הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 11, 2023-06-06 00:00

אליהו (אלי) רביבו: צוהריים טובים לכולם וברוכים הבאים

אליהו (אלי) רביבו:  הישיבה היום היא חלק מתהליך ארוך טווח שאני מקדם בנושא הסכמים בילטרליים

אליהו (אלי) רביבו:  מדינת ישראל מקדמת בשנים האחרונות חתימה על הסכמים בילטרליים

אליהו (אלי) רביבו:  חתימה על הסכמים בילטרליים היא תנופה אדירה ליחסי החוץ של מדינת ישראל, היא מספקת טכנולוגיות, הכרת תרבויות טכנולוגיות, עידוד משלחות סטודנטיאליות וסיוע למדינה במקומות הנדרשים

אליהו (אלי) רביבו:  בשבוע הבא יכבד אותנו בנוכחותו, שר החוץ אלי כהן וצוותו, שפועל נמרצות כדי להגיע לסטטוס, אתגרים ויוזמות נוספות

אליהו (אלי) רביבו:       בהזדמנות זו אני מבקש להודות לו על שנעתר לבקשתי ומינה לטובת העניין את המשנה למנכ״ל משרד החוץ, מר יוסי דיין, שישמש פרויקטור ייעודי לחתירה להסכמים בילטרליים, יצירת אפיקים חדשים והשלמה לאלה שכבר נמצאים בתהליך

אליהו (אלי) רביבו:  היום אנחנו נדבר על תהליך להבאת עובדים בהסכמים בילטרליים בענפים השונים ונדבר על כניסת ענפים חדשים שאנחנו עוסקים בהם, בפרט כמובן, כאן בוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  הסכמים בילטרליים חשובים, נחוצים ובפרט, אמורים לספק איזו שהיא רשת ביטחון למעסיקים בענפים מגוונים, כגון, מלונאות, מסעדנות, חקלאות ובפרט, בסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:       אני מבקש לקדם בברכה את נציג משרד החוץ ואת הגברת ענבל משש וצוותה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש מכל אחד מכם, שתתארו לי בבקשה מה הן אבני הדרך בתהליך יצירת הסכם בילטרלי, החל מאפיון הצורך, בחירת המדינה, המשא ומתן מול המדינות השונות ועד לחתימה על הסכם

אליהו (אלי) רביבו:  כיצד מאפיינים צורך של ענף מסוים ומה הוא התהליך הבירוקרטי שנדרש כדי שהשאיפה הזו תתקיים ושאנחנו נראה כאן את העובדים המיוחלים

אליהו (אלי) רביבו:  מצטרף אלינו חברי, חבר הכנסת יצחק קרויזר, אני מודה לך על שהגעת

אליהו (אלי) רביבו:  נציגת משרד החוץ, בבקשה

רחל אוברמן: שלום וצהרים טובים

רחל אוברמן:  אני רחל אוברמן, עורכת דין במחלקת אמנות במשרד החוץ ואני עוסקת כבר 12 שנה בנושא הזה של הסכמים בילטרליים

רחל אוברמן:  אולי נתחיל בעצם עם הוועדה להסכמים בילטרליים

רחל אוברמן:  מכוח

רחל אוברמן:  החלטות ממשלה, קיימת ועדה להסכמים בילטרליים, בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין וההגירה ואנחנו באמת ניגע בתפקידים של הוועדה הזאת וגם של רשות האוכלוסין כמובן, לכל אורך הדרך

רחל אוברמן:  כמו שאתם יודעים, מכסות של עובדים זרים נקבעות על פי רוב בהחלטות ממשלה, בהתאם לצרכים של השוק וכולי וכולי

רחל אוברמן:  ברגע שקיימת מכסה לענף מסוים וכמובן, כל משרד ממשלתי שהוא חלק מהצוות הבין משרדי

רחל אוברמן:       הצוות בין משרדי מורכב ממשרדים ממשלתיים, משרד המשפטים, משרד העבודה, רשות האוכלוסין, שעומדת בראש הצוות, משרד החוץ ומשרדים ייעודיים לענפים מסוימים, כמו משרד השיכון, ככל שמדובר בעובדי בניין, משרד החקלאות, ככל שמדובר בעובדי חקלאות, משרד הבריאות וכולי וכולי

רחל אוברמן:  ברגע שקיימת מכסה ויש צורך בעובדים בענף מסוים, אז הצוות בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין מתכנס ומחליט על כניסה למשא ומתן ועל המדינות שאיתן נכנסים למשא ומתן וכולי, כאשר כל משרד רלוונטי מביא אל שולחן הדיונים, את ההיבטים שלו שקשורים לכניסה למשא ומתן עם כל מדינה באופן ספציפי

רחל אוברמן:       אני יכולה להגיד למשל, שמשרד החוץ מתייחס בין היתר לשיקולים מדיניים שונים

רחל אוברמן:  ברגע שהצוות, בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין וההגירה מחליט על כניסה למשא ומתן עם מדינה מסוימת, אז אנחנו בעצם מכינים טיוטות של הסכמים, שאנחנו מעבירים למדינה השנייה

רחל אוברמן:  לפעמים אנחנו באים לפני כן במגעים עם מדינת המוצא, באמצעות הקונסולים הקונסולריים שלנו במדינת המוצא

רחל אוברמן:  יש נושאים לפעמים, ככה זה היה לפחות בעבר, שהיינו צריכים לברר לגביהם לפני כניסה למשא ומתן אבל באמצעות הנציגים שלנו במדינות המוצא, שזה בעצם הקונסולים שלנו, אנחנו מעבירים טיוטות למדינת המוצא הרלוונטית, מקבלים ממנה בחזרה הערות ובעצם נכנסים לאיזה שהוא תהליך של משא ומתן

רחל אוברמן:       מטבע הדברים, כל מדינה היא שונה והדינמיקה בכל משא ומתן היא שונה, אבל יש עקרונות בהסכמים בילטרליים, שמאוד חשוב לנו לשמר

רחל אוברמן:  מעבר להיבטים של המקצועיות של העובדים בכל ענף לגופו ואני לא רוצה להיכנס להיבטים האלה, כי הם יותר היבטים של רשות האוכלוסין וההגירה

רחל אוברמן:  אחת המטרות המרכזיות של ההסכמים הבילטרליים ולא רק, היא צמצום התופעה המאוד מכוערת של גביית דמי תיווך ביתר

רחל אוברמן:  כמו שאתם יודעים, הייתה עתירה שהייתה תלויה ועומדת בבג״ץ במשך 12 שנה בנושא הזה

רחל אוברמן:       אנחנו גם באמת מדווחים על זה למחלקת המדינה האמריקאית, על הטיפול שלנו במניעה של התופעה הזאת, שיכולה להוביל לשכר בבני אדם ובעצם בהסכמים שלנו, יש מנגנונים שנועדי לצמצם את התופעה של דמי התיווך

רחל אוברמן:  אז למרות שהמשא ומתן בין מדינה למדינה הוא מאוד שונה, יש לנו עקרונות שמאוד חשוב לנו לשמר

רחל אוברמן:  כמובן שכל משרד ממשלתי שאמון על תחום מסוים, הוא בא עם דברים ומבין את הצרכים המקצועיים של הגורמים בשטח והוא מביא אתו את התובנות ואת המידע הזה לשולחן המשא ומתן

רחל אוברמן:       אנחנו בעצם מנהלים משא ומתן על טקסטים שבסופו של דבר מבשילים להסכם שנחתם, עובר לאשרור של הממשלה ולאחר מכן עובר לשלב של היישום, שענבל תוכל להרחיב לגבי זה כי זה באחריות רשות האוכלוסין וההגירה

רחל אוברמן:  זו בגדול, סקירה מאוד קצרה של תהליך המשא ומתן עם מדינות המוצא

אליהו (אלי) רביבו: אני אשמח בבקשה, לפני שנעבור לראשות האוכלוסין, שתרחיבי לי מעט על הצורך ועל סדר הגשת הבקשה

אליהו (אלי) רביבו:  מי יכול להגיש בקשה? מה הם התנאים להגשת בקשה? איך בוחנים את הצדקת הבקשה במתן המענה?      

