע, היום מעל 60% מהכסף מגיע מפרויקטים חיצוניים שאנחנו מבצעים תחת המכון

מיכאל ביטון: והחקלאות?      

קריאה: החקלאות, חיים אמר שבשנתיים האחרונות יש קפיצה מאוד משמעותית, אז אחת הסיבות זה הקמת היחידה לחקלאות וחדשנות

מיכאל ביטון: אני רומז פה למשרד החקלאות

מיכאל ביטון:  מה אתם שמים שם?      

חיים דרוקמן: יש דברים נפלאים שקורים, אני אתן לכם דוגמה פשוטה

חיים דרוקמן:  זה היה בשבוע שעבר אצל המנכ"ל

חיים דרוקמן:  לפני שנתיים יצאנו בקול קורא לחקלאים, לא אנשי הייטק, שיש להם רעיון להייטק, למשהו חדשני, מוזמנים להגיש קול קורא

חיים דרוקמן:  חשבנו שיהיה לנו איזה 30-20 בקשות, כמה היו? 120 בקשות

חיים דרוקמן:  מגיע אליך חקלאי, עם הבוץ על הנעליים והידיים המיובלות שלו, הוא אומר: תקשיבו, אני עובד בשטח כבר כל כך הרבה שנים, אני אומר לכם שאני יודע על בעיה, הפתרון הוא ככה וככה, אני רק לא יודע איך עושים את זה, איך מניעים כזה מהלך קדימה

חיים דרוקמן:  הוא מקבל לא הרבה כסף, 100,000 שקל וליווי צמוד של מנטורים ואנחנו מתקדמים איתו

חיים דרוקמן:       בסוף מתוך ה-120 ומשהו בקשות שהיו בחרנו 25, ואיתם אנחנו מתקדמים

חיים דרוקמן:  ביקשנו להמשיך עם זה, כרגע אני יודע שזה נמצא על המדוכה במשרד החקלאות, עוד שני מיליון שקל, משהו כזה, שלושה, זה לא סכומים גדולים, אבל זה מניע מערכת שלמה

חיים דרוקמן:  זה היופי של האזור הזה, אנשים פשוטים

מיכאל ביטון: נולדו יוזמות יפות?      

חיים דרוקמן: כן, מאוד, והחוכמה היא שאנחנו רוצים שזה יישאר כאן

מיכאל ביטון: אז יש מצב לדבר הזה?      

חיים דרוקמן: זה קורה

פארוק דבור: זה קורה

חיים דרוקמן: מתוקצב?     

פארוק דבור: זה חלק מתקציבים של החלטות ממשלה, ידענו איך לעשות את זה, לחסוך הרבה בירוקרטיה ולקדם את זה

מיכאל ביטון: יופי

חיים דרוקמן: זו דוגמה פשוטה למשהו קטנצ'יק שרץ

חיים דרוקמן:  זה חקלאות

חיים דרוקמן:  הענף השני שחשוב לנו כאן זה תיירות, אלא מאי? בתיירות, אני הצגתי את זה בצורה כי פשוטה, קראו להם חמת גדר, יש לך מזוודה מלאה דולרים, איפה אתה יכול לבזבז? בשום מקום

חיים דרוקמן:  אפילו yellow בדרך אין לך לכוס קפה, זה המצב שלנו

חיים דרוקמן:  אז אנחנו מפתחים את התיירות עכשיו

חיים דרוקמן:       למעשה זה היה קשה בשנים האלה, בלי תקציב ממשלה ובלי ממשלה מתפקדת במאה אחוז, אבל אנחנו נכנסים מהשנה להשקעות בסביבות 70 מיליון בשנה בפיתוח תשתיות לתיירות ואנחנו רואים את האור בקצה המנהרה וזה חוץ ממלונאות, בתי מלון, אנחנו מדברים על משהו כמו 12 בתי מלון שהולכים לקום כאן בשנים הקרובות שירימו את הכול

חיים דרוקמן:  אם יש לכם משקיעים שיש להם רעיונות לאטרקציות או למלונאות, אנחנו מחפשים

ניר אורבך: משרד החקלאות גם מתקצב ומקדם פרויקטים מקומיים דרך קולות קוראים

מיכאל ביטון: מתקצב בכמה?      

ניר אורבך: אנחנו עוד לא יודעים כמה

חיים דרוקמן: הנושא של אטרקציות הוא מאוד חשוב וחסר כאן

קריאה: אתם מדברים על תיירות ברמה מקומית?      

חיים דרוקמן: לפני הקורונה היו כאן 2

חיים דרוקמן: 5 מיליון מטיילים בשנה, בעיקר פנים, בעיקר תיירות מקומית, בגולן, מהחרמון ועד דרום הגולן

חיים דרוקמן:       לא אמרתי את זה מקודם, אנשים לא קולטים את הגודל של הגולן, המרחב מנווה אטיב, שהוא היישוב הכי צפוני למבוא חמה שהוא היישוב הכי דרומי הוא 88 קילומטר, זה המרחק מחיפה לתל אביב, רק בלי רמזורים, בלי פקקים, בלי שום דבר

חיים דרוקמן:  יש פרות בדרך, להיזהר

חיים דרוקמן:  אבל זה מרחק אדיר, מטורף

חיים דרוקמן:  הגודל של הגולן הוא 1

חיים דרוקמן: 2 מיליון קילומטר מרובע, זה כמו כל גוש דן פלוס

חיים דרוקמן:  אנחנו בשטח מטורף, שטח אדיר

חיים דרוקמן:       כשמדברים על אטרקציה או משהו כזה צריך להבין שכשעושים פרויקט אחד בכל הגולן הגדול זה נבלע בגודל שלו

חיים דרוקמן:  זה חלק מהבעיה שלנו, ובזה משרד התיירות שמתעדף נגיד את ירושלים, מצפה רמון וכזה, הגיע הזמן שהוא יתעדף את הגולן ויבין שהגולן הוא משהו קצת יותר גדול

חיים דרוקמן:       אז אם לפני הקורונה היינו כ-2

חיים דרוקמן: 5 מיליון מבקרים, בעיקר פנים, היום אנחנו עובדים על כארבעה מיליון מטיילים בשנה

חיים דרוקמן:  אני אעשה כאן סקר, מי היה בגולן בחצי השנה האחרונה לטייל? תסתכלו סביבכם

חיים דרוקמן:  היום זה פשוט מטורף, אחד משניים היה בגולן בחצי שנה האחרונה או השנה האחרונה, מעם ישראל, זה לא משנה באיזה חבורה אני אעשה את זה

חיים דרוקמן:  הקטע של התיירות, אנחנו חייבים להרים אותו, אטרקציות ומה שאני מחפש היום, אבל אנחנו בדרך הנכונה

חיים דרוקמן:      והאחרון זה כל הנושא של הטכנולוגיה, האבּים, הייטק, טק למינהו, נקרא לזה ככה

חיים דרוקמן:  אז בקטע הזה של ההאבּ, המקום שאנחנו יושבים עליו, לפי התכנית היה צריך להיות מאוכלס 60% בקומה התחתונה, מה שקרה לנו בפועל, הגיעה הקורונה שעשתה טוב לגולן, תוך זמן קצר מאוד אכלסנו 100% מההאב הזה

חיים דרוקמן:  ההאב השני שיש לנו בצפון הגולן, בוואסט, הלוואי שהיו לי עוד שלושה-ארבעה כאלה, הייתי מאכלס אותם

מיכאל ביטון: יש ביקושים?      

חיים דרוקמן: ביקוש מטורף

מיכאל ביטון: אז למה זה לא על בסיס עסקי לחלוטין אם הביקוש קיים?      

חיים דרוקמן: כי עדיין אנחנו גולן

חיים דרוקמן:  אני לא רוצה לקחת מחירים של תל אביב ולא של צפון תל אביב

מיכאל ביטון: לא, אבל אם כבר הוכחת כלכליות, אי אפשר לקחת הלוואה מהבנק להקים עוד כאלה?     

חיים דרוקמן: לא, זה לא עובד ככה

חיים דרוקמן:  כרגע יש לנו את שני ההאבים האלה, אנחנו הולכים לפתוח את ההאב הנוסף שראיתם בקצרין

חיים דרוקמן:  עוד האבּ אנחנו הולכים לפתוח, האבּ שעוסק באגרוטק ופודטק, בחווה החקלאית באבני איתן שייתן מענה לכל החקלאים, יותר להתרכז בקטע של החקלאות, אגרוטק ופודטק ואנחנו צריכים עוד, אני אומר את זה בצורה הכי פשוטה

חיים דרוקמן:  חשבנו להקים כאן האבּ פוד, נקרא לזה ככה, בלי טק, ליצרני מזון, בסוף בא יזם מארה"ב - - -     

ליאור הוכמן: ראה את התכנית שאנחנו תכננו והוא לוקח את זה בשתי ידיים

ליאור הוכמן:  נתנו לו את השטח, אנחנו יצאנו משטח שהיה של החכ"ל, יצאנו, הוא מקים את זה

חיים דרוקמן: הוא יקים את זה

חיים דרוקמן:  לאט לאט זה קורה, גם הקטע היזמי

חיים דרוקמן:  אנחנו בדרך הנכונה, אבל אנחנו צריכים עדיין לעשות הרבה מאוד פעולות כאן

חיים דרוקמן:  חסר לנו עדיין הרבה כסף בתחום הזה, אין כמעט משרדים שיכולים לעזור, נגב גליל יכול לעזור בעיקר

חיים דרוקמן:  בהחלטת ממשלה קיבלנו חמישה מיליון שקל, אבל שמו לנו מוקש קטן מול זה, מצ'ינג של חמישה מיליון שקל

ליאור הוכמן: אנחנו נדייק את זה תיכף

חיים דרוקמן: את החסם הזה צריך להסיר

סלעית לב: בדקתי את זה בדרך

סלעית לב:  בדקתי את זה מול הרפרנט ברוה"מ והתשובה היא שלא יכולים להסיר את זה

סלעית לב:  זו האמירה שאני קיבלתי מהמשרד

מיכאל ביטון: אבל מצ'ינג יכול להיות של משרד ממשלתי אחר?      

סלעית לב: אתה יכול לבחון את זה

חיים דרוקמן: כן

חיים דרוקמן:  לדעתי כן

חיים דרוקמן:  אז אנחנו הולכים להתפתח

חיים דרוקמן:  אני אסיים ואם יהיה צורך אני אשלים אחר כך, אבל מה שחשוב זה לראות את מה שנוצר כאן

חיים דרוקמן:  נוצרה כאן מערכת שמושכת את הצעירים האלה לכאן, יוצרת כאן חזרה הביתה של כל אותם שנסעו לאזור המרכז וסך הכול טוב לנו

מיכאל ביטון: אשריך, זה סיומת טובה

מיכאל ביטון:  יש לנו קשר טוב עם שר הנגב והגליל, יש לנו גם פה חבר שלו למפלגה

חיים דרוקמן: אולי שר הנגב והגליל יכול לתת מצ'ינג לעצמו

חיים דרוקמן:  הייתה כאן סמנכ"לית עסקית של בנק הפועלים

סלעית לב: על מה הקול קורא עם המצ'ינג? לא שמעתי את ההתחלה

ליאור הוכמן: זה לא קול קורא, זה החלטת ממשלה

חיים דרוקמן: תיכף הוא יגיד

מיכאל ביטון: אני אוהב את הראש של סלעית

סלעית לב: אני אגיד לך למה, כי בקול קורא שאני מוציאה, הבאתי אותם, עם כל העודפים שהם קיבלו ממש בקטנה והכנסנו אותם לקול קורא הקרוב שאנחנו מוציאים ובקול קורא שאנחנו מוציאים זה 100% מימון שלנו

מיכאל ביטון: של כמה?      

סלעית לב: הכסף, כל מרכז שייבחר זה 15 מיליון לחמש שנים, עם אופק, עם פעילות

מיכאל ביטון: שלושה מיליון?      

סלעית לב: שלוש לשנה שזה כולל - - -     

מיכאל ביטון: והחמישה האלה פרוסים על שנים?      

ליאור הוכמן: כן, אבל אחרי שנתיים שאנחנו מציגים יכולת אנחנו יכולים לקבל עוד חמישה

ליאור הוכמן:  יש לנו עשר סך הכול

סלעית לב: מה שאני אומרת, נגב גליל הם חלק, הם נכנסו בתוך המרכזים תחת הקול קורא שלנו, אנחנו נפעיל אותו, אבל כל המממנים זה משרד הכלכלה, נגב גליל

מיכאל ביטון: אז יש לכם חמישה מיליון?      

ליאור הוכמן: יש להם חמש פלוס חמש

סלעית לב: לא, אבל בקול קורא שלנו הם כבר נמצאים

מיכאל ביטון: וזה לא סותר שהמינוף יגיע ממשרד ממשלתי אחר?      

קריאה: מכיוון שצריך לבחון את זה אני מאמינה שכן

מיכאל ביטון: צריך לבחון בחיוב

מיכאל ביטון:  את צריכה לשבת עם סלעית

סלעית לב: אנחנו יושבים עם כל החבר'ה

מיכאל ביטון: על זה, על העשר ועוד 15

סלעית לב: ה-15 אצלנו מורכב, שמונה מתוכו נגב גליל

סלעית לב:  הכסף שלנו כבר מורכב מנגב גליל, הוא בתוך הקול קורא

סלעית לב:  הם נמצאים בכמה מרכזים, אחרי זה אני אתן לכם את הפירוט, בשמונה מיליון בכל מרכז

מיכאל ביטון: זה אותו כסף

סלעית לב: יש, זה כבר מאוגם אצלנו

סלעית לב:  זה כסף אחר, זה לא זה

מיכאל ביטון: אנחנו חברים של שר הנגב והגליל, בינתיים אנחנו חברים שלו

מיכאל ביטון:  בינתיים, צריך לראות איך הוא מחלק את הכסף, גם לקחו לו כמה שקלים, לא נשאר לו, אבל אנחנו רוצים, קרויזר, שלא יאבדו פה את החמישה מיליון

מיכאל ביטון:  וגם שלא תהיה סחבת, תקציב המדינה מאושר, תוך חצי שנה צריך להיות חוזה על חמישה המיליון האלה, ככל שיעבור הזמן הם יילכו לאיבוד

מיכאל ביטון:  אם אפשר בעזרתם למנף שותפות עם רשות החדשנות ולראות בזה כסף תוספתי זה יהיה ברכה גדולה

קריאה: אני כותבת את זה ואני הולכת עם זה

מיכאל ביטון: טוב, כל הכבוד

חיים דרוקמן: מילה אחרונה

חיים דרוקמן:  בשבוע שעבר סמנכ"לית עסקית מבנק הפועלים, התברר לי שהיא הסתובבה כאן יומיים ועשתה כאן איזה שהוא תחקיר לבדוק מה קורה

חיים דרוקמן:  היא באה ואמרה שמדהים אותה לראות את הפיתוח שקורה בגולן, אבל יותר הדהים אותה לראות אנשים שמחים לגור כאן, שמחים וגאים לגור כאן

חיים דרוקמן:  אנשים גרים כאן מבחירה, עם הקטע של הקשיים שיש כאן, ויש כאן קשיים, אבל כיף להם לגור כאן וזה מה שחשוב בסוף

ליאור הוכמן: אז ככה, אנחנו ננסה להיות מאוד מאוד ממוקדים

ליאור הוכמן:  יכול להיות שעל חלק מהדברים שהכנו, גם עופר וגם ניר, אנחנו נרוץ יותר מהר, אבל חשוב לנו בסוף לתת לכם, אנשים שיש להם מה שנקרא את הכול במשרדים ואת היכולת ללחוץ בוועדות השונות, לתת לכם את הביטחון המלא, זו המשימה שלנו היום, שכשאתם יוצאים מהחדר פה, מה שאתם אומרים שם אנחנו יודעים מה שנקרא לממש

ליאור הוכמן:  אנחנו יודעים לעשות, אנחנו יודעים לקחת את זה, למנף את זה, לתפעל את זה ולהגביר את זה

ליאור הוכמן:  כל דבר שאנחנו מקבלים אנחנו פה באזור יודעים לעשות את זה

ליאור הוכמן:       אנחנו עושים את זה בשיטה שהיא קודם כל מאוד מאוד הוליסטית ומה שנקרא מתכללת, מסונכרנת

ליאור הוכמן:  יש פה סנכרון בין גופים שלכאורה לא קשורים אחד לשני, אבל הם היום מאוד מאוד דבוקים אחד לשני, אחד יושב בהנהלה של השני ואחד מעביר לשני מקל וכל אחד עושה מה שהוא טוב בו ואנחנו מערכת משומנת שיודעת לעשות את זה

ליאור הוכמן:  אם אתם יוצאים פה עם הרעיון הזה בראש אז ברור לנו שכל מה שנראה לכם זה הגיוני, זה זהב, זה באמת זהב לפיתוח הגולן וזו המטרה שלנו