רחל אוברמן: אני יכולה לתאר את הדינמיקה

רחל אוברמן:  במהלך השנים האחרונות הגורמים בשטח הם שלרוב נמצאים במגע עם המשרד הרלוונטי

רחל אוברמן:  אם זה משרד החקלאות, אז למשל הוא נמצא בקשר עם החקלאים ומבין את הצרכים

רחל אוברמן:  כמובן שהכול בהתאם ל - - -      

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שכל תחום פונה באמצעות המשרד שמטפל בעניינו והוא זה שאמור להשתכנע בשלב הראשון ואז להעביר את הבקשה בשלב הבא

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא איזה איגוד עצמאי כזה או אחר שיכול לפנות לוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שאני מבין מדברייך?     

רחל אוברמן: אני חושבת שזו דרך המלך

רחל אוברמן:  אני לא אומרת שזה תמיד מה שקורה

רחל אוברמן:  יכול להיות גם מצב שבו גוף עצמאי כזה או אחר פונה למשרד ממשלתי

רחל אוברמן:  אבל בגדול אני חושבת שהמשרד המקצועי הרלוונטי, הוא הגורם הכי מתאים להיות בקשר עם הגורמים הרלוונטיים בשטח ובעצם להביא את הצרכים

רחל אוברמן:  שוב פעם, אנחנו בעצם רוצים להיכנס למשא ומתן כשיש מכסה שקבועה בהחלטת ממשלה

רחל אוברמן:  כי לעשות הסכם אם אין מכסה ולא יהיה ביקוש, ובעצם - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אז זה באמת הביצה והתרנגולת, גברת אוברמן

רחל אוברמן: מה זאת אומרת?      

אליהו (אלי) רביבו: בשביל שתהיה מכסה צריך לאתר צורך ואז מגישים בקשה למכסה

אליהו (אלי) רביבו:  מכסה לא נוצרת מעצמה, היא תולדה של

אליהו (אלי) רביבו:  לכן ביקשתי שנתייחס לדרך הגשת הבקשה, האפיון והמסלולים שבאמצעותם זה מגיע לוועדה

רחל אוברמן: אוקיי

רחל אוברמן:  אז ברגע שבאמת יש מכסה שקבועה בהחלטות ממשלה והוועדה הבין משרדית רוצה ליישם את החלטות הממשלה, זאת המטרה שלנו בעצם, אז הצוות מתכנס מפעם לפעם ואנחנו בעצם דנים בכל הסוגיות שנמצאות על הפרק

רחל אוברמן:  גם בהיבטים של כניסה למשא ומתן, ניהול של משא ומתן וגם בהיבטים של יישום

רחל אוברמן:  אם יש צורך למשל בתיקון של הסכם שכבר פועל, שיש בו משהו שצריך לתקן על מנת שיפעל יותר כדי לטייב את ההסכם, זה גם משהו שהוועדה הבין משרדית עושה

רחל אוברמן:       אז הוועדה הבין משרדית בעצם עוברת נושא-נושא: חקלאות, בניין, סיעוד, מלונאות, היא עוברת על כל ההסכמים הקיימים ואם יש צורך להיכנס למשאים ומתנים נוספים, אז הוועדה בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין, יכולה לאשר להיכנס למשא ומתן, לתעדף את המדינות שאיתן ננהל משא ומתן ולקבוע סדרי זמנים, איזה שהוא לו״ז לקיום המשא ומתן

רחל אוברמן:  אני צריכה להגיד שאני חושבת שיש באמת שיתוף פעולה יוצא מן הכלל, בין המשרדים שחברים בצוות הבין משרדי ובעצם ככה זה עובד

רחל אוברמן:       יש תיעדוף, יש עבודה מאוד מסודרת על הסכמים חדשים שצריך להיכנס עליהם למשא ומתן ועל יישום של הסכמים מקצועיים

רחל אוברמן:  רשות האוכלוסין תוכל לדווח על למשל בחינות מקצועיות שהיא משתתפת בהן במדינות המוצא וכולי

אליהו (אלי) רביבו: הקצאת מכסות, התאמתן, הקטנה, הגדלה וביטול, מוטלת באחריות כל משרד רלוונטי שאותם איגודים מסונפים אליו ותחתיו או שדרך הוועדה?      

רחל אוברמן: אני לא חושבת שזה דרך הוועדה

רחל אוברמן:  אני חושבת שבעצם התוצר זו החלטת ממשלה שהיא עבודה משותפת

אליהו (אלי) רביבו: מי מביא את זה לשולחן הממשלה?      

ענבל משש: משרדי הממשלה הרלוונטיים אדוני

ענבל משש:  לדוגמה, אם משרד הבינוי והשיכון רוצה להגדיל מכסה בענף הבניין, אז הוא צריך להציג עבודת מטה לפי אלו עקרונות, או מה הסיבות שבגינן צריך עובדים מיומנים נוספים לענף הבניין

ענבל משש:  מתחילה התכתבות בין המשרדים הרלוונטיים, משרד האוצר, משרד המשפטים, המשרד המוביל, משרד העבודה ואנחנו, אני חושבת שמשרד החוץ לא חלק מהשלב הזה של המכסות, ובעצם מדברים על הצורך, שואלים שאלות, כל משרד בגזרתו ואז מגבשים את זה לכדי הצעת מחליטים שעוברת לממשלה אחרי שנקבע

ענבל משש:  ואז יש דיון מאוד מאוד ארוך על המכסות, על ההיקף שלהן, על הצרכים ועל האופן שבו נגייס את העובדים

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שכל משרד עושה זאת באמצעות עבודה מקדימה איתכם

אליהו (אלי) רביבו:  ולא כל משרד שמגלה צורך, או שיש אליו מספיק דרישות, פשוט מביא את זה לשולחן הממשלה, אלא נדרשת גם הצעת מחליטים

ענבל משש: נדרשת גם עבודה של גורמי המקצוע ואחר כך נדרשת גם הסכמה של השרים

ענבל משש:  כי אי אפשר להעביר החלטה כזאת בלי לדוגמה הסכמה של שר הפנים

אליהו (אלי) רביבו: מה הוא פרק הזמן שנדרש בממוצע, מרגע שבו משרד מגיע עם בקשה להתאמת מכסה ועד לרגע שזה באמת כבר מוגדר וחוזר לוועדה?      

ענבל משש: זו שאלה שקשה לענות עליה

ענבל משש:  זה תלוי באיזה עבודת מטה נעשתה, כמה שאלות פתוחות יש ובדרך כלל זה מצריך דיונים נוספים

ענבל משש:  ואז יש גם שאלות של כל משרד

ענבל משש:  יש גם משאבים שנדרשים לטובת הגדלת המכסה

ענבל משש:  זה לוקח מספר שבועות לדעתי וזה גם תלוי מאוד, אני מדברת על החלטת ממשלה, כן? זה מאוד תלוי באיזה עבודה עשה המשרד, באם יש הסכמות בין גורמי המקצוע ומעורבות של שרים

ענבל משש:  כמו כל החלטת ממשלה שעוברת, היא לא מגיעה במעטפה בהפתעה, יש לפניה דיונים והסכמות, ואם אין הסכמות אז יש עוד ליבון של צרכים ודברים

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת יצחק קרויזר, בבקשה, רשות הדיבור היא שלך ואחרי זה אנחנו נמשיך

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  אני בקפיצות בין הדיונים אבל זה דיון חשוב מאוד

יצחק קרויזר:  באמת הנושא של העובדים הזרים מתנגש איתנו בשלושת הענפים הגדולים, שהם הצרכנים הגדולים, חקלאות, בניין וסיעוד

יצחק קרויזר:  אז אני אפרק טיפה את השאלות שלי אל שני הנושאים שטיפה יותר רלוונטיים אליי, שזה חקלאות וסיעוד

יצחק קרויזר:  דיברת על נושא של מכסות לעובדים בחקלאות

אליהו (אלי) רביבו: לאו דווקא, מכסות בכלל

יצחק קרויזר: מכסות בכלל ואני מפרק את זה לשני הנושאים, אתחיל בחקלאות ואז אעבור לסיעוד

יצחק קרויזר:  מה היא המהות של המכסה? אני יודע שהמציאות היא שהענף נמצא כל הזמן בסיטואציה של רעב

יצחק קרויזר:  הענפים כל הזמן משוועים לעוד עובדים, אבל הם נתקלים באיזו תקרת גג של x עובדים שניתן להם להיכנס לארץ, לטובת ענף החקלאות

יצחק קרויזר:  אני אפרק טיפה את השאלה

יצחק קרויזר:  1

יצחק קרויזר:  מאיפה מגיע המספר הזה? אם אני מבין נכון, יש עד 30 אלף פחות או יותר של עובדים ונדרש עוד

יצחק קרויזר:       2

יצחק קרויזר:  למה ההסכם לעובדים בחקלאות מגיע דווקא ממדינת מוצא אחת והאם אפשר לפתוח אותו למדינות נוספות? 3

יצחק קרויזר:  מי הגוף שנמצא במדינת היעד? אם אנחנו מדברים על תאילנד, אז מי הגוף ממדינת ישראל שבעצם מפקח שהעובד שמגיע לכאן הוא בסוף באמת חקלאי ועובד מקצועי שיודע לתת מענה לאותו חקלאי? כי בעצם המציאות הזו יוצרת איזו תאונת שרשרת

אליהו (אלי) רביבו: אתה מכיר כאלה מקרים? אתה יכול לתת דוגמאות? של עובד שהוא לא מוכשר או לא בריא

יצחק קרויזר: יש המון מקרים

יצחק קרויזר:  היום לצערי זה נהפך לאיזו תעשייה של כסף

יצחק קרויזר:  יש חברות שמתעסקות בייבוא של עובדים, בהבאת עובדים לארץ לענף החקלאות

יצחק קרויזר:  וזה הפך להיות תיירות מרפא

יצחק קרויזר:  מגיעים לארץ עובדים חולים, לא בריאים, שלא מוכשרים בשביל להתעסק בחקלאות

יצחק קרויזר:  אני אשמח גם לדיון הבא להביא חקלאים שסובלים מהדבר הזה

יצחק קרויזר:  כי לדוגמה מגיע אליהם עובד, אדם חולה לב, לעבודה חקלאית בניצנה

יצחק קרויזר:  אדם שלא מסוגל עם מחלות הלב שלא לעבוד בחום של ניצנה ואז אותו חקלאי משלם עליו את האגרה, הוא בעצם רשום אצלו כמכסה, אותו עובד בזמן הזה נעלם והולך למשק אחר, הוא נקרא ברחן

יצחק קרויזר:       אני מניח שאתם מכירים את תופעת הברחנים, אבל אותו חקלאי בעצם תקוע עם מכסה של עובד שמסומן שנמצא אצלו

יצחק קרויזר:  הוא שילם את האגרה עליו, העובד תופס לו תקן וגם אין לו עובד

יצחק קרויזר:  אותו אדם מסתובב פה אחר כך בלי אשרה, במקרה הטוב הוא הולך לעבוד במשק אחר ובמקרה הרע אני לא יודע איפה הוא מסתובב ומי מפקח עליו

יצחק קרויזר:  אבל בשורה התחתונה, אותו חקלאי תקועה עם הוצאה כספית, עם תקן שחסר לו ומראש בכלל הגיע לו עובד שהוא לא חקלאי, הוא לא יודע מה לעשות אתו

ענבל משש: אדוני מדבר על מקרה אחד מתוך 30 אלף עובדים זרים שנמצאים בארץ ועובדים בחקלאות?      

יצחק קרויזר: מאילת ועד חרמון

ענבל משש: כולם כאלה? כולם עם בעיות רפואיות?     

יצחק קרויזר: אני מדבר על משקים שחסרים להם עובדים, על רפתנים שחסרים להם תקנים לעובד זר בתקן הרפתות, על חקלאים שמגיעים אליהם עובדים שלא קשורים לעף החקלאות או שמגיעים אליהם עובדים שהם בכלל אנשים חולים, שהופכים את הגעתם לארץ לתיירות מרפא

יצחק קרויזר:  יש פה שלל אירועים וצמצמתי אותם לבעיות היותר קריטיות, זה בנושא החקלאות ויש לזה גם פתרונות

יצחק קרויזר:  א׳- אם אפשר, אז לפתוח לעוד מדינת יעד

יצחק קרויזר:  ב׳- אם יש אפשרות, אז לבטל, אפילו כפיילוט, את המכסות לעובדים בחקלאות, ואז כל חקלאי יגיד: ״אני מתעסק באבוקדו, אני צריך 10״

אליהו (אלי) רביבו: בוא תעזור לי לסכם את זה עם האוצר

יצחק קרויזר: בסדר, אנחנו מעלים פה את האפשרויות ואחר כך אם צריך, נתעסק עם זה

אליהו (אלי) רביבו: לאוצר יש אינטרס ברור ואנחנו לא מבטלים אותו

אליהו (אלי) רביבו:  תפקידנו הוא לוודא שבאמת קיימת מערכת איזונים בין השמירה של האוצר לבין הצורך של המעסיקים

יצחק קרויזר: אז גם אם אנחנו משחקים עם המכסה שמוכתבת על ידי האוצר, אז שלפחות יגיע לפה כוח אדם שבסופו של דבר מיטיב עם החקלאים שלנו, שאנחנו רוצים לעזור להם

יצחק קרויזר:  נושא אחר הוא הסיעוד וכל התנאים הסוציאליים של העובדים שנמצאים פה, התנאים הפנסיוניים, שהם עיקר המעמסה, בעיקר על מי שנדרש להחזיק עובד סיעוד בבית, אם זה אדם שנכנס למצוקה כל שהיא ואם זה מבוגרים שזקוקים פתאום לעובד בבית

יצחק קרויזר:  אז אני אשמח שגם נבין, מי המשרד? איפה זה נמצא? בנגב והגליל? בבריאות? ברווחה? בפנים?      אני לא יודע איפה נמצאת יחידת הסמך הזאת, שבעצם נותנת סיוע לאותם מבוגרים, עם הזכויות שלהם, מול העובדים הסיעודיים שבאים כדי לטפל באחד מבני המשפחה שזקוק לסיעוד

יצחק קרויזר:  בהסכמים שלכם עם מדינות היעד, איפה ואיך מוגדר סעיף הפנסיות לעובדים זרים והאם אפשר לבטל אותו? כי בסופו של דבר זה עוד כסף שיוצא מהכיס של ההורים שלנו, שגם מוצאים את עצמם לפתע במצב סיעודי, גם צריכים לשלם תנאים פנסיוניים לעובד זר שלא אמור להפוך לאזרח קבע פה, לא אמור להזדקן פה בכבוד ולקבל פנסיה ולמרות זאת זה כסף שיוצא החוצה, בעשרות אם לא מאות אלפי שקלים

יצחק קרויזר:  אז אני חושב שהצגתי מספיק שאלות ואשמח לקבל עליהן תשובות

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שאולי יהיה נכון שנרכז את זה? זה בסדר?      