ליאור הוכמן:       אם אתם מרגישים שמשהו לא תפור לכם או אתם לא סגורים על משהו, איך אנחנו עושים משהו, אז תעצרו אותנו בכל רגע ותשאלו אותנו בדיוק עד רמת הבורג איך הבורג הזה עובד עם גלגל השיניים הזה ואיך זה מסתנכרן ואיך זה יודע לעבוד, כלומר שהכסף בסופו של דבר יעשה את שלו

ליאור הוכמן:       אז אנחנו נתחיל לרוץ על דברים

ליאור הוכמן:  אנחנו נהיה גם מאוד טכניים, בגלל זה הבאנו חברות, שתשמעו מהבטן של החברות, אחת שהגיעה מהמרכז לפה בצורה של סייט, בצורה של אתר מתפתח, ואחת שצומחת פה ומעסיקה אנשים, תשמעו, תשאלו את השאלות הכי קשות כדי שאתם תהיו סגורים שאתם יודעים שנדע להביא את התמורה לכל הסיפור הזה

ליאור הוכמן:      קודם כל כחברה כלכלית אנחנו חושבים שזו זרוע ביצועית יעילה של המועצה

ליאור הוכמן:  כמו בכל מקום, יש בהרבה מאוד מקומות חברות כלכליות, אבל לשמחתנו נתנו לנו את האחריות על הפיתוח הכלכלי, אחד מהדברים שהחברה עושה

ליאור הוכמן:       החזון הוא פה, אני מקווה שהספקתם לקרוא אותו, אנחנו עומדים מאחוריו מילה במילה, אבל דווקא מגוון הדברים שאנחנו מקבלים לעסוק בהם מאפשר לנו לעשות יותר

ליאור הוכמן:  למה הוא מאפשר לעשות יותר? כי אנחנו פועלים בצורה שאחת, אנחנו יודעים לבנות, שתיים, אנחנו יודעים לתפעל, ושלוש, לתפעול יש שני חלקים, יש את החלק החומרי, החל מהניקיון ותקשורת וחשמל, ויש פה את כל העולם של הפיתוח הכלכלי שזה בעצם התפעול והפיתוח של חברות או הסיוע של החברות

ליאור הוכמן:       וולנס ו - - - הם לא צריכים מאיתנו שום עזרה, הם מגה חברה במאות מיליונים, אבל כן אנחנו צריכים להקים להם את צמר הגפן הכי טוב שאפשר שישכנע את אותו מנכ"ל בלילה לבוא ולשים עלינו את הקלפים ואז לבועז להרים את האתר המדהים שהוא מפתח

ליאור הוכמן:  ואותו דבר חברות צעירות שרק מתחילות מאפס, איך מלווים אותם, איך עושים להם מנטורינג, איך מביאים להם הזדמנויות עסקיות, מימוניות, איך נותנים להם את עורך דין פטנטים פה ואת היועץ הטכנולוגי שם בדיוק מתי שהם צריכים

קריאה: אתה דיברת קודם על שיתוף פעולה בין כמה שחקנים, השאלה גם מופנית אליך וגם לחיים רוקח, איפה אתם ביחס לשיתוף פעולה עם האשכול, ביחס למהלכים שהאשכול עושה

קריאה:  זה קצת לא ברור לי

ליאור הוכמן: אנחנו ניתן כמה דוגמאות

ליאור הוכמן:  אני לא מתחמק מהשאלה, אבל אני רוצה לתת לך דוגמאות קונקרטיות

קריאה: לא, אני רק רוצה שתחזיק אותה בראש כי זה היה חסר לנו

ליאור הוכמן: סגור

ליאור הוכמן:  השותפים שלנו הם מכל הקצוות, הם מפילנתרופיה, הם מעסקים, מביזנס, כמובן מרשויות

חיים דרוקמן: מי שהקים את עפולה וואלי, קרית עפולה של עמק החולה, קרית ההייטק של עפולה, זה מכאן, זה האנשים האלה

חיים דרוקמן:  הם הקימו שם

חיים דרוקמן:  ומי שהתחיל את קהילת ההייטק בכנרת, כמה שזה יישמע מוזר, זה מכאן

ליאור הוכמן: התחומים בסוף, אנחנו כן ננסה להתרכז ביכולת של פיתוח כלכלי - - -     

מיכאל ביטון: אבל יש אתגר, אתגר של רצון טוב

מיכאל ביטון:  מעבר למילה אשכול יש פה שתי ישויות חזקות, עיר ומועצה אזורית וזה לפני הכול ושם יש אתגר איך לייצר שותפות

חיים דרוקמן: ויחד עם זה אני אומר, הייתם עכשיו איפה שאנחנו הולכים לפתוח את ההאב בקצרין

חיים דרוקמן:  אני אומר לכם גלוי, לי היה כאב בטן מזה, למה אני, כמועצה אזורית שיש לי הרבה פה להשקיע, צריך להשקיע בקצרין? אבל החלטתי להשקיע בקצרין

מיכאל ביטון: כשיש שותפות כזאת אז אין שאלה כזאת

קריאה: החלטתם להשקיע בגלל החממה?      

חיים דרוקמן: לא, כי זה נכון

מיכאל ביטון: נכון באופן מהותי

ליאור הוכמן: החממה זה גם, זה ערך מוסף

ליאור הוכמן:  יש שם עוד כמה ערכים שנספר לכם עליהם

חיים דרוקמן: אני לא יודע אם אתה מדבר על זה, אבל אזור תעשייה משותף עם הדרוזים, מי שהעלה את זה הוא אני בתוך החלטת הממשלה

חיים דרוקמן:  אני הכנסתי להחלטות הממשלה שלי את אזור התעשייה של הדרוזים

ליאור הוכמן: עם שטחים מהגולן, מהמועצה של הגולן לטובת זה, מראש חלוקת ארנונה - - -     

חיים דרוקמן: יש דברים שאנחנו צריכים לעבוד ביחד

ליאור הוכמן: אנחנו בסוף עובדים בשביל השותפים, אנחנו קצות האצבעות שלכם, אתם הזרוע, אתם מייצגים מה שנקרא את הממלכה, אנחנו יודעים לעשות בסוף את הדברים הקטנים

חיים דרוקמן: לא קיבלתי שקל

חיים דרוקמן:  הנה, רשות החדשנות כאן

חיים דרוקמן:  אנחנו פתחנו עכשיו סניף של מכון שמיר למחקר והיחידה לחקלאות וחדשנות במג'דל א-שמס, בשביל לתת מענה לדרוזים, למה? כי זה נכון

קריאה: בסוף זה אינטרס שלך

חיים דרוקמן: זה נכון, מצד שני בא אליי מנכ"ל מרכנתיל דיסקונט, אומר לי: אני רוצה לפתוח לך סניף בגולן, אמרתי לו לא, אתה תפתח בקצרין, הוא אומר לי: לא, אני רוצה בגולן, אמרתי לו: לא, אתה תפתח בקצרין, למה בקצרין? כי זה נכון לפתוח בקצרין

חיים דרוקמן:       אנחנו הולכים היום לעשות להם GIS לפי בקשתם

חיים דרוקמן:  אנחנו מיפינו את כל הגולן ברמה מאוד מאוד גבוהה

חיים דרוקמן:  הם ראו את זה, באו החבר'ה של בוקעתא ומג'דל א-שמס, אמרו לנו למה אנחנו לא? אמרנו להם אם אתם מוכנים אנחנו מוכנים ו אנחנו הולכים להשקיע היום שם

מיכאל ביטון: אבל יש לך כסף, ליאור, בהחלטת ממשלה על הדרוזים, שלא הרבה ממנה מגיע לגולן

חיים דרוקמן: כלום לא מופעל שם

קריאה: חיים, מיכאל, 19 המועצות הדרוזיות חתמו על הסטה של מיליון שקל מתוך החלטה 717 להעביר אותה דרך מכון שמיר לפיתוח החקלאות

מיכאל ביטון: יפה

ליאור הוכמן: אנחנו בסוף דרך הפעולות, ונראה לכם את הדוגמאות, רוצים לתת לכם מה הן שתי הזרועות החזקות שעליהן אנחנו עובדים

ליאור הוכמן:  קודם כל המושג הזה פיתוח כלכלי, חוסן ופיתוח כלכלי אזורי

ליאור הוכמן:  נכון שהוא מורכב, הדברים האלה קיימים כמעט בכל מקום, אין בהם הרבה מאוד חדשנות, אבל זה שהדברים האלה מחוברים, הנושא של חיזוק שרשרת הערך, פיתוח כלכלי, אנחנו תיכף נגיע לזה

ליאור הוכמן:       נחכה רגע עם זה, אנחנו רוצים לתאר בפניכם שני דברים

ליאור הוכמן:  האחד, חיבור של מה עושה חיבור של קהילה אנושית ומתחמי עבודה, תיכף אנחנו נתאר את הפעילות הזאת

ליאור הוכמן:  כל היופי שאפשר לעשות בתוך, כל הריכוז שאפשר לעשות בתוך, כל החיסכון הכספי, כל הסבסוד שאפשר לעשות לתושבים, וגם אנחנו לא מתביישים, כחברה כלכלית אנחנו רוצים לצאת מכל מתחם כזה בסוף שנה עם 100,000 שקל

ליאור הוכמן:  זה מה שאנחנו רוצים, לכוון ל-100,000 שקל

מיכאל ביטון: הוא צנוע

ליאור הוכמן: נכון

ליאור הוכמן:  קודם כל אנחנו רוצים יותר מתחמים, אנחנו רוצים שיהיו לנו חמישה ושישה מתחמים, אתם תיכף תראו, אבל עדיין בסופו של דבר אם אנחנו נרוויח מזה יותר, אנחנו יודעים להרוויח במקומות אחרים יותר

סלעית לב: כמה עולה להפעיל מתחם כזה היום לשנה?      

ליאור הוכמן: קשה לתת לך תשובה כי היופי הוא הסנכרון

ליאור הוכמן:  ניר תיכף יציג את הנושא הזה

מיכאל ביטון: יש עלות הקמה ויש עלות תפעול

סלעית לב: אני מדברת על התפעול

מיכאל ביטון: כמה עלה להקים את המתחם הזה?      

ליאור הוכמן: את המתחם הזה עלה להקים כתשעה מיליון שקלים

ליאור הוכמן:  להפעיל אותו בשנה, את זה באופן – זה נורא קשה לי לתאר כי אתם צריכים להבין, יש לנו פה צוותים - - -     

סלעית לב: אין בעיה שתדבר על שלושתם, אם אתם לוקחים את העלויות, כי אני מניחה שנגיד פיתוח עסקי, אז אתה עושה ביחד

ליאור הוכמן: בדיוק

ליאור הוכמן:  יש לי חברת אחזקה, אז אני מחזיק את כל המתקנים

מיכאל ביטון: לא משנה, אבל אתה יודע להסתכל על זה כמוקד רווח, אז כמה בערך? גם לא כולם באותו גודל

סלעית לב: לא, אני מדברת על שלושתם כמקשה אחת נגיד

ניר עלי: מתחם כזה הוא 1,300 מטר, זה הגודל של המתחם הזה, בערך עולה להפעיל אותו קרוב לחצי מיליון שקל

מיכאל ביטון: שזה אב בית, מנהלת, קצת חשמל, קצת חומרים

סלעית לב: כולל הפיתוח העסקי?      

ניר עלי: הדרכה

ליאור הוכמן: כולל כל הדברים מסביב 600,000 שקל

מיכאל ביטון: אז אתה צריך להרוויח 700,000 שקל מהכנסות

ליאור הוכמן: כן

סלעית לב: עוד שאלה, הסנכרון שלכם מול הפעילויות של מעוף, האקסלרטורים שלהם, איך זה עובד?     

ליאור הוכמן: זו שאלה טובה שאת שואלת

ליאור הוכמן:  מה שנראה לנו, אנחנו חושבים שהאקסלרטור שיקום עכשיו בגולן הוא באותו מבנה שגם לידו יהיה את החממה

ליאור הוכמן:  יש שם 100 מטר חממה, עוד 70 מטר אקסלרטור ועוד דברים שנציג לכם שם, הכול באותו בית

סלעית לב: אז אני אגיד לכם ממש בקצרה, ואני פותחת לנו המון נושאים לאחר כך, אבל זה בסדר, כי זו המטרה, אני מניחה, אנחנו עושים עכשיו איזה שהוא פיילוט

סלעית לב:  אמנם אנחנו לא קשורים כאילו למשרד הכלכלה, אבל בסוף כולנו רוצים לפתח את האזורים האלה ואנחנו עושים איזה שהוא פיילוט עכשיו שאני יזמתי עם כללית ועם מעוף דרום ביחד עם עמותת אור

סלעית לב:  כללית באו ואמרו שהם רוצים להביא רופא משפחה לבאר שבע, ספציפית במקרה הזה, הקמנו מרכז חדשנות, יש שם מרכז חדשנות לרפואה מרחוק, ייחודי בעולם, יש המון אתגר בעולם של רפואה מרחוק, הם רוצים להביא את הרופאים

סלעית לב:  הם יודעים לשלם שכר גבוה, אבל הם לא יודעים לעשות נגיד תכנית אקסלרציה

סלעית לב:       אז קישרנו לזה את מעוף, הם כנראה יפעילו תכנית אקסלרציה לאותם רופאים ועמותת אור תנסה לסייע גם לבנות הזוג מבחינת מציאת מקומות עבודה, כי זה מה שהם עושים, וגם מבחינת מתחמי מגורים, כי אחד הצרכים שעלו זה סביבת מגורים דומה לאותם יזמים שרוצים לבוא לאותם מקומות

סלעית לב:  אז אנחנו עושים עכשיו איזה שהוא פיילוט, אין שם שום אימוץ של הרשות, אנחנו רק מתכללים את זה

קריאה: מי איש הקשר במעוף?      

סלעית לב: אני עובדת ספציפית כרגע מול נורית, שאני בשיחות מתמשכות איתה, אבל באזור הדרום יש את סיון שמנהלת את כל אזור הדרום, זה ספציפית כרגע, אבל אנחנו בונים את זה כדי לראות אז צריך - - -     

מיכאל ביטון: אבל אתם עסק שמסתובב פה?      

ליאור הוכמן: כן

מיכאל ביטון: הוא יודע למנף את השירותים של מעוף ממול תכנית עסקית, כל מיני דברים כאלה?      

ליאור הוכמן: אנחנו אומרים את הדברים מאוד ישיר, יש מעוף, יש חממה, יש המון דברים יפים במדינת ישראל, חלק מהעסקים, כמו שאמרנו, גם עם החטיבה להתיישבות, יש לנו כל מיני קולות קוראים של המדינה, יש להם דברים יפים, אבל על כל שימוש בשקל אחד מהאקסלרטורים, לא צריך להביא, יש לנו פה אנשים שלשמחתנו נעזרים בכסף פרטי, שלושה שקלים

ליאור הוכמן:  על כל שקל שמכל התכניות האלה שאנחנו יודעים להביא להם אנחנו מצליחים להביא להם, וזה כסף יותר חיצוני, שזה גם העתיד כי אין לו גבול

סלעית לב: האקסלרטורים של מעוף, אם אני לא טועה, לא נדרש שם כסף, אבל יש אתגר

סלעית לב:  אני לא אומרת, האקסלרטורים של מעוף, צריך לעשות איזה שהוא אפדייט ואנחנו עוזרים, אין בעיה, בשביל זה אנחנו פה

סלעית לב:  גם אם אנחנו לא נותנים כסף, גם אתם וגם אנחנו נדע לעזור בצד המקצועי ולתת יותר דגש

מיכאל ביטון: אמל, בסיורים כאלה אנחנו צריכים שמעוף יהיו פה

סלעית לב: נכון

מיכאל ביטון: זה גוף חשוב בנושאים האלה

ליאור הוכמן: היופי הוא שאנחנו יודעים שהם לא יודעים אולי לתת את הכול, את כל המעטפת, אבל אז אנחנו לא עוצמים עיניים, אנחנו מכניסים למקומות - - -     

סלעית לב: מה שאני אומרת, למצוא את הצרכים מהאזור ולבוא בשיח איתם ולהגיד להם: אתם מקימים – מבחינת הפעילות שלהם מול משרד הכלכלה הם לא יכולים לייעד אקסלרטור בתחום, אבל אם תביאו אוכלוסייה רלוונטית זו עבודה שאנחנו עושים איתם כדי להעלות את הרמה של האקסלרטורים האלה, אז אנחנו מנסים

ליאור הוכמן: יש לי הצעה סופר פרקטית, אתם רק צריכים להביא זכוכית מגדלת וכמובן לאשר את זה שהמעוף ייכנס לתוך אותו מתחם שאנחנו בונים בקצרין ורק להסתכל ואז ביחד נלמד מה הוא צריך

קריאה: בתור מישהי שניהלה אקסלרטורים של מעוף אז אני לוקחת את זה עלינו

מיכאל ביטון: סלעית, מעוף היו מט"י פעם, מרכז טיפוח יזמות, זה היה בניהול המדינה

מיכאל ביטון:  המדינה, כמו כל דבר, אמרה שהיא תפריט את השירותים האלה, בהפרטה של השירותים האלה היא אמרה שיהיו מרכזי מעוף אזוריים ואנשים יגיעו מהפריפריה לקחת שירותים

מיכאל ביטון:  זה לא קרה

מיכאל ביטון:  אם יש בבאר שבע - - -     

סלעית לב: יש ויש

מיכאל ביטון: יש בבאר שבע מרכז מעוף, העסקים הקטנים בירוחם לא הלכו לבאר שבע

מיכאל ביטון:  מתי הצלחנו למקסם את מעוף? כשאני מימנתי עובד בירוחם מהכספים שלי שהוא יילך למקסם את מעוף, לייצר נגישות לעסקים הקטנים האלה אל תוך מעוף

מיכאל ביטון:  כשאתם באים לבנות שותפות פה עכשיו ויש לו תשתית פיזית, ההתפתחות של מעוף, שנציג שלהם יהיה שלושה ימים, יומיים בשבוע, במתחם הזה, לא יגיד להם שיגיעו אליו לצפת או לטבריה או לאן שהם לא ממוקמים, אלא שהוא בגולן זמין ונגיש

מיכאל ביטון:  הסיפור של עזרה לעסק קטן, הוא לא פנוי, עסק קטן הוא לא מפעל

מיכאל ביטון:  למפעל יש סמנכ"ל - - -     

קריאה: מיכאל, יש להם סניף בקצרין, צריך לראות איך מחברים אותם ואיך נותנים פה את כל השרשרת המלאה

סלעית לב: בדיוק

סלעית לב:  אחד הדברים שזיהיתי בהסתובבויות בשטח, ובחודשים האחרונים אני עושה את זה המון, זה בעצם שכל גוף, ואתה מכיר את זה, עובד לבד

סלעית לב:  משרד החקלאות עובד לבד, נגב גליל עובד לבד, כלכלה עובדים לבד, כל אחד מייצר תכנית וכולם רוצים לפתח

סלעית לב:  אז אנחנו במקומות, וזה אני יצרתי לעצמי תפקיד ברשות, כל הנושא של האזוריות, זה משהו שאני אמונה על כל החלטות ממשלה, אבל לא רק, זה בעצם גם הרבה פעמים לתכלל ולעזור למשרדים אחרים להוציא את הכספים על היזמות באמצעותנו

מיכאל ביטון: לבנות שולחן עגול

סלעית לב: בדיוק, ולייצר את השיח

סלעית לב:  ובגלל זה כל פעם אני זורקת את הרעיונות מתוך דברים שראינו בשטח

סלעית לב:  אז האקסלרטור הבא למשל באזור הדרום הולך להיפתח בדימונה במרכז חדשנות שייחנך עוד כמה ימים, ואנחנו באמת עובדים על העניין הזה של לייצר מרכזים איכותיים יחד עם צרכים מהשטח, למשל אם יש איזה שהוא מקום או חוקרים שיכולים להוציא אותם ולייצר מהם איזה שהיא יזמות, כי במרכזים האלה אנחנו רוצים שיהיו יזמויות טכנולוגיות, שיקימו לחברות, שיישארו

סלעית לב:  יש משפך בזה, בסוף מתי מעטים נשארים, ככל שהפאנל יהיה יותר גדול ככה יישארו יותר

סלעית לב:  אנחנו ממש עובדים על זה

סלעית לב:  אמנם אני רק מתחילה, אבל השותפויות האלה זה ממש כמו אש בשדה קוצים ואנחנו מפיצים את הבשורה

סלעית לב:  עד דצמבר אני מקווה שהמרכזים שלנו, כבר נוכל לבחור וייצא כסף השנה

מיכאל ביטון: אבל זה גם מלמד שאין כלל אחד ואין מבנה ארגוני אחד

סלעית לב: לא, אין

מיכאל ביטון: וכשממשלה באה לפעול במרחב כזה כמו בגולן, היא צריכה להגיד מה קיים, מה ההזדמנויות, מה התשתיות ולשם להשחיל את הכלים

סלעית לב: נכון

סלעית לב:  בגלל זה, אפרופו השיחה הקודמת שלנו בנוגע ללמה לא לעשות קול קורא ולקבוע איפה תשב חממה כזו או אחרת, הוא באופן אישי, אני חושבת שהוא מודל לא נכון

סלעית לב:  צריך להשקיע באזורים, צריך לקדם פריפריה, אבל כן צריך לעשות את זה בצורה שאותם אזורים יביאו את ההצעות המצוינות האיכותיות כשהם כן מסתכלים גם מה עושים באזורים אחרים וללמוד ולעשות את הסינרגיה ואנחנו דואגים הרבה פעמים לפתוח את העיניים ולראות מה יש

מיכאל ביטון: מסכים איתך

ליאור הוכמן: ניר, תן את הכותרות של הרשת הזאת

ניר עלי: רשת האבזלת, רשת מתחמי עבודה משותפים, מרכזי פיתוח וחדשנות

ניר עלי:  התחלנו לפני ארבע וחצי שנים עם הקמה של מתחם האבזלת וואסט והמשכנו לפני שלוש וחצי שנים להקמה של אבזלת בני יהודה, איפה שאנחנו נמצאים היום, ואנחנו היום בתהליך של תכנון לשני מתחמים, קצרין, האב שתיכף נסקור את הפעילות העתידית שלו, ואבני איתן בתוך חוות הניסיונות החקלאית

ניר עלי:       וואסט, קומץ מאוד ייחודי, 100 עמדות עבודה

ניר עלי:  יש עכשיו 12 חברות הייטק, סטרטאפים, העולמות הפיננסיים, הוא השתלב - - -     

מיכאל ביטון: במקור וואסט היה יותר לעסקים, לא?      

ניר עלי: כן

מיכאל ביטון: נשארו שם כמה עסקים?      

חיים דרוקמן: נשארו כמה עסקים

ניר עלי: יש שם עוד חנויות בלי קשר

מיכאל ביטון: כשהייתי בגולני זה היה מקום נטוש

חיים דרוקמן: אני צריך להכפיל את המקום עכשיו

חיים דרוקמן:  אם הייתי יכול להכפיל את המקום אתמול 100% תפוסה

מיכאל ביטון: יש ביקושים?      

חיים דרוקמן: מטורף לגמרי

חיים דרוקמן:  כולל דרוזים

ניר עלי: יש שם גם קהילה טכנולוגית, גם כל מה שדיברנו על מנטורינג

ניר עלי:  חברת איי או טי שפס שתיכף ניר קליין יספר מה הם עושים, היא נמצאת במתחם וגם מעסיקה אנשים מכל המרחב

ניר עלי:  כמובן ההר היחיד בארץ שהוא מושלג

ניר עלי:       בני יהודה, הקומפלקס הזה גדול, 160 עמדות עבודה, שבו נמצאות היום כבר 35 חברות, גם מעולמות ההייטק, סטרטאפ, פיננסים, הון סיכון, אנרגיות

ניר עלי:  הגדלנו אותו בחצי השנה האחרונה בעוד שישה משרדים

ניר עלי:  הוא כבר בתפוסה מלאה, אנחנו ממשיכים לאכלס אותו כי ממש לאחרונה חנכנו שישה משרדים

חיים דרוקמן: לא חנכנו, הכנסנו

מיכאל ביטון: איפה הכנסת אותם?      

חיים דרוקמן: פה מאחורה

ניר עלי: באזור שהיה פעם אופן ספייס והבאנו משרדים מיוחדים מאיטליה

חיים דרוקמן: הבינו שהאופן ספייס פחות מבוקש כאן, אנשים רוצים משרד

ניר עלי: ובגדול מגוון רחב של חברות, בועז מוולנס גם יסקור את הפעילות שלו

ניר עלי:  האב האבזלת קצרין זה משהו שאנחנו רוצים לבצע ולפתוח ב-2024

ליאור הוכמן: כשהוא אומר שאנחנו רוצים לפתוח ב-2024, אנחנו צריכים את ההחלטות של הוועדה עכשיו כי הם עוד מעט יוצאים, וראינו את זה, המפעל שלהם מוכן, ביום שהם יוצאים אנחנו נכנסים ומתחילים לעבוד

ליאור הוכמן:  עושים שם רמונט לכל המבנה הזה שהיינו בו ואנחנו לא יכולים לחכות עד 24' כי אנחנו רוצים ב-1

ליאור הוכמן: 1

ליאור הוכמן: 24 להכניס חברות

ליאור הוכמן:  יש לנו שם כבר מתחמים, יש לנו שם חממה שרוצה לעבור, האקסלרטור יעבור ויש לנו עכשיו חברות שמחכות, כי כל מי שלא יכול להיכנס פה בצפון הוא מחכה ברשימת ההמתנה לשם

ליאור הוכמן:  זה אומר שהוועדות, המילה מצ'ינג תואם, אנחנו תקועים איתה כבר שנתיים וחצי

סלעית לב: לא, זה חתום גם על ידי המועצה האזורית

סלעית לב:  הניסוח של ההחלטה הוא מסנדל מעט

ליאור הוכמן: הניסוח הוא מסנדל מאוד

חיים דרוקמן: חבר'ה, אני למדתי שהחלטות ממשלה, על הרבה דברים, אבל החלטות ממשלה לא נכתבו על ידי משה רבנו ולא על ידי הקב"ה, הם נכתבו בידי אדם, ואם אדם רוצה הוא יכול לשנות

סלעית לב: לא, קודם נגיד מה הבעיה

מיכאל ביטון: האסון הכי גדול זה שלא יגיעו חמישה מיליון שקלים

מיכאל ביטון:  צריך למצוא דרך

חיים דרוקמן: או שתמצאו איך מביאים את החמישה מיליון מצ'ינג ממשרד אחר, או אפילו אותו משרד נותן מצ'ינג לעצמו, זה הכול אפשרי במדינת ישראל

סלעית לב: עוד לא ראיתי תקדים כזה, אבל בסדר

חיים דרוקמן: בסדר, נעשה תקדימים

חיים דרוקמן:  או שתמצאו איך מורידים את ההתניה הזאת, אלה שני המצבים

מיכאל ביטון: צריך להביא את הכסף, חבל

ליאור הוכמן: במצוקה התזרימית שיש בגולן, בזכות כמות התושבים הגדולה שמגיעה, לא יכולים מעצמנו לממן את זה, אנחנו כן יכולים לממן עד מיליון שקלים, אבל לא יכולים חמישה מיליון שקלים

ניר עלי: ההאב ייגע בשני נושאים מאוד מרכזיים שגם דיברנו עליהם תוך כדי בחלק הראשון, הנושא של קידום יזמות בתחומי הרפואה, גם צוות החממה שייקח כאן חלק במנטורינג, בפיתוח עסקי ובהשקעות, וגם בשיתוף עם חברת ניסטק שמעתיקה את המפעל למפעל גדול יותר, להביא חברות סטרטאפ בשלב שלפני המעבר לייצור, ממחקר ופיתוח למעבר לייצור, זה שלב מאוד מוקדם ומאוד קשה ובשילוב פעולה עם ניסטק, אחרי תהליך מאוד ארוך איתם, הבנו שאפשר לעזור לצלוח את החברות מזה שהם ימוקמו בבתים כבר

חיים דרוקמן: אין כזה בארץ

ניר עלי: זה באמת משהו ייחודי

ניר עלי:  יש פה לא מעט שותפים לדרך שרוצים שהדבר הזה יצליח ואנחנו איתם בקשר

ניר עלי:  אחד זה נגב גליל, דיברנו על אותו תקצוב, חברת ווי-וורק שמתוך רצון לפתח גם את ההייטק בגולן הם מסייעים לנו בהבאת שלוחות של חברות שיושבות אצלם ב-15 מתחמים שיש להם בארץ, הם מסייעים לנו מתוך רצון באמת לקדם גם את האזור, זה לתת הטבות גם הפוך, גם לדיירים שנמצאים כאן במתחמים לשבת במתחמי ווי-וורק האחרים

מיכאל ביטון: יש לכם שותפות עם ווי-וורק?     

חיים דרוקמן: כן

ליאור הוכמן: אנחנו עכשיו נועלים את ההסכם הזה, אבל כן, הרעיון הוא שאנשים מפה לא ישלמו

מיכאל ביטון: אבל חברת ווי-וורק עצמה לא במצב טוב בעולם

ליאור הוכמן: נכון

קריאה: ווי-וורק בארץ זה אמפא נדל"ן

ליאור הוכמן: הם במצב מעולה, להם אין בעיות

ניר עלי: היום המנכ"ל זה שרון ביטון

מיכאל ביטון: המייסד של ווי-וורק נולד בירוחם, אדם נוימן, אמא שלו הייתה רופאה, אם חד הורית

מיכאל ביטון:  אפרופו רופאים לנגב, היא באה בפרויקט לגור בירוחם בשנות ה-70

מיכאל ביטון:  זה היה מזמן

ניר עלי: חוץ מזה, גם חברת ציונט, זו חברה שמקימה בתי תוכנה וגם עושה הכשרות, זאת אומרת היא גם לוקחת אנשים ומכשירה אותם לעולמות פיתוח התוכנה וגם - - -      

ליאור הוכמן: כבר מוכשרים 13 איש מהגולן ועוד שישה סטודנטים מסיימים, הם כבר יושבים בתוך המשרדים ומתחילים לעבוד

מיכאל ביטון: מי הבעלים של ציונט?      

ניר עלי: משפחת פליס, ארז ואורנה ואלון, הם שלושה אחים

מיכאל ביטון: זה מה שהם עושים?      

ניר עלי: הייתה להם חברת הייטק מאוד גדולה, קוד ווליו, מכרו את האחזקות שלה, עשו אקזיט, והיום הם החליטו שהם עושים הייטק בפריפריה, קראו לעצמם ציונט והיום הם הולכים להקים כאן את המרכז השלישי שלהם, יש להם אחד בנצרת עלית, נוף הגליל, השני בעכו וכאן יהיה השלישי

ניר עלי:       וכמובן אותה היערכות שאנחנו רוצים לקדם להקמת אקסלרטור מעוף

ניר עלי:  אז אפשר לראות גם את התכנית, אנחנו מדברים על 2,100 מטר, את כל שלבי התכנון אנחנו תקצבנו כבר, קרוב ל-400,000 שקלים, אם זה אדריכלות, יועצים, מדידות, ככה ייראה ההאב

ניר עלי:  זה יהיה באותו מבנה שהיינו, בקומה התחתונה, יש כבר ממש תכניות קיימות

ניר עלי:      זה הסעיף המדובר, הדגשנו את הנושא של הקצאת התקציב שמותנית בהקצאת תקציב תואם

מיכאל ביטון: 400 כבר שמת

קריאה: לא, אנחנו גם נשים עוד, אבל אנחנו לא יכולים לשים יותר ממיליון שקלים

מיכאל ביטון: אבל אולי אתם לא מציגים את זה נכון? תציגו את כל ההאבים ביחד, ובהאבים ביחד שמתם כמה מיליונים, שהשותפות שלהם זה עם כל ההאבים, לא עם האב אחד ואז כבר יש לך שם שניים-שלושה מיליון, אז אתה צריך לחפש רק קצת

מיכאל ביטון:  את צריכה לשתף איתנו פעולה, הבנתְּ מה אמרתי? השותפות של המשרד זה ייקרא פיתוח והקמה, הרחבה והקמה של מרכזי האבּ בגולן

מיכאל ביטון:  הרחבה, במקומות הקיימים אפשר לשים 100,000 שקל לשיפוצים וציוד ומה שצריך בכל האב ישן והקמה של חדשים

מיכאל ביטון:  ואז יש לו מרחב של חמישה האבים שבהם הוא השקיע השנה שלושה-ארבעה מיליון שקל, בתכנון, בהקמה, בהשקעות בתשתיות ומול זה החמישה שלכם ואז זה הופך את זה לקל

מיכאל ביטון:  אין פה שום מגבלה על מקום ספציפי, הרעיון הוא על פרויקט, אפשרויות תעסוקה, נכון? אז השותפות היא עם כל ההאבים בגולן, לא עם מקום ספציפי

ליאור הוכמן: עם רשת האבזלת, רשת מרכזי פיתוח

חיים דרוקמן: שמנו עכשיו 700,000 שקל, משהו כזה בהאב בוואסט ועוד כאן

ניר עלי: האב חקלאי, אנחנו דיברנו עליו כאן, הוא יהיה בתוך חוות הניסיונות שנמצאת שבע דקות צפונית לכאן, אנחנו רוצים לעשות שם משהו ייחודי

ניר עלי:  אין בארץ האב חקלאי היום, זה משהו ייחודי חדשני ש - - -     

מיכאל ביטון: רק אל תעליב את מנש מהכנרת, הוא יהרוג אותך

ניר עלי: מנש הוא חבר משפחה מאוד קרוב, הוא ודאי לא יהרוג אותי

מיכאל ביטון: אתה אומר לו שאין האב חקלאי?      