ענבל משש: מה שתגידו

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שזה יהיה נכון, כי חלק מהשאלות, שהן מאוד מאוד צודקות ונכונות, הן קצת פחות בליבת הדיון כרגע ויותר לגבי כשלים במהות ההסכמים ואנחנו נגיע לזה באיזה שהוא שלב

אליהו (אלי) רביבו:      ברשותך, עורכת הדין משש, אני רוצה לצטט לכם מהתשובה שראשות האוכלוסין הגישה שלנו, כתוצאה מהשאלות ששאלנו באחד מהדיונים, בנושאים האלה: ״מפורטים תנאי סף של ניסיון, ידיעת שפה, היעדר רישום פלילי, בריאות ולעיתים יש הסדרי מיון או בחינות

אליהו (אלי) רביבו:  כן יש סעיפים בהקשר לפרסום הנרחב של הזדמנויות לעבודה בישראל

אליהו (אלי) רביבו:  תנאי סף, הוצאות ותשלומים מותרים

אליהו (אלי) רביבו:  תקופת העבודה המרבית וכולי, בנוסח שמאושר על ידי הצד הישראלי, בהתחייבות לעמוד בתנאי רישיון העבודה

אליהו (אלי) רביבו: ״ אז אני קודם כל רוצה להפנות איזו שהיא שאלה מקדימה: משרד הבריאות הוא לא חלק מהצוות הבין משרדי שאמור לבקר את התהליך

ענבל משש: הוא היה במוסדות סיעוד

ענבל משש:  כשדובר על עובדים זרים למוסדות סיעוד, הם היו חלק מהצוות הבין משרדי, הם קבעו את הסילבוס, הם אפיינו את הצרכים של מוסדות הסיעוד, ודאי ובוודאי

אליהו (אלי) רביבו: ואני שואל, למה רק במשבצת הסודות של המוסדות הסיעודיים? למה לא בכלל בחתימה על הסכמים בילטרליים?      

ענבל משש: באיזה הקשר?      

אליהו (אלי) רביבו: בואי ניקח את נושא החקלאות

אליהו (אלי) רביבו:  הנה, מספר פה חבר הכנסת קרויזר, שמגיע מהתחום

אליהו (אלי) רביבו:  שמענו את זה גם פה בוועדה וגם אני קיבלתי על כך דיווחים מחקלאים נוספים, שמגיעים עובדים חולים, חולים על גבול נכים, שמענו את זה גם פה בוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  הסכם בילטרלי מורכב משיתוף פעולה של צוותים בין משרדיים ואני תמה לדעת מה הסיבה שמשרד הבריאות לא נמצא כמתאים וכהכרחי להיות חלק מאותם צוותים בין משרדיים?      

שושנה שטראוס: שלום, אני עורכת דין שושנה שטראוס מרשות האוכלוסין וההגירה ואני יכולה להתייחס לזה

שושנה שטראוס:  ככלל, כמו שאתם יודעים, אנחנו מביאים מחוץ לארץ בכל שנה כ-25 אלף עובדים לפחות, לכל הענפים

שושנה שטראוס:  כל עובד עובר בדיקה רפואית במכון שמוסכם על ידי שתי המדינות

שושנה שטראוס:  ברור שמתוך מספר כזה גדול של עובדים, אז יתכנו פה ושם מקרים בודדים כאלה

אליהו (אלי) רביבו: כמה זה פה ושם בודדים שזה עדיין בסטיית תקן?      

שושנה שטראוס: לפי מה שאנחנו יודעים, לפי המידע שאנחנו מקבלים, אז עובדים שמגיעים חולים זה ממש מקרים בודדים

אליהו (אלי) רביבו: כמה זה בודדים? בואי נגדיר

אליהו (אלי) רביבו:  אם אנחנו אומרים שאין 100%, ומאיזה כמות את אומרת לי שזה באמת מספר חורג ושנכון שמשרד הבריאות יהיה חלק מהתהליך ושהבקרה הבאה תהיה קצת יותר מדוקדקת

שושנה שטראוס: מבחינת נתונים, על פי חוק עובדים זרים, המחוקק ראה בפניו מצב, שמשרד הבריאות הישראלי יסתובב בכל המדינות, ייתן אישורים למכונים ורק המכונים האלה יעשו את הבדיקות

שושנה שטראוס:  אבל זה חוק משנת 1991 והוא לא התבצע

שושנה שטראוס:  אז מבחינת טפסי הבריאות שעושים, גם בהסכמים בילטרליים וגם עם עובדים שמגיעים לא בהסכמים בילטרליים, יש בקונסוליה הישראלית טופס בדיקת בריאות

שושנה שטראוס:  כשעשינו את ההסכמים הבילטרליים התייעצנו עם אנשי משרד הבריאות דאז, גם כשעלו בעיות התייעצנו איתם

אליהו (אלי) רביבו: אבל אני שואל מה הסיבה שהם לא חלק אינטגרלי מהצוות הבין משרדי? זו שאלה פשוטה

ענבל משש: צוות בין משרדי לאיזה צורך? קודם כל בחוק נקבעו לפחות שבע בדיקות לטעמי, שעובד זר צריך לעשות אותן טרם הכניסה למדינת ישראל ואנחנו מקפידים על התקנות האלו ועל ההוראות האלה, והעובדים מבצעים את הבדיקות הללו לפני הכניסה למדינת ישראל

ענבל משש:  העובדים עושים את הבדיקות רק במקומות שאושרו על ידי הקונסוליה במדינת המוצא, כמקומות או בתי חולים שהם מהימנים ואפשר לבצע בהם בדיקות

ענבל משש:  ככל, נמצאים פה למעלה מ-115 אלף עובדים זרים בענפים השונים

ענבל משש:  כולם מגיעים אחרי בדיקות, רובם ככולם בריאים לחלוטין

ענבל משש:  ממש בשולי השוליים, אנחנו נתקלים במקרים של עובדים שאו שהתפרצו אצלם בעיות, או שחלילה וחס, לא עברו במסננת המאוד מאוד דקה שיש לנו

אליהו (אלי) רביבו: ומה היא תגובת מדינת ישראל לכאלה מקרים?      

ענבל משש: אז זה מאוד תלוי, אם עובדת הייתה בריאה ואחר כך היה לה לחץ דם גבוה, וחברת הביטוח לא הסכימה לבטח אותה, למרות שהיא שלחה את הטפסים לפני והכול היה בסדר, אז אנחנו מתמודדים עם זה

ענבל משש:  ואם היא לא יכולה לעבוד במדינת ישראל, אז אנחנו נסיים את העסקתה, מאוד פשוט

אליהו (אלי) רביבו: כמה מקרים כאלה קיימים?         