ניר עלי: כן, הוא בעולמות המים

מיכאל ביטון: לא נכון, יש לו רובוטיקה אוטונומית בשדות, למה אתה אומר את זה?      

חיים דרוקמן: לא, פה אנחנו מדברים על משהו אחר, הרבה יותר גדול

מיכאל ביטון: אל תגיד שאתה ההאב הראשון

ניר עלי: בסדר גמור

מיכאל ביטון: אתה יודע, אומרים שרעיון בעולם אף פעם לא נולד במקום אחד

מיכאל ביטון:  כשמארי קירי גילתה את הקרן הרדיולוגית אז מישהו אחר גם עשה כזה

מיכאל ביטון:  זאת אומרת זה לא תמיד מי גילה, זה מי סיפר ראשון

ניר עלי: כאן חשוב לי להדגיש נקודה, שבסוף יש כאן שותפים שכבר מוכנים ומעבירים את הפעילות להאב

ניר עלי:  תאגיד המים מי גולן שמספק את כל המים לחקלאים יעביר את הפעילות שלו לתוך ההאב, שלוחות של מכון שמיר שמתעסקות בעולמות החקלאות, חוקרים יישבו בתוך ההאב, והיחידה החקלאית עתידה לשבת

ניר עלי:  זאת אומרת מרכז הפעילות וההכשרה וההדרכה החקלאית כבר אמר שהוא בפנים, שהוא מעביר את עצמו לשם

קריאה: מיכאל, עוד שאלה, זה קשור לפורום אחר, אבל קשור גם למפלגה שלך

קריאה:  קק"ל, זה גוף שבקלות יכול לשים חמישה מיליון שקלים בשביל ההשלמה של הסיפור

מיכאל ביטון: ולמה הם לא שמים?      

קריאה: כי צריך פה גם את הלחץ הפוליטי שלכם

מיכאל ביטון: הכי חזק בקק"ל זה לא המפלגה שלנו

קריאה: לא הכי חזק, אבל אתם חלק מאוד משמעותי שם

מיכאל ביטון: זה חיים כץ, הוא חבר טוב שלי, הוא חזק

קריאה: אנחנו צריכים את הלחץ שלכם, הלחץ הפוליטי, שקק"ל ייתנו את ההשלמה

מיכאל ביטון: קק"ל לא מושקעת כאן בהיקפים?      

חיים דרוקמן: לא, בזה לא

מיכאל ביטון: בכללי היא לא מושקעת?      

חיים דרוקמן: לא

חיים דרוקמן:  היה פרויקט לאומי ונגמר

מיכאל ביטון: היו פה כל מיני מאגרי מים

מיכאל ביטון:  למה קק"ל לא מושקעת פה?      

חיים דרוקמן: אנחנו הגשנו להם עכשיו תכנית לחמש שנים, אנחנו מחכים

מיכאל ביטון: זה לא הגיוני

מיכאל ביטון:  בסדר, נחשוב על זה

מיכאל ביטון:  יש לי שאלה, הוא אמר שאם משהו לא מסתדר אז שנשאל, אז מה כל כך התאהבתם בהאבים? תקימו מפעלים יצרניים

מיכאל ביטון:  מה, אתם חברת נדל"ן, משכירים משרדים? יש גבול לרעיון הזה, לא?      

ליאור הוכמן: לא

ליאור הוכמן:  זה אני רוצה לענות לך בצורה מאוד ברורה והיום זה גם עם ניסיון

ליאור הוכמן:  אם פעם חשבנו שזה מה שיהיה, היום אנחנו כבר יודעים שזה מה שקורה

ליאור הוכמן:  מה זה האב? האב זה בסוף מתחם פיזי, אבל שיושבת בו קהילה אנושית

ליאור הוכמן:  הקהילה הזאת באה ממקומות רחוקים, אגב לא כולם מהגולן וזה בסדר, אבל יש להם נושא משותף מסוים

ליאור הוכמן:  זה לא מבנה משרדים, אנחנו לא משקיעים במבנה משרדים, אלא אנחנו מחברים בין מתחם פיזי לקהילה אנושית

ליאור הוכמן:  הקהילה הזאת צורכת דברים, כדי להתפתח היא צריכה מימון, היא צריכה אלף ואחד דברים, לנו - - -     

קריאה: מיכאל, בגולן יש לך נראה לי באחוזים הכי הרבה עצמאיים בארץ, הכנסה הכי נמוכה כמעט בארץ

ליאור הוכמן: לא, רגע, זה לא נכון

ליאור הוכמן:  אני רוצה לענות על זה

מיכאל ביטון: ליאור, הקמתי האב, אני לא צריך שתסביר לי מה זה האב, אני צריך שתסביר לי למה אתה רוצה הרבה האבים ולמה אתה לא מוכר אסטרטגיות אחרות והאם אין גבול לכמות שאתה שם פה? הרעיון הזה גם יכול להתרסק

ליאור הוכמן: אנחנו נדחפים על ידי הביקוש

ליאור הוכמן:  יש לנו אנשים שאנחנו לא מקבלים כבר כמה שנים

מיכאל ביטון: מה מיוחד בגולן שהרעיון והאסטרטגיה נהיו האבים? על איזה בעיה ייחודית זה עונה?      

ליאור הוכמן: זה נורא פשוט, זה נורא יעיל

ניר עלי: יושב פה אדריכל, יושב מפקח בנייה, יושבת מעצבת פנים, הכול נשאר פה בגולן

מיכאל ביטון: נו, זה בכל מקום נכון

ניר עלי: לא, אבל אתה יוצר פה קהילה

ניר עלי:  הגולן הוא גדול ואתה משאיר את הכול פה בפנים

סלעית לב: בגלל זה יש את קליקות ברחבי הארץ, שגם חלק מצליח יותר, חלק פחות

חיים דרוקמן: קליקות היה לנו קשה

מיכאל ביטון: אני מסכים, אני כאילו פה מנסה להדליק נורה אדומה שהלך להם פה שלושה האבים והם יקימו עוד ארבעה, אני שואל האם יש גבול לדבר הזה

מיכאל ביטון:  אולי אין גבול, אולי תהיה פה הוכחה שעולם התעסוקה העתידי הוא בין תחומי ומרחבים כאלה - - -     

ניר עלי: מיכאל, אתה רוצה לגוון את האוכלוסייה

ניר עלי:  יש פה חקלאות, יש פה תיירות, אתה רוצה לגוון

ניר עלי:  היום הכוח הכי חזק בשוק זה הייטק, אתה רוצה להביא לפה מהנדסים של הייטק, אתה רוצה להביא את זה, שיהיה גם כאן

מיכאל ביטון: ואין אקוסיסטם קיים, אז זה המיני אקוסיסטם הראשון

ניר עלי: כן, וזה מה שמאפשר לך, ההאבים האלה

ניר קליין: אני אשמח להוסיף על זה משהו

ניר קליין:  אני עברתי להאבּ אחרי ששכרתי מבנה ישן בקיבוץ

ניר קליין:  הייתי בדילמה האם אני לוקח מבנה – אין הרבה נדל"ן פה לעסקים

ניר קליין:  הייתי בדילמה, הייתי צריך לפנות מבנה בקיבוץ, אין היצע של מבנים עסקיים, או שהייתי צריך לעזוב את רמת הגולן, לרדת לכיוון קרית שמונה, או שהייתי צריך לקחת מבנה, שינוי ייעוד, הלוואות של חצי מיליון שקל, שיפוץ בעצמי שאני לא מבין גדול בזה ובסופו של דבר נוצר קשר עם החכ"ל ועברנו להאב

ניר קליין:  לדעתי זה משרת גם את רמת הגולן, בגלל שאנחנו נשארנו ברמת הגולן, כל העסקים המקומיים מרוויחים מזה

מיכאל ביטון: אוקיי, הם ענו לי על השאלה, ליאור, הם הלקוח

מיכאל ביטון:  יש פה צורך, אבל אתם הולכים באסטרטגיה של האבים על כל המרחב הזה, אולי זה המרחב הפיזי, זאת אומרת כל כך הרבה קילומטרז' על כל כך מעט אנשים, איפה ייפגשו האנשים האלה, ואז הבעיה של היעדר מרחב הייטק בכלל

מיכאל ביטון:  אין פה הייטק, אז כדי להרגיש טיפה בכאילו הייטק אז זה עיצוב של הייטק וכמה אנשים יוצאים מהחורים, מתכנתים מהבית

חיים דרוקמן: אני חושב שיש כאן הייטק

מיכאל ביטון: יש פה התחלה של הייטק

מיכאל ביטון:  אל תגיד שיש, כי אז לא ייתנו לך כסף

חיים דרוקמן: לא, אנחנו בשלבי הקמה של הייטק

חיים דרוקמן:  אולי נעביר את זה אליהם רגע

מיכאל ביטון: תגיד שאין, עד שיהיו לך 1,000 עובדים נדבר

ליאור הוכמן: אנחנו נעבור על הדברים מהר, אנחנו גם נשלח את המצגות, הדברים מאוד חלוטים, מסודרים, עד רמת ה - - -     

מיכאל ביטון: זה גרוע, אנחנו מוחקים את זה, זה לא מצ'ינג, אתה צריך למחוק את השקף הזה

מיכאל ביטון:  תעשה תכנית עסקית של שותפות עם הגולן עם נגב גליל על כלל הרשתות ואז גם סלעית תוכל להיכנס בראייה כוללת

ליאור הוכמן: מיכאל, אנחנו בסופו של דבר חרטנו על דגלנו, וככה אנחנו פועלים, אנחנו לא משחקים במגרש, אולי זה גם חלק מהשאלה, רוב ההאבים משחקים בתוך המגרש

ליאור הוכמן:  מה זה אומר? רובם זה רגע, תבואו, תשב, תיתן לי אחוזים, תיתן לי פה, אנחנו מכריזים, הכרזנו ואנחנו עומדים מאחורי זה, שאנחנו רק בונים את המגרש, אנחנו לא עולים, אנחנו לא קבוצה בתוך המגרש, אנחנו לא שחקן ואנחנו מאוד מאוד ממוקדים באירוע הזה

מיכאל ביטון: למה לא להיות קצת שחקן אם אתה יכול?      

ליאור הוכמן: כי שחקנים יש, אני מביא שחקנים

ליאור הוכמן:  יש פה שחקנים

מיכאל ביטון: לא, ברמה למשל אם היית נותן לחברה קטנה בראשית הדרך, 300,000-200,000 שקל והיא תהיה אחרי חמש או עשר שנים - - -      

ליאור הוכמן: זה מבלבל אותי, אני חברה ציבורית, אני חברה שמשפטית קשה לי לעשות כל דבר, אני אהיה מוסח מאלף ואחד דברים, אני רוצה להיות ממוקד רק בלהקים את התשתית

חיים דרוקמן: אני רוצה לתת שירות, אני רוצה לאפשר להם לעשות את מה שהם עושים

חיים דרוקמן:  אני לא רוצה להרוויח עליהם

מיכאל ביטון: מה עם כל מיני אנג'לים? יש לכם קשר איתם, הם באים לפה?      

ליאור הוכמן: יש, כן, הם מגיעים לפה, מציגים להם

מיכאל ביטון: היה פה מייקל אייזנברג?      

ליאור הוכמן: לא יודע אם מייקל, אבל יש פה

מיכאל ביטון: אתם עוסקים בלהביא אנג'לים, שיראו מה שיש פה?      

ליאור הוכמן: כן

ליאור הוכמן:  אנחנו מתרכזים בזה

ליאור הוכמן:  קיום כל האקוסיסטם הזה וכל ה – הקסם הוא בעינינו בתוך המשרות שבין הדברים הקונבנציונליים

ליאור הוכמן:  המשרות שבין החקלאי לאותו תעשיין שבסוף ייצר את היין, כל עשר המשרות מסביב, של המפתח, של השוכר, של הלוגיסטיקה, של איש הטכנולוגיה, הן המשרות שבסוף אליהן – כל הפיתוח הכלכלי, בזה אנחנו מאמינים, זה מה שיביא לפה להגדלת מגוון התעסוקות ומה שיביא בסוף למשרות בשכר גבוה, למה? כי התושבים שלנו זה מה שהם מחפשים

ליאור הוכמן:  אנחנו לא מביאים להם פה מפעלים עתירי 500 ידיים עובדות, אנחנו לא מכוונים לשם ואנחנו מאוד מאוד ממוקדים בדבר הזה

ליאור הוכמן:  כל מה שלא נותן את התשובה הזאת באותה שרשרת ערך, אנחנו לא עוסקים בו

ליאור הוכמן:  אנחנו עוסקים רק בדברים האלה ורק כדי - - -     

מיכאל ביטון: רציתי להעיר לכם משהו על תיירות

מיכאל ביטון:  בירוחם לא היה כזה תיירות שבע, עשר שנים

קריאה: זה עמרם מצנע עשה באגם

מיכאל ביטון: מה הוא עשה באגם? ספר לי

קריאה: מישהו בועט בי, אז אני חוזר בי

מיכאל ביטון: עמרם מצנע זה אחד האנשים הכי טובים שיש במדינת ישראל ויש לו זכויות בירוחם והוא התחיל לחשוב על האגם

מיכאל ביטון:  האגם היה מזוהם, ביוב עירוני, ומצנע בנה את מתקן טיהור השפכים, אז הזיהום נמנע, אבל האגם הוא ב-50% בבעלות קק"ל ו-50% העירייה, אבל קק"ל לא רצתה לטפל במים, רק בעצים, אז אמרנו שאנחנו מגרשים אותם משם

מיכאל ביטון:  אבל אפרופו יזמות, גייסתי 100,000 דולר באגם ובאגם הושקעו עשרות מיליונים שהלכו לטמיון כי לא היה ניהול, לא היה פיקוח, לא היה כלום

מיכאל ביטון:  ב-100,000 דולר עשיתי אבטחה, תכנון, ניהול, זהו

מיכאל ביטון:  100,000 דולר האלה כבר הפכו ל-50 מיליון שקל השקעות באגם

מיכאל ביטון:  עכשיו אנחנו עושים קמפינג באגם וכל מיני דברים, אבל איך הגענו לעמרם מצנע ולאגם? מהתיירות

מיכאל ביטון:       אז באמת לפני 14 שנה הייתה לנו אכסניית נוער זולה כזה לילדים וזהו

מיכאל ביטון:  אחרי 14 שנה יש לנו עשרות צימרים, יש לנו גסט האוס מאוד מצליח ובית מלון

מיכאל ביטון:  לצד הדברים האלה לראשונה יש לנו יקב פינטו שמצליח עכשיו, יש לנו בירה מקומית

מיכאל ביטון:  מה שעשו בקצרין לפני 30 שנה, עשינו אותו דבר, ויש עשרות פעילויות לתיירים בירוחם ופתאום הולכים לירוחם לחופש של שבוע

מיכאל ביטון:  הייתה כתבה, לצאת לחופש בירוחם, בכל שבוע יש כתבה, כי יש אשת שיווק של תיירות מעולה

מיכאל ביטון:  אולי תציעו לה לשרת גם אתכם

חיים דרוקמן: יש לנו

מיכאל ביטון: אבל ההישג הוא לא זה, זה לא ההישג של האירוע

מיכאל ביטון:  ההישג זה שברחוב הירוחמי פתאום מסתובבים תיירים מיפן וגרמניה, איך זה קורה? אתה חייב להיכנס לכל הרשת החברתית הבין-לאומית

מיכאל ביטון:  הבדיקה שלך כחברה שתומכת במערך התיירותי, אתה צריך לשאול כל צימר האם הוא ב-tripadvisor, האם הוא בבוקינג, האם הוא ב-airbnb, האם הוא בעולמות האלה

מיכאל ביטון:  אם הוא לא שם אז הוא לא בין-לאומי ואז לא יודעים שהוא קיים, תייר מחו"ל בכלל לא יודע מה יש פה

מיכאל ביטון:  דרך אחת זה להעלות קומה את כל התיירות שלכם שהיא תהיה בפלטפורמות הבין-לאומיות, אבל הדרך השנייה לעשות פה בוסט זה להביא 30-20 אושיות רשת, להביא אותם רק לגולן

חיים דרוקמן: הבאנו 250

מיכאל ביטון: לכמה זמן?      

ליאור הוכמן: יש פה גם מאנשי הגולן בלוגרים, אולי מהגדולים פה

מיכאל ביטון: אני מדבר על בין-לאומיים, כאלה שיש להם מיליוני עוקבים

חיים דרוקמן: גם בין-לאומיים

חיים דרוקמן:  הבאתי לפה 250 כאלה

ליאור הוכמן: מיכאל, אני שמח שאתה אומר את זה כי עכשיו אני יודע ש - - -     

מיכאל ביטון: אתה צריך להיות בין-לאומי

מיכאל ביטון:  אז בירוחם הקטנה מסתובבים יפנים ברחובות, אתם לא יודעים להביא לפה?      

ליאור הוכמן: התכנית האסטרטגית שלנו היא פיתוח הגולן כאתר תיירות בין-לאומי, לשם אנחנו מכוונים

ליאור הוכמן:  אנחנו נוסעים לתערוכות השנה

ליאור הוכמן:  קצת הקורונה, היינו אמורים להיות שם לפני שנתיים, אבל אנחנו שם גם ברמת הכשרה, אבל גם ברמת הפוקוס השיווקי, אנחנו לגמרי שם, ובעזרת כסף מצת"פים ומהמדינה אנחנו גם משביחים את התשתית התיירותית שיש באזור

חיים דרוקמן: הגשתי השנה בקשה לצת"פ לפיתוח של רוג'רו מיליירי, 12 מיליון שקלים

חיים דרוקמן:  רוג'רו מיליירי, מגדל רפאים

חיים דרוקמן:  את הסטונהנג' באנגליה כולם מכירים, פירמידות במצרים כולם מכירים, הסטונהנג' באנגליה 3,500 שנה, הפירמידות במצרים 4,500 שנה, רוג'רו מיליירי 5,500 שנה

מיכאל ביטון: רוג'רו מיליירי, אף ישראלי לא מכיר

מיכאל ביטון:  אתה רוצה להיות בין-לאומי?      

חיים דרוקמן: תביא 12 מיליון שקל אני מביא לך את כל העולם לכאן

ליאור הוכמן: מיכאל, המדידה שלנו היא באמת ללכת לעסקים ולשאול אותם מה אחוזי התפוסה של תיירים לעומת ישראלים

מיכאל ביטון: זה דאטה בייס

מיכאל ביטון:  אבל אל תסבכו את החיים, לא צריך לנסוע לחו"ל כדי להכניס תיירנים לבוקינג ול- Airbnb, זה שבוע עבודה, זה סדנה פה ל-100 תיירנים עם מחשב ועם תמיכה ומתנדבים ותוך שבוע הוא בפנים

מיכאל ביטון:  לא להביא פתרונות יקרים, פתרונות זולים

ליאור הוכמן: אנחנו על זה

ליאור הוכמן:  זה מה שאנחנו עושים בתוך הסיפור הזה

ליאור הוכמן:  עוד פעם, כמחולל שינוי

ליאור הוכמן:  בלי לפגוע בהייטקיסטים, הם לא הפיבוט שלנו, זה מעניין אותנו בהכרח, ההשפעה שלהם היא עצומה על כל התעשיות האחרות

ליאור הוכמן:       זה העולם של עופר

ליאור הוכמן:  אנחנו לא נוגעים רק במבנים

ליאור הוכמן:  כולכם מכירים את צומת וואסט, אנחנו גם נוגעים באזורים, כמו האזור שאנחנו נמצאים פה וכמו צומת וואסט וכמו אזורים אחרים שאנחנו מסתערים עליהם מכל הכיוונים ומייצרים שם ערך הרבה יותר גדול שגם תהיה תואם לתושבים ובעיקר תואם לימינו אנו

ליאור הוכמן:       אני אעשה בקצרה על צומת וואסט ואז נתעכב דווקא במה שקורה פה, כי זה כן עם חיבור מעניין מאוד לחקלאות

מיכאל ביטון: לא צריך להתעכב

מיכאל ביטון:  אנחנו מבינים תב"עות

חיים דרוקמן: זה המתחם שלנו שאנחנו נמצאים

חיים דרוקמן:  מצד שמאל למעלה אנחנו מדברים על מתחם תעסוקה

ליאור הוכמן: הצהוב זה הקיים

ליאור הוכמן:  האדומים והכחולים, אנחנו יוצאים חודש הבא, יש טרקטורים בשטח, אנחנו עושים את הכול ביחד, פיתוח של עוד 22 מיליון שקל, כמעט משלשים את אזור התעשייה

מיכאל ביטון: אבל האדום והכחול הוא לא למסלול של האב?     

ליאור הוכמן: הכחול הוא מסחר ושירותים ומשרדים

חיים דרוקמן: מסחר ושירותים, שחסר כאן בכל אזור דרום הגולן

חיים דרוקמן:  השטח האדום מצד ימין זה חמישה דונם תעשייה

מיכאל ביטון: יש פטור ממכרז?     

חיים דרוקמן: לא על הכול

ליאור הוכמן: יש באדומים

חיים דרוקמן: למטה זה אזור טכנולוגי

חיים דרוקמן:  סגרתי עם ניל, היושב ראש, לפני שבועיים שהוא נותן לי אישור להכפיל את ההכפלה של הבינוי

עופר הבר: שני משפטים על החלק הצהוב

עופר הבר:  זה האזור הקיים

עופר הבר:  דיברת כמה פעמים על ביקוש, נשארו פה שני מגרשים, יש 28 יזמים שונים שמוכנים אתמול לקחת אותם

עופר הבר:  זה ביקוש, וזה לא קל פה להקים מפעל

מיכאל ביטון: וזה לא היה ככה הרבה שנים

חיים דרוקמן: נכון

מיכאל ביטון: זה בעשור האחרון

חיים דרוקמן: לא בעשור, בארבע השנים האחרונות

ליאור הוכמן: תעבור לדוגמאות של השטחים האדומים, זה כן משהו שהוא ייחודי

ליאור הוכמן:  דוגמאות לשטחים ראשונים בארץ ש - - -     

מיכאל ביטון: כן, אבל אלה לא פה, הדוגמה הזאת, והם פה, תן להם לדבר, אני רוצה את העסקים שידברו

חיים דרוקמן: זה מתחם המסחר

מיכאל ביטון: מקסים, נראה תיירותי ואסתטי

חיים דרוקמן: היה חשוב לי מגרשים קטנים ולא מגרשים גדולים שהיזמים כאן לא מסוגלים לקחת

חיים דרוקמן:  את הדבר הזה אני רוצה על השלט

עופר הבר: מיכאל, אולי תוכל פה לתת עזרה עם סחר חוץ בעזרת הכלכלה

עופר הבר:  אנחנו רוצים במיוחד לצאת עם חברת אלביט שעובדת כאן, הם תפורים על הדבר הזה, כרגע הם עדיין לא יוצאים, יש צפי של חודש תנופה, אולי חצי שנה, זה גם כתוב בהחלטת הממשלה

עופר הבר:  זה תפור בדיוק לצרכים של הגולן

מיכאל ביטון: עופר, עשרה מיליון ל-22', הגיע ב-22' משהו?      

עופר הבר: לא

חיים דרוקמן: לא, עשרה מיליון פריסה

מיכאל ביטון: למה זה לא הגיע? איפה פריינטה, הלך?      

עופר הבר: לא, משה פריינטה פה, למרות שהוא לא הכתובת

מיכאל ביטון: כל היום הוא אומר לנו שהוא לא הכתובת

עופר הבר: אולי משה רוצה להגיד משהו על התעשייה?      

משה פריינטה: מינהל אזורי התעשייה עוזר פה בפיתוח

עופר הבר: הם שותף

משה פריינטה: שותף להבאת העסקים לפה, להבאת היזמים לפה

חיים דרוקמן: כן, בהחלט

ליאור הוכמן: משקיע 22 מיליון שקל עכשיו בכל היופי הזה מסביב

עופר הבר: זה המשרד היחידי שאנחנו לא מתחייבים למצ'ינג

מיכאל ביטון: יפה, אז איפה עשרה מיליון, משה?      

ליאור הוכמן: לא, זה לא אצלו

ליאור הוכמן:  מיכאל, אני אתאר לך את האירוע

מיכאל ביטון: אתה לא נכנסת לאירוע הזה? זה באותה אדמה שאתה פועל בה

משה פריינטה: תעביר לי את זה, אנחנו נבדוק את זה, עופר

עופר הבר: התשובה האחרונה שלהם זה שהם עומדים לצאת בפנייה, בקול קורא

מיכאל ביטון: פנייה למה? מה קול קורא? זה שלך, זה כתוב לגולן

עופר הבר: לא, מה שקורה פה זה שהם בונים לכלל החברות בארץ ולחברות מהגולן יהיה תעדוף

מיכאל ביטון: לא הולך הכסף?     

חיים דרוקמן: כרגע לא הולך

חיים דרוקמן:  שר הכלכלה אמור להיות כאן בחודש יולי

מיכאל ביטון: כתוב כאן שמשרד האוצר עשה ג'סטה ונתן מיליון שקל כל שנה

מיכאל ביטון:  אחד כבר הלך, לא יהיה

מיכאל ביטון:  והמיליון השני? עד היום מחפשים אותו

עופר הבר: מקווים להספיק את זה ב-2023

מיכאל ביטון: זה עצוב

חיים דרוקמן: שר הכלכלה אמור להגיע לכאן בחודש יולי ולתת –      

מיכאל ביטון: אמל, תיקח את ההחלטה הזאת ותוציא מכתב לברקת על המחדל הזה, לפני שנעשה לו ברדק, שיבדוק איך הוא מביא את עשרה המיליון האלה

מיכאל ביטון:  אני רוצה מכתב על הדבר הזה

ליאור הוכמן: עוד נקודה כאן, הנושא של האימפקט

ליאור הוכמן:  יש בהחלטת הממשלה, מה שעופר התחיל להגיד, הגיעה לנו הזדמנות עם העתקה של פעילות והשקעה של 20 מיליון שקלים של אלביט והכפלה של המנחת, המנחת פה צמוד, אם אנחנו נלך לשם, העניין הזה לנו זה עוד 30 משרות

מיכאל ביטון: זה מזל"טים?      

ליאור הוכמן: כן

ליאור הוכמן:  זה עוד 30 משרות כאן, על ה-30 הקיימות, פלוס חמישה מיליון שקלים לעסקים מסביבם, מה שנקרא עסקי מעטפת, פלוס כניסה לבתי הספר פה, פלוס הקמה, עכשיו אנחנו מקימים פה בית ספר לטיסה חקלאית

ליאור הוכמן:  היום כל החקלאות, גם אין-האוס וגם בחוץ, היא על כל הנושא של הכטב"מים שלהם והם רתומים פה

ליאור הוכמן:  אנחנו נצטרך את המשקל שלכם בנושא של – הם כל פעם שואלים אם אולי אנחנו נביא קצת משהו ואנחנו אומרים להם שאין לנו מאיפה להביא ודרך ההחלטה שנקראת אימפקט כן אפשר להביא

מיכאל ביטון: מה זה ההחלטה הזאת?      

חיים דרוקמן: ב-864 יש החלטה לביצוע של השקעות אימפקט בגולן

ליאור הוכמן: אנחנו נשלח את זה מסודר

מיכאל ביטון: מי אחראי על זה, איזה משרד?      

חיים דרוקמן: משרד ראש הממשלה

קריאה: זה בשלבים של גיבוש ההמלצות, אין שם כסף

ליאור הוכמן: אבל יש שם סכום - - -      

סלעית לב: לא, אין סכום, אני יושבת שם

חיים דרוקמן: אין סכום

סלעית לב: צריך לגבש את ההחלטה

ליאור הוכמן: אז אנחנו נוכל להשיג 20 מיליון שקלים שהושקעו פה ואנחנו חושבים שזאת חברה ראויה

ליאור הוכמן:  אלביט השקיעה מכספה בפיתוח של התשתית, אני חושב שהיא חברה שראויה

מיכאל ביטון: ואז היא שואלת איפה הממשלה

חיים דרוקמן: איפה אנחנו, נכון

מיכאל ביטון: בואו נשמע את היזמים קצת

בועז רוט: לי קוראים בועז רוט, בן 48, אבא לחמישה ילדים, אני איש הייטק

מיכאל ביטון: איפה גדלת?      

בועז רוט: גדלתי בנס ציונה, אחרי זה הוד השרון, מתן, בהמשך כפר הרואה הרבה שנים

בועז רוט:  במשך שנים לאשתי ולי היה חלום לעלות לגולן לעסוק בהתיישבות, להביא את ההייטק לכאן, ותמיד חששנו מהמרחק, המרחק מעבודה, איפה נעבוד, איפה נגדל את הילדים, רחוק מההורים

בועז רוט:  ב-2015 אזרנו אומץ ועשינו את המהלך ועלינו לגולן

מיכאל ביטון: באיזה גיל הילדים היו?      

בועז רוט: היו ארבעה ילדים אז, שחשבנו שסגרנו, אבל אחרי שנה בגולן אמרנו אין, חייבים להביא איזה גולנצ'יק קטן

בועז רוט:  הגילאים, הגדול היה בכיתה ט' והקטן אז היה בגן חובה

בועז רוט:  אנחנו גרים ברמת מגשימים מאז והיינו בעננים

בועז רוט:  עבדתי אז בסמסונג ברמת גן, הפיתוח של המצלמה של גלקסי 7 ו-8 זה פרויקט שאני הובלתי ברמת גן והייתי על הקו, שלוש שנים הייתי על הקו, יוצא ביום ראשון בארבע בבוקר, ישן אצל ההורים, חוזר בשני בערב, שלישי עובד מהבית, רחמנא ליצלן, אם אין לי מילואים באותו שבוע או שיש ארבעה ימי עבודה

בועז רוט:  לא לגלות, כי זה טרום תקופת הקורונה ולא מדברים על זה, ורביעי חמישי שוב פעם על הכבישים

בועז רוט:  בקיצור היה מאוד מאתגר

בועז רוט:       שלוש שנים ניצחתי את כל ההימורים שהיו על הראש שלי, שלוש שנים החזקתי מעמד ואז עברתי לחברה בצפון ועבדתי שם שנתיים-שנתיים וחצי, פוטרתי, קורונה, בלגנים ולפני שנתיים כמעט פנתה אליי חברת וולנס בהצעה, רוצים לפתוח שלוחה בצפון

בועז רוט:  אמרתי לא רעיון ולא עמייאת, אני עכשיו עוזב את העבודה שלי ובעוד חודש אנחנו מתחילים לעבוד

בועז רוט:       כמה מילים על חברת וולנס

בועז רוט:  חברת וולנס, מעבר לזה שהיא הונפקה בוול סטריט לפני כמעט שנתיים בשווי של 1

בועז רוט: 1 מיליארד דולר, חברת צ'יפים מהוד השרון, חברה שיש לה 300 עובדים

בועז רוט:  היא הוקמה ב-2006

מיכאל ביטון: מי זה הבעלים?      

בועז רוט: אין בעלים, עכשיו זו חברה ציבורית בוול סטריט

מיכאל ביטון: מי המחזיק במניות?      

בועז רוט: יש לי פה, אני לא מכיר את השמות, לא מעניין

מיכאל ביטון: לא, מישהו אחד ששולט

בועז רוט: גדעון בן צבי הוא היום המנכ"ל והוא אחד מהאנשים המובילים שם בבורד

מיכאל ביטון: מי הקים אותה?      

בועז רוט: זה סטרטאפ של ארבעה אנשי טכנולוגיה, ירושלמי היה איש הכספים היחידי

מיכאל ביטון: והם עושים צ'יפים?      

בועז רוט: הם עושים צ'יפים

בועז רוט:  הצ'יפים שאנחנו עושים הם בתחום התקשורת

בועז רוט:  הרעיון שלנו זה לקחת את כל הכבלים שיש, כל הפרוטוקולים שיש, כל מידע שאתה רוצה להעביר, כל הכבלים שאתה רוצה, ולהעביר את זה על כבל אחד

בועז רוט:  מעבר לזה שאשתי מרוצה מזה שיש פחות כבלים שצוברים אבק מתחת למחשב בעצם זה נותן פתרון, הפתרון המשמעותי פה זה הרחקה של וידאו למרחקים של עד 100 מטר עם כבל אינטרנט הכי פשוט שיש

בועז רוט:       למה צריך את זה? צריך את זה להרבה מאוד יישומים

בועז רוט:  זה לא עולה לאוויר

בועז רוט:  כשאתה צריך עכשיו, אתה מכונאי ואתה רוצה לשלוט במכונה שנמצאת משהו כמו 50 מטר ממך באיזה שהוא חדר גדול, אז יש לך עכשיו אות שמגיע בצורה ישרה, בצורה מהירה, בלי טעויות

בועז רוט:  אם אתה מנתח, אם אתה איש רפואה, אם אתה עכשיו סתם בקולנוע ביתי שלך או שאתה רוצה להעביר עכשיו בקורונה - - -     

מיכאל ביטון: זה עם כבל?      