ענבל משש: בודדים, אני לא יודעת את הנתון אבל זה ממש מקרים שאפשר לספור אותם

ענבל משש:  אני יכולה לבדוק

ענבל משש:  רק לגבי חקלאות, יש מכסה של 30 אלף

ענבל משש:  23 אלף עובדים בצורה חוקית אצל המעסיקים, 7 אלפים עובדים בצורה לא חוקית ו-5 אלפים מהם סיימו את תקופת השהייה המקסימלית

ענבל משש:  זאת אומרת, העובדים הגרועים והלא בריאים האלה, ממשיכים להישאר פה ולעבוד כי הם לא בריאים והם גרועים

ענבל משש:  אז משהו פה לא מסתדר

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שזה קצת מבלבל

אליהו (אלי) רביבו:  לא נכון יהיה להחליט שדווקא החולים הם הלא חוקיים

ענבל משש: אני מדברת מבחינת מספרים

ענבל משש:  23 אלף עובדים בצורה חוקית אצל החקלאים והם מרוצים מהם, כי הם רוצים עוד מכסה של עובדים

ענבל משש:  ה- 7,000 הלא חוקיים, 5 אלפים מהם נמצאים מעל 63 חודשים במדינת ישראל, אם הם היו חולים אז כנראה שהם לא היו נשארים פה 63 חודשים

אליהו (אלי) רביבו: כל מעסיק, לרבות חקלאי, שמעסיק מישהו באופן בלתי חוקי ואותו עובד חולה

אליהו (אלי) רביבו:  אז לאותו מעסיק יש בעיה כפולה

אליהו (אלי) רביבו:  הוא לא מעניין אותי כרגע, מעניין אותי שאני רוצה לאכוף אותו

אליהו (אלי) רביבו:  מעניין אותי מי שמגיע לפה ובאשרה - - -      

ענבל משש: אותי מאוד עניין

ענבל משש:  כי חלק מהתהליך הבילטרלי הוא גיוס עובדים מיומנים, מוכשרים ובריאים בדרך מפוקחת

ענבל משש:  אני לא רוצה להביא לפה עובדים שייפלו נטל על מערכת הבריאות, בוודאי ובוודאי

ענבל משש:  זו המשימה שלנו ואנחנו מנסים לעשות אותה בצורה הכי טובה שאפשר

ענבל משש:  אם חלילה עוברים בודדים במסננת הזו, כי יש טריגר, ואז מתגלה לחץ דם גבוה, מה שלא עלה בבדיקות לפני - - -     

יצחק קרויזר: אבל השאלה היא אם בחוק שאת אמרת מ-1991, יש נציג של משרד הבריאות, שאמור להיות במדינות היעד ולפקח על המכונים האלה? או שזה כמו שקורה היום, שזה בעצם מכון אחד שמגיש את האישורים של? דבר שני, את אומרת שיש פה 7,000 עובדים זרים, שהם לא חוקיים

יצחק קרויזר:  הם יושבים על תקן, הם תופסים מכסה

אליהו (אלי) רביבו: לא לא

אליהו (אלי) רביבו:  מי שהסתיימה תקופת העסקתו זו בעיה שצריך להתמודד איתה, אבל זה לא ברחן, שבזמן שהוא מחזיק אשרה בורח למקום אחר

יצחק קרויזר: 7,000 עם אשרות עבודה, שצריכים לעבוד, אבל פשוט אף אחד לא יודע איפה הם

אליהו (אלי) רביבו: זה לא מה שהיא אמרה

ענבל משש: הם סיימו את תקופת השהייה המקסימלית וחייבים לחזור למדינתם

יצחק קרויזר: הם עדיין יושבים על התקן, עם עדיין יושבים על סכום מתוך הסך הכול של ה-30 אלף

יצחק קרויזר:  כלומר, לא ניתן להכניס במקומם אחרים

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  ובשביל זה צריכה להיות ערבות הדדית של המעסיקים

אליהו (אלי) רביבו:  כי חקלאי יודע שאם הוא מעסיק מישהו באופן בלתי חוקי, הוא תופס תקן לחבר שלו

יוני דמרי: בשביל זה חיים להגדיל את מכסת העובדים הזרים

יוני דמרי:  העובדים הזרים זה משאב שמצוי במחסור וככל שהוא יהיה במחסור, תהיה מריבה על עובדים, ייווצרו נטשנים ותיווצר העסקה לא חוקית

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אז ב-11 ביולי, בעזרת השם, אנחנו נקיים כאן דיון ייעודי, יכבד אותנו בנוכחותו שר החקלאות, אתם מוזמנים להגיע ונדבר על זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני פונה שוב בעוד שאלה לרשות האוכלוסין

אליהו (אלי) רביבו:  בתשובתכם לשאלות שהוועדה שאלה, רשמתם שחלק ממדידת ההצלחה של הסכם בליטרלי כזה או אחר, הוא שביעות הרצון של העובדים ומהעובדים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת אם בדקתם את זה, איך בדקתם את זה והאם ישנם סקרים שניתן לפרסם לציבור ולוועדה כמובן

ענבל משש: אז יש מחקר מלווה אחרי כל כניסה של הסכם בילטרלי חדש

ענבל משש:  זה נעשה, זה מפורסם ויש גם מסמך שפורסם

ענבל משש:  אמנם הוא קצת ישן אבל הוא מדבר על היעילות של הסכמים בילטרליים

ענבל משש:  על הגיוס, מימוש זכויות וסקר שנעשה מ-2018

ענבל משש:  אבל בכל כניסה של הסכם חדש, יש מחקר מלווה והדברים האלה נבדקים

אליהו (אלי) רביבו: אז למה דווקא בחדש? זאת אומרת, מתחילים ליישם את זה בחדש

ענבל משש: אם אנחנו חותמים עכשיו על הסכם, אז יש הסכם מלווה שבו בודקים את שביעות הרצון מהעובדים, מה העובדים מרגישים, לגבי תנאי ההעסקה

אליהו (אלי) רביבו: אז כך אני מבין ממך גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, שעובד שסיים את העסקתו, לפני שהוא עוזב את הארץ - - -      

ענבל משש: לא

אליהו (אלי) רביבו: אחרי שהוא עוזב את הארץ?     

ענבל משש: לא, לפני

ענבל משש:  אנחנו עכשיו חותמים על הסכם חדש, אחרי הטקס מתחילים ביישום של הסכם, אנחנו אחרי שנה בדרך כלל, עושים מחקר מלווה להסדר חדש

אליהו (אלי) רביבו: שהמחקר כולל סקר שביעות רצון מהעובד ושל העובד

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שיש לכם איזה שהוא מאגר נתונים

ענבל משש: אנחנו צריכים לראות, בסוף ההסכמים הללו צריכים להבטיח כמה וכמה דברים

ענבל משש:  בין היתר, כמו שאמרנו, הנושא הזה של הכשרת העובדים, שיגיעו לפה עובדים מיומנים

ענבל משש:  בין היתר אנחנו בודקים, שעובדים אכן לא שילמו דמי תיווך אסורים, כי זה חלק מהתכליות של ההסכם הבילטרלי

ענבל משש:  אז מה שאנחנו בודקים אצל העובדים, זה לא רק ששואלים אותו אם המעסיק נחמד כי זה פחות העניין, אנחנו כן שואלים, לגבי השכר שלו, לגבי אם הוא שילם

ענבל משש:  דמי תיווך, לגבי תנאי ההעסקה שלו

ענבל משש:  ואותו דבר מהמעסיקים, אנחנו עורכים מחקר מלווה

אליהו (אלי) רביבו: אז קיים ברשותכם איזה שהוא מאגר שאליו יצטרפו כל המרואיינים, העובדים והמעסיקים

אליהו (אלי) רביבו:  את אומרת שיש לכם מאגר כזה?      

ענבל משש: יש מחקר מלווה שנעשה, כן

ענבל משש:  אנחנו נמצאים עכשיו בשלבים האחרונים של הפיליפינים, אם אני לא טועה

ענבל משש:  כי זה היה ההסכם החדש שנכנס בסיעוד ואנחנו עושים מחקר מלווה

ענבל משש:  איילת, אתם רוצים להוסיף משהו לגבי המחקר?     

אילת לוין: שלום, עו״ד אילת לוין, משרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה בינלאומיים

אילת לוין:  הנושא של המחקרים המלווים, הוא קודם כל נושא מאוד משמעותי

אילת לוין:  כי הוא מוכיח לאורך השנים, שההסכמים הבילטרליים עובדים

אילת לוין:  כלומר, אם המטרה הייתה בין היתר למנוע דמי תיווך אסורים, אז המחקרים שעושה רשות האוכלוסין בשיתוף עם 'סימי', אלה מחקרים מאוד רציניים ומעמיקים והם באמת מוכיחים, לפי העובדים שאיתם עושים ראיונות, שאין דמי תיווך אסורים

אליהו (אלי) רביבו: תבהירי עוד פעם בבקשה

אילת לוין: מהמחקרים שמפרסת רשות האוכלוסין, אותם היא עושה ביחד עם סימי, עולה באופן חד משמעי שהעובדים שמגיעים לארץ באמצעות הסכמים בילטרליים, לא משלמים דמי תיווך אסורים

אליהו (אלי) רביבו: אז אני אומר לך שאני כופר בתוצאות האלה של המחקר

אליהו (אלי) רביבו:  זה שקר, זו זריית חול בעיניי כל מי ששומעים כאן וכל מי ששומע אותנו בבית וזה מנותק ותלוש מהמציאות

אליהו (אלי) רביבו:  שמעת מה אמרתי? מנותק ותלוש מהמציאות

אליהו (אלי) רביבו:  אני הבנתי אותך גם בפעם הראשונה ורק ליתר ביטחון ביקשתי שתחזרי על הדיווח שלך פעם שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מחזיק בידיי עדויות על עובדים שמגיעים לכאן דרך הסכמים בילטרליים ומשלמים סכומים שהם צריכים לעבוד המון המון המון זמן, בשביל לכסות את דמי התיווך האסורים האלה

אליהו (אלי) רביבו:       על מי אתם באים לעבוד? מה אנחנו נמצאים ברפובליקת בננות? לא הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  לכל הפחות תבהירו את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא שאלתי את זה, זו הייתה אחת השאלות הבאות והעדפתי לשאול את זה בעדינות בשביל לא להביך אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  אני שאלתי שאלה אחרת ואת באה לדווח לי דיווח שהוא תלוש מהמציאות והוא פשוט שקרי

אילת לוין: אנחנו נשמח לקבל את המידע הזה, כי זה המידע שמוכר לנו

אליהו (אלי) רביבו: תרשמי לך בבקשה, אני עכשיו דורש לקבל, עד שבוע הבא, שזה הרבה זמן, את כל מסד הנתונים שמרכיב את אותו מחקר

אליהו (אלי) רביבו:  שמי, של העובדים ושל המעסיקים, את מדינות המוצא ואת ההתייחסות של הממ״מ, בעיקר לנושא הזה

עינת קולמן: אני אשמח גם תהיה התייחסות לנטישות שלהם

אליהו (אלי) רביבו: לא שייך, אנחנו לא שם

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא הדיון, אל תסיטו

אילת לוין: המחקר נערך על ידי רשות האוכלוסין, אז אני מניחה שהמידע יגיע מהם

אליהו (אלי) רביבו: משרד המשפטים דברר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אם רשות האוכלוסין מוסרת לי אינפורמציה אני אשאל אותה

אליהו (אלי) רביבו:  את לקחת את רשות הדיבור, את דיברת על נושא שאני לא פתחתי אותו בכלל

ענבל משש: אדוני, אנחנו כן חושבים שההסכמים הבילטרליים, שהחליטה עליהם לא אני, אלא ממשלת ישראל, הם מנגנון יעיל ביותר לגיוס עובדים בדרך מפוקחת

ענבל משש:  אם אדוני מכיר תופעה של גבייה של דמי תיווך אסורים מעובדים זרים, יש משטרה, נשמח שהיא תבדוק את זה לעומק

ענבל משש:  מה שמוכר לנו, זה שהמנגנון הזה מקדם את התכליות שלו והוא בהחלט חשוב

ענבל משש:  ועוד פעם, כפי שאמרתי, מי שהחליט על המנגנון הזה זה מדינת ישראל

ענבל משש:  אנחנו מוציאים לפועל את המדיניות הממשלתית בדבר גיוס ופיקוח של עובדים זרים באמצעות ההסכמים

ענבל משש:  אם יש משהו אחר, נשמח לראות

אליהו (אלי) רביבו: ואני אומר כאן, כיושב ראש ועדה מפקחת, שהתפקיד שלי הוא קודם כל לפקח על החלטות הממשלה

אליהו (אלי) רביבו:  פעם ראשונה, לא לשפוך את התינוק עם המים, זה מעשה חשוב, זו החלטה מיטיבה, ההסכמים משיגים חלק מאוד גדול מהמטרות שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  אי אפשר להגיד שבתוך המטרות האלה, נכללת בהצלחה, המלחמה בתופעת הספסרות, אי אפשר

אליהו (אלי) רביבו:  וכשמוסרים לי כזה נתון, אני רוצה עכשיו לקבל את כל שאלות המחקר, את כל מסד הנתונים ואני אצלול איתכם לעומק ואביא לכם עדויות שיפריחו את הקביעה הזאת

ענבל משש: אבל אפשר גם לערב את המשטרה, שתבדוק אותן, אנחנו נשמח שיבדקו דבר כזה

אליהו (אלי) רביבו: תראי, עובד שמגיע לכאן, Once הוא כבר שילם ושילם המון כסף, לא 1,000 לא 2,000, לא 5,000 ולא 10 אלפים, הוא כבר שבוי

אליהו (אלי) רביבו:  הוא רוצה עכשיו להצדיק את התשלום שהוא שילם, הוא רוצה להחזיר את הגירעון שלו

אליהו (אלי) רביבו:  אז עכשיו הוא יהיה זה שיצלצל בפעמון ויגיד: ״חבר'ה, בואו תעזרו לי להילחם במי שכבר שילמתי לו?״ תפקיד שלנו לבדוק, לחקור, לגלות ובמקביל לזה לבנות מנגנונים שבאמת אמורים להילחם בתופעה

אליהו (אלי) רביבו:       לדוגמה, שאנחנו נסכם עם מדינת המוצא שאיתה אנחנו חתומים על הסכמים בילטרליים, שאנחנו והם מפרסמים, ומביאים לידיעת הציבור והקהל היעד, שישנה אפשרות

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו נזמין אותם לעבור את התהליכים, את המיונים ואת הבדיקות, ולא באמצעות משרדי מיון מקומיים, שהם אלה הספסרים

אליהו (אלי) רביבו:  ואז מנסים לעטוף את זה ולהגיד: ״לא, בתוך זה יש הכשרה ויש גם טיסה״

ענבל משש: אדוני מדבר על ענף ספציפי? כי אני אשמח להבין, איזה לשכות פרטיות? לא הצלחתי להבין

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  אני אדבר רגע על ענף הסיעוד, בסדר? כשיש לשכה פרטית כאן והיא רוצה לאתר עובד, היא עובדת מול משרד מקומי במדינת המוצא שמאתר לה את המתאימים, הם שולחים אותם לקונסוליה כדי לעבור את התהליכים

אליהו (אלי) רביבו:  זה נכון?      