בועז רוט: זה הכול עם כבלים שיודעים להעביר את כל המידע

בועז רוט:  הבעיה העיקרית, אני אתן לכם דוגמה פה בהאב, יש פה הרבה מוצרים, גם בחדר הזה יש צ'יפים שלנו, בלי שהם יידעו שאנחנו נבוא לפה, כשאתה רוצה להעביר עכשיו - - -     

מיכאל ביטון: איפה הצ'יפים שלכם?      

בועז רוט: בפנים, אני אראה לך אחר כך

בועז רוט:  יש פה קופסה

מיכאל ביטון: וזה כבל מיוחד שהוא שלכם?      

בועז רוט: לא, הכבל לא מיוחד, הצ'יפ הוא שלנו

בועז רוט:  אם אתה עכשיו רוצה להעביר וידאו או אפילו את המחשב הזה, לשלוח אותו למקרן, והמרחק הוא מעל 15 מטר, אתה לא יכול להעביר

בועז רוט:  כבל HDMI הכי ארוך שיש לך זה 15 מטר, אנחנו יודעים להעביר את זה עד לטווח של 100 מטר עם כבל הכי פשוט שיש

בועז רוט:  זאת אומרת אתה יכול להשחיל, לחתוך, לסגור לעצמך - - -     

מיכאל ביטון: ואתה יודע שיש פה את הטכנולוגיה הזאת?      

בועז רוט: כן, יש מקרן מעל החדר הזה ויש מסך שם והמחשב מתחבר ליד מכונת הקפה

בועז רוט:  אני מכיר, זה קרמר שזו חברה ישראלית, הוא משתמש בצ'יפים שלנו

בועז רוט:  אנחנו שולטים בשוק הזה בכל העולם

מיכאל ביטון: למה אתה קורא לזה צ'יפ? זה כבל

בועז רוט: לא, המידע עובר על הכבל, כל הפטנט פה זה לקחת את כל המידע, מכל הפרוטוקולים שאתה רוצה, להפוך את זה לפרוטוקול אחיד

מיכאל ביטון: וזה צ'יפ שמחכה לו בקצה?      

בועז רוט: משני הקצוות

בועז רוט:  אני יכול להראות אחר כך דוגמאות

בועז רוט:  זה היה מוצר הדגל שלנו, אנחנו שולטים בכל העולם, הפרוטוקול שלנו נקרא HDBaseT, כל עולם התקשורת שמשמש בחדרי ישיבות משתמש בזה

בועז רוט:  יש צ'יפים שלנו, זה כל החברות שאנחנו עובדים איתם

מיכאל ביטון: יש לכם מתחרים?      

בועז רוט: אין לנו מתחרים על הדבר הזה, על השוק הזה

בועז רוט:  סמסונג איתנו, LG איתנו, סוני איתנו, הם הפאונדרים

בועז רוט:  היינו ראשונים והיינו כל כך טובים שאף אחד לא הצליח –      

מיכאל ביטון: אז אם סמסונג איתכם מי צריך את רמת הגולן?      

בועז רוט: אז אני אסביר לך

בועז רוט:  זה 2012, בשביל להתקדם להיום אנחנו נכנסים לשוק האוטומוטיב

בועז רוט:  נתון מעניין, היום אוטו חדש שעולה לכביש, לא חשמלי, לא אוטונומי, האלמנט השלישי במשקל שלו זה כבלים

בועז רוט:  יש שלושה עד חמישה מטרים כבלים

בועז רוט:  אתם זוכרים שאנחנו לוקחים את כל הפרוטוקול שיש על כבל אחד? אנחנו עושים את זה גם במכוניות

בועז רוט:  עזוב את המשקל, כי 70 קילו זה כלום

מיכאל ביטון: שאלת ביניים, החברות המציאו לעצמם כבלים כדי להיות בלעדיים במוצר שלהם, שלא תוכל לחבר מוצרים אחרים, שתהיה תלוי בכבל שלהם

בועז רוט: אבל אני חוסך להם פה המון כסף

בועז רוט:  תחשוב, חמישה קילומטר חיווט, חיישן החניה, רוורס המצלמה הקדמית, הרדאר, הלידר, כל אלה בסוף מחווטים לתוך המחשב

מיכאל ביטון: וכל כבל, לא המציאו אותו כדי לייצר בלעדיות, היה לו אופי טכנולוגי

מיכאל ביטון:  אני מדבר על הכבלים הישנים

מיכאל ביטון:  הם היו עם ייעוד מסוים, לכן הם נראו באופן מסוים?      

בועז רוט: כן

בועז רוט:  שוק האוטומוטיב, שוק המכוניות, הוא צריך לעמוד בתקנים מאוד מחמירים, בעיקר של הפרעות אלקטרומגנטיות והוא צריך לעמוד בתנאים קשים, תחשוב על הדלת שנפתחת ונסגרת, הכבל צריך להיות מאוד עמיד, ולכן זה שוק שעד היום לכל יצרן היה את הכבלים שלו

בועז רוט:  אני יכול להראות לך אחר כך, תעשו סיבוב, אני אראה לך את ההבדל בין חוט שלנו לחוט שיש היום בסטנדרט

בועז רוט:  אנחנו מריצים את כל המידע על כבל הכי פשוט שיש

בועז רוט:  כשאתה תראה את החוטים אתה תגיד לי: מה, זה לרכב? אתה עם הידיים יכול לחבר את זה, כן, כי הטכנולוגיה שלנו יודעת להתגבר על רעשים ויודעת להתגבר על האתגרים שיש וזה יכול להגיע עד 15 מטר, באוטו זה מספיק

בועז רוט:       אנחנו נכנסים עכשיו לשוק המכוניות, שוק האוטומוטיב, כשעוד לא דיברנו על הקצבים של המידע שצריכים לעבור ברכבים אוטונומיים

בועז רוט:  תחשוב, כשאתה נוסע עכשיו אתה צריך שהמצלמה שלך תזהה בור עוד 300 מטר ותדע האם להסיט את ההגה או שהאוטו יכול לנסוע

בועז רוט:  זאת אומרת הרזולוציה צריכה להיות גבוהה, המידע צריך להיות גבוה, המהירות גבוהה, וזה רק הכבלים שלנו יידעו להתמודד עם זה

בועז רוט:  כיום אין פתרון לזה בתעשייה, בכל תעשיית הרכב

מיכאל ביטון: אז מצבכם טוב

בועז רוט: מצבנו מצוין

בועז רוט:  יש לנו כבר מוצרים ראשונים במרצדס X קלאס

בועז רוט:  יש פה מישהו עם מרצדס X קלאס?      

קריאה: זה לא היזמים, זה הפוליטיקאים

מיכאל ביטון: בהאב העשירי חיים קונה להם

בועז רוט: מרצדס איתנו, אנחנו עכשיו במשא ומתן עם חברות במזרח, אני מנוע מלתת את השמות

בועז רוט:  אני יכול להגיד לכם שיש לנו כבר מוצרים עם שוק המשאיות

בועז רוט:  בארה"ב יש בעיה, אתה לא יכול לשים מצלמת רוורס ושהמצלמה תראה בהיי דפינישן את מה שקורה, יש לך דיליי, יש לך רעשים, יש לך הפרעות, תחשוב שיש לך סוס ועגלה, הכול צריך גם לעבור דרך הכבל הזה

בועז רוט:  אז אנחנו יודעים להתלבש על החוטים של האיתות, אנחנו יושבים על החוטים של האיתות ועליהם אנחנו מזרימים את המידע מהמצלמה לנהג

בועז רוט:  עכשיו נכנסנו לזה, אלה כל השותפים שלנו

מיכאל ביטון: מה עם הגולן?     

בועז רוט: מה עם הגולן, בדיוק

בועז רוט:  לפני, כמו שאמרתי, שנתיים החברה פנתה אליי ורצתה שאני אפתח סייט כאן בצפון

בועז רוט:  למה צריך את הגולן? למה צריך לפתוח עוד סייט? כי צריך עוד מהנדסים, כי צריך לפתח את הצ'יפים בתחום האוטומוטיב והגולן היה מקום שעדיין לא הגיעה אליו רגל אדם

בועז רוט:  הם פנו אליי ואני אמרתי להם שבחזון שלי יש שלושה יעדים, קודם כל לתת פתרון לאוכלוסייה המקומית, וגייסתי כאן, אנחנו פה ארבעה מהנדסים מהגולן

מיכאל ביטון: מה הם חשבו, שאם יבואו לגולן יהיה פה הון אנושי שאף אחד לא תפס אותו?     

בועז רוט: אני אומר לך שיש פה הון אנושי

בועז רוט:  יש כאלה שעדיין לא עברו אליי

בועז רוט:  לעודד אנשים לעשות הגירה ממרכז הארץ לכאן, אנשים שהם לא יהיו משוגעים כמוני, אלא שיהיה כבר לאן לעבור, תהיה עבודה, ולתמוך באקדמיה המקומית

בועז רוט:  התנאי שזה אומר מכללה אקדמית כנרת שיושבת בצומת צמח, לעשות שיתוף פעולה איתם, להעלות את הרמה שלהם, שהם יהפכו להיות איזה שהוא מרכז ידע אזורי שימשוך אליו את כל הארץ

מיכאל ביטון: יש הנדסה שם?      

בועז רוט: יש הנדסת חשמל, כרגע היא צריכה שיפור והם צריכים אותנו שם

בועז רוט:  התנאי היחיד שהיה לי מעבר לשלושת הדברים האלה זה שמהנדס שעובד פה בגולן ומהנדס שיושב בהוד השרון, יש להם את אותם תנאים בדיוק, בשכר, באיך שהמשרד שלו נראה, בפלטפורמות שלו, והם קיבלו את זה ובאמת זה אותו דבר, וזה לא טריוויאלי פה בצפון, כי תמיד אומרים, אה, בצפון יותר זול

בועז רוט:  חבר'ה, אני חייב להגיד לכם פה בהערת אגב, לא זול לגור בצפון

מיכאל ביטון: כן, יש עלויות

מיכאל ביטון:  הרכב

בועז רוט: אנחנו בתור משפחה, הגשמתי חלום, קניתי ג'יפ, אמרתי ג'יפ לוקח הרבה דלק, אבל מה, כמה? זה רכב שני

בועז רוט:  20,000 קילומטר הרכב השני שלי עושה, אני עושה 60,000 קילומטר בשנה

בועז רוט:  סתם דוגמה מהבוקר

בועז רוט:  לקחתי את הילדים שלי לבדיקת דם, נסעתי לקצרין, מקצרין לקשת, מקשת בחזרה ולפה, 75 קילומטרים, בוקר שגרתי

בועז רוט:  זאת אומרת לא זול לגור בגולן ויש דברים שצריך לטפל בהם

בועז רוט:       נדהמתי לראות שלחברה שלי, למעסיק שלי, אין שום הטבה בזה שהוא מעסיק אנשים מהגולן

בועז רוט:  לא כולנו מהגולן, אני חייב להגיד

בועז רוט:  דרך אגב, כאקוסיסטם, אתה שואל את מי זה משרת, אנחנו ארבעה מהגולן, האמת שאחד עזב לגוגל, יימח שמם, בסדר, זה ההייטק, אבל יש לי מהנדס מהקריות, יש לי מהנדס נוצרי מנצרת ומהנדס מוסלמי מאיכסל

בועז רוט:  זאת אומרת דיוורסיטי זה שם המשחק בהייטק ואני מביא לפה את הדיוורסיטי

בועז רוט:  אני מביא לפה אנשים גם מהגליל וזה לא רק מרמת הגולן וזה יושב פה

מיכאל ביטון: אז אתם חמישה חבר'ה?      

בועז רוט: אנחנו שישה

מיכאל ביטון: ומה אתם עושים למען וולנס?      

בועז רוט: אנחנו עושים צ'יפים

בועז רוט:  אנחנו אחראים על הלב של הצ'יפ, זה שעכשיו מקבל את המידע

מיכאל ביטון: שישה חבר'ה בגולן?      

בועז רוט: שישה חבר'ה בגולן, כן

מיכאל ביטון: על איזה לב? יש להם כמה לבבות, לוולנס?      

בועז רוט: הלב של מיפוי הרעשים, זה יושב אצלנו

בועז רוט:  כל החוכמה, כשאתה עושה צ'יפ אתה צריך לדעת לעשות צ'יפ, זה חוכמה אחת, ואתה צריך לדעת לממש את הפרוטוקולים ואת האלגוריתמים של ה - - -     

מיכאל ביטון: והכול תכנוני, לא? אין לכם מעבדה

בועז רוט: יש מעבדות בהוד השרון והפנטזיה שלי היא גם לפתוח כאן מעבדה, כשקצת נוכל להתרחב

מיכאל ביטון: אז העבודה שלכם היא תכנונית בעיקר

בועז רוט: כן, תכנונית בעיקר

מיכאל ביטון: בקיצור, אתה צנוע

מיכאל ביטון:  הם צדו אותך, הם צדו את המוח שלך

בועז רוט: מה זה צנוע? מיכאל, לפני שנתיים לא היה פה כלום, היום יש שישה מהנדסים, זה ערימה, זה המון

מיכאל ביטון: לא, צנוע שהם איתרו אותך, הם שמעו עליך

קריאה: אתה מצטנע על עצמך

בועז רוט: בסדר, אני לא הנושא פה

חיים דרוקמן: תשאל אותו מה הוא עושה חוץ מזה

בועז רוט: אני מג"ד טנקים במילואים

מיכאל ביטון: בלי עין הרע, אשריך

חיים דרוקמן: מג"ד טנקים במילואים, הוא עושה גם אין סוף ימי מילואים

בועז רוט: בעיניי, כשאני מסתכל קדימה אני רואה שהגולן הולך להתרחב, גם יש החלטת ממשלה להכפיל את אוכלוסיית הגולן

מיכאל ביטון: אל תאמין להחלטות ממשלה

בועז רוט: אני לא מאמין ולא זה, אני יודע שכשאני רוצה להביא לגולן אנשים אני צריך שתהיה תעסוקה להם, תעסוקה לבנות הזוג שלהם, אני צריך שיהיה להם איפה לגור ואני צריך שאיכות החיים פה - - -     

מיכאל ביטון: יפה

מיכאל ביטון:  יש פוטנציאל שהעסק שלך יגדל?      

בועז רוט: שלי, בוודאי

בועז רוט:  כרגע הבעיה נמצאת בעולם, יש מיתון עולמי

מיכאל ביטון: אז יום אחד כשאתה תהיה גדול אתה לא תצטרך להיות בהאב, לא? יהיה לך מקום משלך

בועז רוט: בעזרת ה'

סלעית לב: אתם פניתם למעבדת אליאנס בתל אביב? זו הייתה מעבדה שלנו, אם תרצו שם קשר, אנחנו מימנו אותם בעבר, עכשיו הם עצמאיים

סלעית לב:  יש שם מעבדה שמתעסקת בטכנולוגיית רכב, יש שם את הרכבים הכי חדישים שלהם, עתידיים

בועז רוט: אחד הדברים שהחברה שלי, היום, ברמה העולמית, היא מתחילה להעיר את העולם, זה השראות אלקטרומגנטיות

בועז רוט:  היום כל אחד נכנס עם הפלאפון שלו לאוטו, כשאתה עושה עכשיו פרויקט למקרן הזה

מיכאל ביטון: מה זה הכבל העבה הזה?      

בועז רוט: זה HDMI

בועז רוט:  זה מתחבר שם ומשם - - -      

מיכאל ביטון: זה ימי ביניים

בועז רוט: אז אנחנו מעלים למודעות את העניין הזה של השראות אלקטרומגנטיות כי אנחנו מאוד חסינים

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  זה היה מדהים, ממש, תודה

מיכאל ביטון:  קדימה, החברה הבאה

ניר קליין: אני אספר ממש בקצרה על עצמי

ניר קליין:  עברנו לרמת הגולן, אשתי נועה ואני לפני שלוש שנים אוטוטו, טל, בשמה השני הרשמי טלטול, נולדה פה כבר, ללה עברה איתנו

ניר קליין:  למדתי באוניברסיטת תל אביב הנדסת חשמל ואלקטרוניקה ומינהל עסקים, אחר כך ביחידה טכנולוגית בצבא

מיכאל ביטון: איזה?     

ניר קליין: של זרוע היבשה, נקראת יפת"ח

מיכאל ביטון: מכיר יפת"ח

מיכאל ביטון:  אני יפת"ח של מפתחות קיר, זה אומר לך כמה זקן, כשהמציאו את מפתח הקיר, ב-86'-87'

ניר קליין: יש את הבטא סייט שלהם פה בעמק החולה

ניר קליין:  זה גיליתי במקרה אחר כך

ניר קליין:  איי או טי שפס, התחלתי לפני שש ומשהו שנים

ניר קליין:  גרנו בגוש דן, נולדתי בבת ים, אחר כך נדדנו במרכז, לחדרה ומחדרה לרמת הגולן

ניר קליין:      מה ששאלת, מה זה האינטרנט של הדברים

ניר קליין:  זה הבאזוורד התורן, כל פעם יש באזוורדים מתחלפים

ניר קליין:  היום כל הנושא של FourPointZero, תעשייה חכמה, ניטור של מכשירים, מכשירים רפואיים, רפואה ביתית, לבישה, חקלאות, כל הנושא הזה

מיכאל ביטון: אז כל זה נקרא אינטרנט של הדברים?      