ענבל משש: כן, אבל גייסנו לדעתי כ-4,000 עובדים בהסכם הבילטרלי, בענף הסיעוד הביתי

ענבל משש:  זה בדיוק המנגנון שאמור למגר את תופעת דמי התיווך האסורים

ענבל משש:  ואנחנו רוצים לעבור ב-100%

אליהו (אלי) רביבו: אותם המשרדים פוגעים במנגנון

ענבל משש: אבל בתהליך גיוס בילטרלי לא מעורבים גורמים פרטיים, לכן יכול להיות שאדוני מתאר עכשיו עדויות שיש לו, שקשורות להליך הבאה פרטי ולא קשורות להליך הבילטרלי

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

זיו בילאוס: יכול מאוד להיות שבגלל שעדיין קיים גיוס פרטי, הנתונים האלה, זה מקורם

אליהו (אלי) רביבו: אוזבקיסטן זו מדינה שאנחנו חתומים איתה על הסכם בילטרלי?      

ענבל משש: עוד לא התחיל היישום

ענבל משש:  העובדים שנכנסים, נכנסים בדרך הבאה פרטית

ענבל משש:  חתמנו ביולי 2022 ועוד לא התחלנו ביישום של ההסכם

עינת קולמן: זה גם וגם, אפשר לחקור את זה

עינת קולמן:  דמי התיווך שאותם לוקח היום מישהו, אפשר לבדוק את זה

ענבל משש: מצוין, בשביל זה יש את משטרת ישראל

ענבל משש:  נשמח

אליהו (אלי) רביבו: משטרת ישראל זה לעניין הפרטני ואנחנו מסתכלים על תקלה באופן רוחבי

אליהו (אלי) רביבו:  ברשותכם, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחברי, חבר הכנסת לשעבר, אבשלום וילן, בבקשה

אבשלום וילן: תודה אדוני היושב ראש

אבשלום וילן:  מהניסיון רב השנים שלנו בחקלאות, הגענו למסקנה אחת

אבשלום וילן:  א׳- זה חייב לקרות דרך המדינות, מה שהם קוראים הסכם בילטרלי

אבשלום וילן:  ב׳- תחרות: חלק גדול מהבעיה בחקלאות למשל, זה שאנחנו נשענים על מדינה אחת, על תאילנד, לאורך שנים

אבשלום וילן:  והיו שם בעיות מאוד קשות, עד שעברנו באמת למסלול החדש שבאמת פתר חלק מהן, אבל הוא לא פתר את הבעיה שהעלתה פה ענבל משש, של הברחנים

אבשלום וילן:  עצם העובדה שאין תחרות ושגם יש מחסור, שעובדים בשיטת מכסות

אבשלום וילן:  הרי בואו נגיד דבר מאוד מאוד פשוט, חקלאי לא יחזיק במספר עובדים שהוא לא צריך

אבשלום וילן:       עכשיו, כאשר אתה יוצר מכסה אתה יוצר חוסר וזה אוטומטית יוצר מנגנון של ברחנים

אבשלום וילן:  לכן, כמה שלא מדברים, יש עוד כמה מדינות שמוכנות לחתום ולהיכנס איתנו להסכמים

אבשלום וילן:  אבל לצערי, הבירוקרטיה שלנו היא מאוד קשה וקשוחה ואנחנו לא מגלים את הגמישות בדרגות החופש, כדי להתאים את הצרכים לדרישות

אבשלום וילן:  ברגע שאתה עושה את זה, גם אין לך ברחנים

אבשלום וילן:  וגם בהחלט צריכים להקפיד

אבשלום וילן:  מה שאתה טוען פה הוא חשוב ביותר

אבשלום וילן:  עד שהוסדרו הדברים, מה שאתה אומר פה לגבי הסיעוד, קרה בשורה שלמה של ענפים

אבשלום וילן:       אני יכול להגיד לך שמניסיוני, נשלחתי פעם על ידי מדינת ישראל לאיזה כנס גדול באוסטרליה

אבשלום וילן:  בדרך ביקשו ממני לבדוק את נושא העובדים הזרים

אבשלום וילן:  אז נפגשתי עם המקביל של ענבל, שמסביר לי שהשיטה הקודמת הייתה הרבה יותר טובה

אבשלום וילן:  אז הבנתי בוודאי, שמזומנים רבים עברו שם מתחת לשולחן

אבשלום וילן:  זה לפחות, משהו שקורה בנושא החקלאות הרבה פחות

אבשלום וילן:  אבל אם לא תהיה תחרות, שום דבר לא יעזור

קריאה: אני יכולה להגיד שגם בבתי אבות, היום העובדים הזרים - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני ממש מתנצל, תשמעי, אני לא רוצה להגיע איתך גם בדיון הזה לסיטואציה הזאת אז אני אסביר לך

אליהו (אלי) רביבו:  מדברים פה ברשות דיבור, מידי פעם אפשר טיפה להתפרץ

אליהו (אלי) רביבו:  חברי הכנסת יכולים לחרוג, יש איזה שהוא נוהג כזה שאנחנו חיים אתו

אליהו (אלי) רביבו:  שאר המוזמנים שרוצים לדבר נרשמים לרשות דיבור

אליהו (אלי) רביבו:  את תילקחי בחשבון כמו כל מי שנמצא כאן

אליהו (אלי) רביבו:  ברשותך

קריאה: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו: תודה

אליהו (אלי) רביבו:  אפרופו חברי כנסת, אני מקדם בברכה את הגעתו של חבר הכנסת בועז טופורובסקי

בועז טופורובסקי: הגעתי עוד לפני שהתחיל

בועז טופורובסקי:  אבל כבר פתרנו את כל הבעיות?      

אליהו (אלי) רביבו: את חלקן הגדול

אליהו (אלי) רביבו:  חיכינו לסיום כדי שתחזור

בועז טופורובסקי: מביאים עובדים זרים לאיפה שחסר? יש הסכמים בילטרליים עם כל המדינות? הכול סבבה?      

אליהו (אלי) רביבו: עובדים על זה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מוזמן להיות נוכח בוועדה וללמוד על האתגרים

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח בבקשה להקשיב לנציגי משרד התיירות שנמצאים כאן

קרן גולדמן: שלום

קרן גולדמן:  שמי קרן גולדמן, מנהלת אגף הכשרה מקצועית במשרד התיירות

קרן גולדמן:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם כל השותפים שלנו לשולחן

קרן גולדמן:  אנחנו התחלנו את התהליך של העסקת עובדים פיליפיניים בענף המלונאות

קרן גולדמן:  עד כה אנחנו שומעים כי המלונאים שבעי רצון מאוד מהעובדים הזרים ומרמת המקצועיות שלהם

קרן גולדמן:  בסוף חודש מרץ קיימנו יום עיון עבור המעסיקים, המלונאים, שעסק בתובנות מהיישום עד כה

קרן גולדמן:  הצפנו בפניהם את כל הזכויות של העובדים, את כל האתגרים, נתנו להם עוד מידע ועוד אינפורמציה, כי כבר התחילו - - -      

אליהו (אלי) רביבו: את מייחסת את דברייך גברתי לעובדים שהגיעו מהפיליפינים או גם לאלה שהגיעו מירדן?      