ניר קליין: זה הכול נובע מאותו שורש של עניין של להביא שבבים במקום, שזה יעלה 30 דולר לחבר משהו לאינטרנט זה עולה שני דולר, אפילו 80 סנט

ניר קליין:  זה נבע מזה, ואז אמרו, מה, אפשר להביא מלא דאטה, אפשר להפיץ מלא חיישנים בכלום כסף, וזה הפך את כל העולם

ניר קליין:       מי אנחנו? אנחנו חברה שמבצעת פיתוח קצה לקצה של פלטפורמות אינטרנט של הדברים, של כל מה שצריך, האלקטרוניקה, התוכנה שרצה על אלקטרוניקה, אפליקציות, שק שרת, אלגוריתם איפה שצריך, ובעצם המומחיות שלנו זה שיזמים באים אלינו עם רעיונות ואנחנו הופכים את זה למוצר קצה לקצה ומגיעים עם המון שעות ניסיון בכל אחת מהדיסציפלינות שצריך

ניר קליין:  עובדים המון עם סטרטאפים עוד משלבי ההקמה

ניר קליין:       החזון שלנו, אנחנו רוצים להיות מוקד ידע בארץ בתחום ה-IOT שיגיעו אלינו מכל ה – אני עוד מעט אדבר קצת על הלקוחות, אבל הלקוחות שלנו זה מגוש דן, רובם המוחלט

ניר קליין:  שיבואו אלינו ויגידו שנלך לאלה מרמת הגולן ולא לאלה מהרצליה בגלל שהם עושים את זה יותר טוב, לא בהכרח בגלל שזה פריפריה

ניר קליין:  אנחנו באים מתוך רצון להקים תעשיית הייטק משגשגת, לא שורדת, משגשגת, ברמת הגולן ולהביא שחברות ישקיעו את תקציבי ה-RND ברמת הגולן

ניר קליין:       פרויקטים שאנחנו עושים

ניר קליין:  פרויקט לדוגמה זה - - - מאפשר לבצע ספירת דם בכל מקום בלי צורך לשלוח ל - - -      

מיכאל ביטון: אז באה חברת הייטק שידעה טכנולוגית איך לעשות את זה, אבל לא ידעה לייצר את הקופסה הזאת?      

ניר קליין: אנחנו עושים גם את הטכנולוגיה

מיכאל ביטון: אז מה הם עושים?      

ניר קליין: המוצר הזה הוא דוגמה מעולה

ניר קליין:  ה-IP של החברה זה איך אתה לוקח מהמידע שאתה מצלם ומוציא מזה את ספירת הדם תכלס, אבל צריך לפתח אלקטרוניקה, צריך להזיז מנועים, צריך לעשות את האופטיקה

ניר קליין:  אופטיקה לא אנחנו עושים ספציפית

ניר קליין:  צריך לעשות את התוכנה פה, את ממשק המשתמש

ניר קליין:  אז כל מה שהוא לא אלגוריתם אנחנו מתערבים שם

ניר קליין:  צריך לעשות תקינה בארץ, תקינה בין-לאומית

ניר קליין:  אלה הדברים שאנחנו עושים

ניר קליין:      דוגמה למוצר נוסף זה מדרסים רפואיים חכמים

ניר קליין:  פה ספציפית אנחנו מעורבים בכל החלקים של המוצר, אנחנו ממש זרוע פיתוח עיקרית שלהם

ניר קליין:  מדרסים לחולי סכרת

מיכאל ביטון: זה קורה פה בגולן?      

ניר קליין: כן

מיכאל ביטון: אז זה גם פיזי, אתה צריך פה מעבדה, מייקרס כזה

מיכאל ביטון:  יש לך?     

ניר קליין: אנחנו בונים את זה ויש פה משהו שאני אעלה רעיון לאוויר

מיכאל ביטון: מדפסות תלת ממד אתה צריך

ניר קליין: מדפסות יש, ויותר זול לשלוח קובץ להדפיס במקום ממקום לשלוח - - - כי זה 24 שעות וזה שעה וחצי, אבל לא בהכול אפשר, אז יש פה אתגרים

ניר קליין:      עוד פרויקט שעשינו זה פרויקט שזכה בפרס CS בשנה שעברה, מערכת ביופידבק

ניר קליין:  אלקטרודות שדוגמות סיגנלים חשמליים דרך הידיים ועם אלגוריתם מנטרות את המצב הרגשי של הבן אדם

מיכאל ביטון: אתה יכול לחלק לנו כדורים כאלה?      

ניר קליין: מערכת נוספת זה מערכת בינה מלאכותית על מגרשי טניס

ניר קליין:  כמו שיש הוקאיי אז זה משהו שמרכיבים על הרשת וזה מצלם ונותן – בקיצור יש כל מיני

ניר קליין:  עכשיו התחלנו לעבוד עם אפיליידי לפתח איתם את המוצר הבא שלהם

מיכאל ביטון: מה זה אפיליידי?      

ניר קליין: מערכות אסתטיקה

מיכאל ביטון: זה להוריד שערות

ניר קליין: נכון

מיכאל ביטון: זה היה חברה פה בגושרים, היא פשטה רגל, לא?      

ניר קליין: עדיין הם יושבים פה

ניר קליין:  הם פשטו ועלו מחדש, אז עכשיו אנחנו עם החבר'ה שבאו אחרי פשיטת הרגל

מיכאל ביטון: למה קראתם לזה שפס?      

ניר קליין: כי זה עם passion

ניר קליין:  יש שקף שמדבר על זה, אבל זה בא מתוך תשוקה

ניר קליין:  כשמכינים פיצה אז יוצא בצק, לא יוצא בצק

ניר קליין:  זה בא מתוך הקטע של ה-passion, שזה כמו שף איטלקי שמכין משהו, לא עובד, מתעצבן, עובד, יש צהלות במשרד

ניר קליין:  כאילו כזה הדנ"א שלנו קצת

ניר קליין:      אתגרים

ניר קליין:  מרחק גיאוגרפי

ניר קליין:  בעצם בשביל לעשות פעולות מכירה אנחנו צריכים להתאמץ הרבה יותר ממישהו שעולה על גט טקסי מרמת גן לתל אביב

ניר קליין:  כמו שאמרת, מוצר פיזי, אנחנו וחברות שילוח חברים מאוד טובים, צריכים למצוא דרכים יצירתיות כל הזמן להעביר דברים

ניר קליין:  יש לנו גם דרך להעביר מקבלני משנה במרכז ללקוחות במרכז

מיכאל ביטון: תעשו רחפן משלוחים

ניר קליין: הבנו שיש פיילוט של הרשות לחדשנות

ניר קליין:  אם צריך בטא להעביר את זה לצומת מחניים כי חברות השילוח אומרות, טוב, אתם לא מסה קריטית, תודה רבה לכם, DLJ ככה התפיידו לנו, עכשיו אנחנו עם UPS וחברת מוניות מקומית, שזה עולה לנו הון תועפות, אבל בסדר

ניר קליין:  נגיד רחפנים למחניים זה יכול להיות אופטימלי, אנחנו נשמח להיות בפיילוט

ניר קליין:       אמרת על הנושא של מעבדה

ניר קליין:  יש לנו מעבדה שאנחנו מקימים, אבל יש ציוד מאוד יקר

ניר קליין:  אנחנו צריכים לתת יתרונות תחרותיים ללקוחות כי דבר ראשון שהם חוששים, טוב, אני עכשיו - - -     

מיכאל ביטון: אתה הקמת את החברה, מי השקיע בך?      

ניר קליין: כן, הכול מהכיס

מיכאל ביטון: עד היום?      

ניר קליין: כן

מיכאל ביטון: ולא ניגשת להלוואות, מענקים ממשלתיים?      

ניר קליין: תודה לאל לא

ניר קליין:  מה שחיפשתי, מענקים ממשלתיים, זה אמור להיות אחד לפני אחרון, כל פעם אני מוצא שאני כמעט, כמעט

מיכאל ביטון: כמעט כי אתה קטן מדי?      

ניר קליין: כן, או שאני קטן מדי

ניר קליין:  זה כמו הסיפור של החסידה שנתנו לה קערת מרק, ככה אני מרגיש עם המענקים הממשלתיים

סלעית לב: זהו, אני מנסה להבין

סלעית לב:  דיברת עם הרשות?      

ניר קליין: דיברתי עם דרור בין

סלעית לב: עזוב דרור, דרור לא מכיר את המסלולים

ניר קליין: חיפשתי, יש לנו יועצת

ניר קליין:  נושא של ציוד, סבבה, אבל תפתחו את זה לציבור

מיכאל ביטון: זה שאלה לא אליך, איפה אתה היית בתמונה? אתה מכיר אותם טוב

ניר קליין: לא, הם מכירים, אני מקטר להם הרבה

מיכאל ביטון: תקטר, אבל למה לא הגשתם בקשות?      

קריאה: אתה עם מיה בקשר?      

ניר קליין: עם מיה בקשר

סלעית לב: כמה השקעתם עד עכשיו? כמה שמתם עד עכשיו במיזם?      

ניר קליין: זאת חברת שירותים, זאת אומרת אני משקיע מהפרט פעם אחת - - -     

מיכאל ביטון: ברור, אבל ההתחלה

ניר קליין: ואחר כך אנחנו מהכנסות

מיכאל ביטון: אז כמה מאות אלפי שקים להקים את זה, ואז לפי המשימות שאתה מקבל

ניר קליין: כן, אבל מבחינת ההקמה זה גם, זה עקב בצד אגודל

מיכאל ביטון: אבל איפה אתה צריך את המענק? למה?      

חיים דרוקמן: עכשיו לציוד למעבדה

ניר קליין: עכשיו יש לי ציוד שאני מרייר עליו כבר שנים, אני רוצה לעשות פרוטוטייפ של כרטיסים אלקטרוניים ב-24 שעות, לא רוצה ארבעה ימים עכשיו, אני רוצה 24 שעות אצל לקוח פרוטוטייפ של אלקטרוניקה

ניר קליין:  יש ציוד שאני מכיר, חברת LPKF, בשביל לומר לי בוקר טוב 35,000 יורו

מיכאל ביטון: ואם יהיה לך את הציוד הזה מה זה יעשה לקפסיטי של העבודה שלך?      

ניר קליין: זה ייתן לי אפשרות לשפר את האטרקטיביות שלי אל מול כל המתחרים שלי בארץ

מיכאל ביטון: אתה רוצה להיות מוביל בארץ?      

ניר קליין: כן, וכבר היום מגיעים אליי

מיכאל ביטון: אז למה לא חיברת אותו לבקשות למענקים? הלוואות הוא לא רוצה, אני הבנתי

קריאה: לא רק הלוואות

קריאה:  אם מיה לא מצאה לו מסלול אז כנראה אין מסלול

מיכאל ביטון: אבל למה לא נמצא מסלול? זה המדיניות, זה הם

מיכאל ביטון:  אנשים שרוצים להיות עם עשרה האבים צריכים להמציא מסלולים

חיים דרוקמן: בשביל זה הבאנו אותך לכאן

מיכאל ביטון: אבל הנה היא פתוחה לשמוע על הבעיה

ליאור הוכמן: אנחנו יודעים לגשת לכל המסלולים הקיימים בצורה מאוד טובה, אבל הם לא מספיק - - -      

מיכאל ביטון: לדעתי כי הוא קטן

סלעית לב: לא, הוא אמר את זה

סלעית לב:  אתה נותן בעצם שירותים או שיש לך עוד - - -     

ניר קליין: אנחנו חברת שירותים

ניר קליין:  יש לנו פרויקט שאנחנו מנביטים מכיסנו בפנים, אבל הוא לא צריך תשתיות מיוחדות, אנחנו עושים את זה על חשבון תשלום משכורות

סלעית לב: מה אתה מגדיר שירותים?      

ניר קליין: הדוגמאות שהראינו פה, בעצם חברה באה אלינו, אנחנו זרוע הפיתוח שלה

ניר קליין:  אנחנו פה מהנדס האלקטרוניקה, מהנדס תוכנה, מהנדס מערכת

סלעית לב: זאת הבעיה, כי אנחנו תומכים בחברות עצמן ולא בקבלן הביצוע שלהן

סלעית לב:  הוא קבלן הביצוע של אותן חברות

מיכאל ביטון: כן, אבל גם מובילאיי היא חברת שירותים, היא נותנת שירותים לתעשיית הרכב

ניר קליין: אבל יש להם מוצר, אני לא חברת מוצר

סלעית לב: בדיוק, להם יש מוצר, לו אין מוצר

מיכאל ביטון: לך יש 1,000 מוצרים, לא אחד

מיכאל ביטון:  אז לך יותר

ניר קליין: אז הבנתי שיש לי תנופה

סלעית לב: אבל זה גם לא

ניר קליין: וזה רבע מיליון שקל

ניר קליין:  אני לא יכול להשבית את עצמי שבועיים-שלושה בשביל - - -     

סלעית לב: לא, תנופה לא יהיה לך רלוונטי

ניר קליין: לא, על מוצר משלי

סלעית לב: רק על מוצרים משלך

מיכאל ביטון: סלעית, את צריכה לקחת אותו לכל הצוות ולהגיד, הנה יזם בגולן שאנחנו לא רלוונטיים עבורו ולייצר מסלול

סלעית לב: זה לא העניין

סלעית לב:  העניין הוא שהוא נותן שירותי פיתוח לחברות אחרות, ה-IP יושב אצל החברות, אנחנו מממנים את אותן חברות שה-IP בבעלותן, לא לחברות שנותנות שירותים לאותם סטרטאפים

סלעית לב:  הוא נותן שירות להמון המון חברות, אבל ה-IP והידע וכל החדשנות נמצאת אצל אותן חברות

סלעית לב:  את החברות אנחנו מממנים והן יכולות להעסיק אותו בסוף

קריאה: יש חברות מחו"ל, לא?     

ניר קליין: לא, עדיין לא, אנחנו עובדים על זה

מיכאל ביטון: זה כמו החברה שהיינו בה עכשיו, שבונה לוחות מחשב, זה לא צ'יפים שלה וזה לא לוחות שלה

ניר קליין: אבל ניסטק מקבלים תמיכה, כי הם עוברים מסה קריטית שאני לא עובר

סלעית לב: לא, אבל זה לא מהרשות תחת הסעיפים שלה, זה ממקום אחר

ניר קליין: כל מה שאני אומר זה רעיונות, רעיונות איך המדינה יכולה לעזור

ניר קליין:  מבחינתי כאילו ממשיכים בקצב, מה שאני יכול מכיסי, אבל אני אומר ש - - -     

מיכאל ביטון: אני כבר שנים מדבר על זה, מה שעצוב לי שהצלחתי לעשות את זה כראש מועצה ואנחנו לא מצליחים לעשות את זה כממשלה וכנסת

מיכאל ביטון:  מצאנו כמה מאות אלפי שקלים בנגב גליל ועשינו קול קורא לעסקים קטנים ונתנו להם מענקי הרחבה והקמה

מיכאל ביטון:  על עצם זה שהוא עסק, על עצם זה שהוא מעסיק אנשים, והוא עסק קטן בפריפריה, או שהוא מתרחב, או שהוא קם

מיכאל ביטון:  אתה רואה איזה נדיבות יש למדינה למפעל גדול, זה יוצא מיליונים, לחברות בין-לאומיות, היא מוותר על מסים, ולעסק קטן אין לה שום דבר לתת

סלעית לב: אני מסכימה איתך

סלעית לב:  לצערנו בגלל שזה לא נופל תחת המו"פ אז זה נופל תחת משרד הכלכלה

סלעית לב:  זה נכון, צריך לתת איזה שהוא פתרון, אבל זה לא נמצא אצלנו

מיכאל ביטון: למה לא אצלנו? למה אם העסק הקטן הזה, נדמיין אותו כיזם קטן

סלעית לב: אין בעיה עם הגודל, אנחנו נותנים גם 100,000 שקל ליזם עם רעיון, עוסק מורשה

סלעית לב:  זה לא העניין של הגודל אצלנו

סלעית לב:  כשאנחנו מסתכלים מבחינת חוק המו"פ ומה שהוא מגדיר את היכולת שלנו לממן, או לסייע, או תכניות שאנחנו יכולים לתמוך, זה בעצם כשאנחנו תומכים באופן אישי במו"פ, חדשנות, פיתוח טכנולוגי, שזה החברות שמעסיקות אותו בעצם, הן אלה שמגישות אלינו את הבקשות

חיים דרוקמן: ואם אנחנו נגיש את הבקשה?      

מיכאל ביטון: אבל תראי מה את קורה פה

מיכאל ביטון:  בעצם את אומרת למה הם לא מקבלים מענק, כי הידע המקצועי לא בבעלותם ואת לא רוצה לממן את מי שלא שומר על הידע הזה אצלו

סלעית לב: לא, זה לא כי הוא לא שומר, זה כי הידע לא נמצא אצלו

ניר קליין: הידע אצלי

ניר קליין:  אני נותן את זה ללקוחות בנון אקסקלוסיב

מיכאל ביטון: אבל הוא כן אצלו, בלעדיו לא היה קורה כלום

מיכאל ביטון:  הוא מוכר להם את הידע

סלעית לב: זה קבלן המשנה ש - - -     

מיכאל ביטון: לא, זה לא קבלן המשנה

מיכאל ביטון:  הקבלן שפנה אליו לא יודע לתכנת, לא יודע לבנות את המוצר, בלעדיו אין את הידע הזה

ניר קליין: מתוך הלקוחות שהצגתי שניים היו מלא מדען ראשי

מיכאל ביטון: צריך לבחון את זה

מיכאל ביטון:  למשל כך, חברות שהן נותנות שירותים רוחביים לחברות הייטק, אבל שיש להן ידע פנימי שייבחן, כמה מהנדסים, כמה זה, מה הן מפעילות, מה הן נותנות, ואז להחריג את החברות האלה

מיכאל ביטון:  זה דווקא הגיוני שחברות ירצו לתת שירות להמון חברות, לא חייבים להמציא

מיכאל ביטון:  אם יש המון לקוחות, מה הבעיה שאחד ייתן ידע

חיים דרוקמן: נבדוק את זה אם אנחנו נגיש

מיכאל ביטון: אני לא חושב שזה יעזור

ניר קליין: אני מנסה להבין למה נגיד חברה כמו ניסטק רלוונטית

מיכאל ביטון: כי זה מסלול אחר, תעשייה וכלכלה, לא אצלה

ניר קליין: מיכאל, רשמתי כמה רעיונות

מיכאל ביטון: היא צריכה לקרוא את הרעיונות

ניר קליין: מי שרוצה שיקרא

ניר קליין:  מבחינת רעיונות, אנחנו נרוץ ככה או ככה, אבל זה יעזור לנו

ניר קליין:  מענקים לעסקים על בסיס העסקה אמיתית של מקומיים

מיכאל ביטון: ולמה אתם לא מחפשים משקיע? לא היית רוצה שותף?      

ניר קליין: לא, קיבלתי הצעה להשקעה לשותף

ניר קליין:  אני מאוד נהנה לא לבזבז אנרגיה בלשכנע אנשים בדעה שלי, איפה שאני יכול, ואם אני טועה אז אני לוקח את האחריות לבד, ואם אני צודק אז סבבה

סלעית לב: אני רק חייבת להעיר על מה שאמרת, כי זה ממש חשוב, וגם הרשות מסתכלת על זה, אבל לא רק כי הרשות אלא גם כי התעשייה מסתכלת על זה, הרבה פעמים כשמישהו יוצא עם איזה שהיא פעילות, עסק, או טכנולוגיה במקרה שלנו, השוק גם רוצה לראות שיש עוד מישהו שמאמין בו, שיודע ומשקיע גם כן, לא רק כיזם לבד

ניר קליין: בהשוואה אחד מול אחד?      

סלעית לב: לא רק אחד מול אחד, זה יכול להיות בכל איזה שהיא צורה

סלעית לב:  זאת אומרת ברגע שמישהו מוכן לשים את הז'יטונים שלו עליך, וזה יכול להיות כל מיני סוגי שותפויות, יש בזה מידה של ודאות וולידציה למה שאתה מציע גם עבורך אחר כך להמשך

סלעית לב:  אז רק שים לך את זה ככה בכוכבית, אני לא אומרת שאתה חייב ללכת לשם, כל אחד בוחר את המודל שמתאים לו, אבל שים לך את זה ככה בראש

סלעית לב:       מבחינת הטבות מס לחברות שמעסיקות

סלעית לב:  אני יודע שיש לחברות גדולות הטבות מס

סלעית לב:  אנחנו שמונה עובדים, לחברות בגודל שלנו אין הטבות מס

סלעית לב:  סיוע כלכלי ברכש ציוד

מיכאל ביטון: זה לא הגיוני

מיכאל ביטון:  הכלכלה הישראלית, 80% מבוסס על עסקים קטנים ובינוניים, 90% ואין להם זכויות

ניר קליין: היינו לפני שלוש שנים שני אנשים, לפני שנתיים ארבעה אנשים, בשנה שעברה הפכנו לשמונה, כרגע המצב בעולם, מן הסתם כולם מכירים אותו, אנחנו עדיין שמונה, גם אין לנו שאיפה לגדול כרגע, אבל בפוטנציאל - - -     

קריאה: אבל הוא הלך למשרד הכלכלה, משרד הכלכלה כן נותן סיוע בשכר, בנגב גליל היו שנים שהוא פרסם נוהלי תמיכה משלימים, בגלל שהם לא יכולים לשלם שכר הם נתנו הטבות בדברים אחרים, בהסעות, בהדרכות, בהקמה, במבנים, בכל מיני דברים כאלה

ניר קליין: אבל מבנים, אז לא הייתה אפשרות לקחת מבנה

קריאה: לא, ציוד, הדרכה, כל מה שהוא דברים נוספים

קריאה:  לכל משרד יש את הייחודיות שלו, אז אם משרד הכלכלה נותן משכורות אז משרד אחר לא יכול להשלים במשכורות, הוא נותן דבר אחר

קריאה:  המשרד צריך לעשות סדרי עדיפויות ולפרסם את הנהלים

מיכאל ביטון: הבעיה פה זה עסקים קטנים, אין מספיק כלים ממשלתיים אפקטיביים לעסקים קטנים, והמדינה נדיבה במענקים ובהלוואות ובמיסוי לחברות גדולות והיא לא נדיבה בקטנים

מיכאל ביטון:  זו הבעיה שלנו, אין חשיבה על זה

מיכאל ביטון:  גם ההפרטה של מעוף, כאילו שמישהו אחר יחשוב בשביל המדינה על רעיונות, זה לא מתקדם לשום מקום

קריאה: גם הטבות לחברות שמעסיקות אנשים מהגולן

ניר קליין: אז השאלה אם יש מה לעשות עם זה או שאתה אומר מראש חבל על האנרגיה

מיכאל ביטון: תמיד לא לוותר

ניר קליין: לא, לוותר לא, השאלה אם להשקיע בזה אנרגיה

מיכאל ביטון: להשקיע קצת אנרגיה, לא הרבה

ליאור הוכמן: מיכאל, דבר אחד קטן לפני שאתה מסכם, כי זה עלה נורא בפגישה הקודמת, המון מהדברים שעלו שם קיימים פה

ליאור הוכמן:  כל הנושא שבסוף כל ההורים האלה מייצרים פה חדרי מייקרים, שעושים פה חוגים בלתי פורמליים ובלי כסף ובלי כלום לכל מי שבאמת רוצה

ליאור הוכמן:  מסתובבים פה ילדים ונוער בלילה ובערב וכל הדברים האלה מאוד מאוד מחוברים, מחוברים לבתי ספר, להשקעות בבתי הספר, כי בסוף החברות האלה הן אלה שבקדמה

מיכאל ביטון: הן דור העתיד

ליאור הוכמן: בדיוק, וזה קורה כל הזמן

מיכאל ביטון: מה שבשביל אנשים מסוימים היה פעם ראשונה, בשביל הילדים, הם נולדו למציאות הזאת

ליאור הוכמן: חד משמעית

ליאור הוכמן:  ברמה האזורית יש כמה דברים ממוקדים

ליאור הוכמן:  קודם כל יש כמה שירותים שהאשכול נכנס ואנחנו מנסים, צריך להגיד, עם כל האתגרים הכלכליים והכול, מנסים להתניע חלק ולתת חלק מהפתרונות האזוריים, לא רק פתרונות לצורך העניין לרשות שלנו

ליאור הוכמן:  אנחנו עובדים בזה באופן טבעי

ליאור הוכמן:       אני חושב שהעולם הזה של האגרוטק והפודטק, נכון שעדיין יש הרבה מאמצים ועוד המון לאן להתקדם, אבל כן עם דאטה וכן עם איזה שהוא סנכרון של יכולות, אנחנו גם בעולם הזה נמצאים מאוד

ליאור הוכמן:       האשכול מגיע עכשיו לעולמות של מכרזים, שאנחנו כן, אני מקווה, לאט לאט נוכל להיכנס לתוכם, זה דבר חדש באשכול, אבל אנחנו כבר לומדים את זה ורוצים לראות איך אנחנו כן יכולים להשתמש ב - - -     

סלעית לב: מכרזי מדף?      

ליאור הוכמן: מכרזי מדף שיהיו באשכול ואנחנו מה שיהיה רלוונטי

ליאור הוכמן:  אז, עוד פעם, בכל הדברים האלה אנחנו –      

מיכאל ביטון: יפה

מיכאל ביטון:  אנחנו צריכים לסיים

מיכאל ביטון:  חברים, תודה רבה

מיכאל ביטון:  ראש המועצה, תודה לכם שאירחתם אותנו

חיים דרוקמן: נגיד את זה ככה, אתם רואים שהגולן נע קדימה

מיכאל ביטון: אני מסכם, אתה מקשיב

מיכאל ביטון:  אני רוצה להודות לראש המועצה, שיצליח גם בבחירות, שלא יהיו מועמדים אחרים

חיים דרוקמן: יש

חיים דרוקמן:  אחרת יהיה משעמם

מיכאל ביטון: אז נאחל להם בהצלחה ושאתה תנצח

מיכאל ביטון:  כולם עכשיו קצת מתמודדים עם העניין הזה של הבחירות

מיכאל ביטון:  אני כבר פעם שנייה או שלישית בבניין הזה אז אני מרגיש פה בבית, אני מרגיש שאני לומד יותר על הקונספט וזה צומח מביקור לביקור והמציאות פה גדלה, אז כל הכבוד לעוסקים במלאכה

מיכאל ביטון:      על כלל הסיור אני רוצה להודות גם לסלעית מהרשות, שהיא איתנו, גם לניצן סלע בלום, שעזרה לנו לבנות את הסיור הזה

מיכאל ביטון:  זה לא ביקור אחרון שלנו, אנחנו גם נעשה מעקב אצלנו בוועדה

מיכאל ביטון:  אני רוצה להודות לחבר הכנסת קרויזר שנמצא איתנו

מיכאל ביטון:  אתה רוצה לומר משהו?      

יצחק קרויזר: קודם כל אני יודע שהפריפריה יקרה לליבך, אני רואה את זה גם בכנסת ועוד לפני שבאתי שמך הטוב הלך לפניך

יצחק קרויזר:  הגולן הוא באמת פנינה שלצערי, אני אומר את זה עכשיו כחבר בקואליציה, אבל הרבה מדברים על שצריך להשקיע בו והחלטות וכסף, אבל בסוף הגולן רב פה על שקל ושקל

יצחק קרויזר:  באמת חיים מפריח פה את הגולן בצורה טובה מאוד, אבל זה מה שנקרא מחובתנו לדחוף את הכסף שבאמת יגיע ולא יישאר רק בהצהרות

יצחק קרויזר:       ובאמת רואים שיש פה הכול, יש פה את הפוטנציאל, יש פה את האנשים שמגיעים ומייצרים, כל פעם שאנשים מגיעים לפה הם לא מאמינים שהם מסתובבים בגולן ופוגשים פה את החברות ואת האנשים שנמצאים פה, מתבלבלים לרגע ומציצים אם הם לא באמצע תל אביב, אבל זה הגולן וההון האנושי פה הוא ההצלחה של המקום הזה

יצחק קרויזר:  המדינה צריכה לתת פה הרבה יותר כי מגיע לאנשים פה הרבה יותר

מיכאל ביטון: נעבוד על זה ביחד

מיכאל ביטון:  אני רוצה להוסיף את המשימות

מיכאל ביטון:  אחת, להביא את חמישה המיליון שקל של נגב גליל לשותפות עם כלל ההאבים, האבי אבזלת בגולן, שמתוך כלל הפעילות של ההאבים יש כבר אפשרות להציג את המצ'ינג המועצתי ולהביא את הכסף כמה שיותר מהר

מיכאל ביטון:  נעשה על זה מעקב בוועדה, אני אדבר גם עם השר, אם הוא יכול לתגבר פה בהיבטים נוספים זה גם יהיה טוב

מיכאל ביטון:       לגבי עשרה המיליון האבודים של משרד הכלכלה, אני רוצה את החומר, אני רוצה לטפל בזה

מיכאל ביטון:  וגם ציינתם עוד איזה משהו - - -     

ליאור הוכמן: אימפקט

מיכאל ביטון: כספי אימפקט שאתם רוצים לבדוק

מיכאל ביטון:  אנחנו נעשה על זה מעקב, אני וחבר הכנסת קרויזר, ננסה להביא את זה

מיכאל ביטון:       לגבי הידוק הקשר עם רשות החדשנות

מיכאל ביטון:  אני חושב שסלעית פה כל היום וזה מוכיח רצינות ורצון להקשיב

מיכאל ביטון:  אין יותר פריפריה מהגולן ואין יותר פיזור גיאוגרפי מהגולן והסטטיסטיקה מראה שזה המקום עם הכי הרבה עסקים קטנים במדינה, בדקנו את זה בוועדה שלי, פר אוכלוסייה

מיכאל ביטון:  זאת אומרת שהם נאלצים להיות יזמים כדי לשרוד פה

מיכאל ביטון:       כל מה שתוכלי לעשות בשותפות עם החממה שפגשנו בבוקר, עם ההאבים שאנחנו רואים פה, עם קייס סטאדי, ממש לקרוא לו לבוא עם כל אנשי המקצוע, תספר לכולנו מה ניסית, למי פניתם, למה אנחנו לא יכולים להיות רלוונטיים לאדם כזה

מיכאל ביטון:  IP, לא IP, זה לא הוגן שאיש שעבר לגור פה ומעסיק חמישה עובדים או שמונה עובדים לא יזכה לסיוע מהמדינה

מיכאל ביטון:  זה פשוט לא נתפס

מיכאל ביטון:  מה הנהלים שצריך לשנות או מה הבקרה שצריך לעשות

מיכאל ביטון:  זו ההזדמנות שלכם כי עכשיו אתם בונים את הכללים החדשים, לעזור לעסקים קטנים

מיכאל ביטון:  מי שבא לגולן, לגליל או לנגב, עם שניים-שלושה עובדים והוא מתכנת או יוזם, זה שווה את חברות הענק האלה, כי 100 כמוהו זה 300 עובדים וזה עולה מיליון שקל לחברה הזאת, זה לא עולה מאות מיליונים למישהו שהבטיח ונעלם

מיכאל ביטון:  אז כל החשיבה צריכה להשתנות

מיכאל ביטון:      וגם הבנתם את זה כבר, שהמקומיים הם העתיד

מיכאל ביטון:  מה שהיום הוא חמישה עובדים יכול להיות 50

מיכאל ביטון:  אם נרצה להביא מבחוץ 50, ניתן להם כסף, יעשו לנו הצגה, ייגמר הכסף והם ייעלמו

מיכאל ביטון:  זה קרה יותר מדי פעמים בנגב, אנשים קיבלו מענקים ונעלמו

מיכאל ביטון:  פה הם באו קודם, זה סופי, עכשיו הוא צריך גב

מיכאל ביטון:  אז יש פה איזה התארגנות מועצתית שהיא גב ארגוני, אקוסיסטם, עצות, אבל צריך מענקים של ממשלה, מענקים לעסקים, בלי להתבייש, הקמה והרחבה

מיכאל ביטון:  זה מייצר מקומות עבודה

מיכאל ביטון:      כל הדברים האלה יהיו מונחים על שולחן הוועדה שלנו

מיכאל ביטון:  אני רוצה להודות לאמל ולשאר משרדי הממשלה שהיו איתנו היום, לכולם תודה

מיכאל ביטון:  נעשה גם דיון מעקב על כל מה שנידון פה בסיור ובאמת תבורכו

מיכאל ביטון:  שאלת אותי כמה להשקיע בבעיות האלה מול הממשלה? 10%-5%, בסוף אין הדבר תלוי אלא בכם

מיכאל ביטון:  כשמשהו מצליח הממשלה תגיע יום אחד, כשמשהו לא מוצלח היא לא באה

מיכאל ביטון:  אז קודם צריך להצליח, אחרי זה להביא את הממשלה

מיכאל ביטון:  זה מה שלמדתי בירוחם

מיכאל ביטון:  תודה רבה לכולם