קרן גולדמן: העובדים הזרים מהפיליפינים, יש לנו מכסה של כ-2,000 עובדים כאלה

אליהו (אלי) רביבו: זו מכסה שמספיקה אגב?         

ענבל משש: מעסיקים גם ירדנים, גם פלסטינאים וגם זרים מהפיליפינים, שמגיעים באמצעות ההסכמים

אליהו (אלי) רביבו: אבל ניסיתי רגע להבין אם היא ממקדת את זה אך ורק לפיליפינים

קרן גולדמן: כרגע אני ממקדת את הנושא של הפיליפינים

קרן גולדמן:  כרגע אנחנו נמצאים בישורת האחרונה של היישום

קרן גולדמן:  רשות האוכלוסין חילקה את כל המכסות ויש יתרה ממש קטנה

קרן גולדמן:  כרגע אנחנו לא בשלב שאנחנו שומעים בו על עוד חוסרים

קרן גולדמן:  אנחנו נסיים את העבודה ובמידה ויעלה הצורך, אנחנו כמובן נבחו אותו

אליהו (אלי) רביבו: איך המשרד שלכם מגדיר את שיתוף הפעולה עם העובדים מהפיליפינים? האם יש איזו שהיא בעיה של קודים התנהגותיים? בעיית בריאות? כשירות רפואית? הכשרות מתאימות? השתלבות חברתית?      

קרן גולדמן: עד כה לא עלה שום דבר מהמלונאים במובן הזה

קרן גולדמן:  ביום העיון נתנו להם גם איזו שהיא הרצאה על נגישות תרבותית, על הבדלי תרבות, כדי שיבינו באמת איך העובדים מגיעים, איך מתייחסים ואיך מפרשים סיטואציות מסוימות

קרן גולדמן:  עד כה לא שמענו שום דבר

אליהו (אלי) רביבו: אני שמח לשמוע את זה

ענבל משש: זה יום עיון משותף שעשינו יחד איתם

אליהו (אלי) רביבו: דוגמה טובה להצלחה, יפה מאוד

ענבל משש: יש עוד הצלחות

אליהו (אלי) רביבו: הרוב הן הצלחות

ענבל משש: גם עובדי הסיעוד יכולים להעיד שהם קיבלו עובדים טובים

אליהו (אלי) רביבו: עורכת הדין משש, את כל כך מסורה לעבודתך, את כל כך שילבת את זה בנוף שלך, שאם מדברים על איזו שהיא לקונה זה כאילו שמדברים על ילד שלך

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אומר, הרוב טוב, מה שטוב לא מגיע לכאן ולא מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  בשביל מה שטוב אני לא אטריח את כולכם לכאן ואותנו, הרבה פעמים אחרי לילות לבנים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו באים לדבר פה על מה שלא טוב, על מה שנופל בין הכיסאות,      על מקומות בהם הטרנספורמציה בין הנותן למקבל, מתווכת לא נכון ולהציף פה לקונות ונושאים שמצדיקים התייחסות ומציאת פתרונות יצירתיים, כדי שבאמת נוכל לפקח, שזו היא עבודתנו המרכזית כאן

אליהו (אלי) רביבו:  אז חלילה וחס שאנחנו שופכים את התינוק עם המים

אליהו (אלי) רביבו:  הרוב הוא טוב ואתם משקיעים המון ועדיין יש לי שאלות, בקשות, הבהרות ומידי פעם גם הסתייגויות, וזה בסדר

ענבל משש: לגיטימי ותודה רבה

בועז טופורובסקי: למרות שעם ענבל קשה להתווכח

אליהו (אלי) רביבו: ספר לי

אליהו (אלי) רביבו:  היא באמת עושה את המירב ואת המיטב ולפעמים זה טיפה מטשטש

אליהו (אלי) רביבו:  כי אני יודע כמה פעמים אני מנסה לעדכן אותה על משהו או לשאול אותה שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  ואם אתמול היא ענתה לי ממדינה אחת, מוחרתיים היא כבר במדינה אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שאלתי אותה אם היא פתחה באיזה שהוא מרוץ עם שר החוץ, אלי כהן, בנסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  ואלה חיים מתישים

אליהו (אלי) רביבו:  ומי שלא מסור לעבודה שלו, לא חי אותה ולא רואה אותה כשליחות, לא באמת יכול לשרוד את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו פה בחדר ממוזג, נעים לנו והרבה פעמים חוזרים מכאן הביתה, זה לא קורה במקרה שלהם

אליהו (אלי) רביבו:       ועדיין, הם העיניים שלנו והפה שלנו שם

אליהו (אלי) רביבו:  והם יודעים לנסות ולתווך לנו את המציאות כפי שהם מקבלים אותה שם והרבה פעמים, הם באמת עולים לכאן, לוועדה ב- Zoom ומראים לנו והרבה פעמים הם מראים לי בשיחות WhatsApp ואנחנו כן כדי לשלוח אותם עם עוד אופציות לנושאים שאנחנו רוצים לזקק וטפל בהם

אליהו (אלי) רביבו:  ברשותכם, אני רוצה לעבור למשרד הבינוי והשיכון, שותפים מלאים בצורך

מיכל בירן: שלום, אני מיכל הרן, מנהלת אגף בכיר לאסטרטגיה ומדיניות, נפגשנו בוועדה הזאת בעבר

מיכל בירן:  אני יחסית חדשה בתפקיד הזה

מיכל בירן:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם כל הגורמים שנמצאים כאן

מיכל בירן:  אנחנו שמים הרבה מאוד השקעה, מאמצים ומשאבים, כדי להצליח לגייס כמה שיותר באמצעות ההסכמים הבילטרליים

מיכל בירן:  הנושא המרכזי שעומד על שולחננו עכשיו, זה כמובן היישום של ההסכם עם הסינים, גם ענבל יודעת לפרט על זה היטב

מיכל בירן:  זה באמת מאמץ משותף לשחקנים נוספים פה סביב השולחן

מיכל בירן:  עלה פה מקודם על איך עובד המנגנון

מיכל בירן:  אני חושבת שהצורך בכוח עבודה בענף הבנייה הוא ברור

מיכל בירן:  יש פער משמעותי בין ההיצע לביקוש

מיכל בירן:  יש לנו צורך מהותי בכוח עבודה ובידיים עובדות

אליהו (אלי) רביבו: מעבר למכסה שנתונה לכם?      

מיכל בירן: כדי שאני אוכל לדבר על המכסה העתידית

מיכל בירן:  אני רוצה שנפעל כמה שיותר כדי למצות את המכסה הקיימת

מיכל בירן:  היו לנו עיכובים עם שנת הקורונה ואנחנו עכשיו מגבירים את הקצב בצורה משמעותית

אליהו (אלי) רביבו: אני סקרן לדעת מתי אנחנו נפתח דיון ונסיים אותו, והמילה קורונה לא תהיה חלק ממנו

מיכל בירן: אני רק רוצה להגיד שאני עשיתי איזו שהיא בדיקה עולמית, אשמח גם להעביר אותה אליכם

מיכל בירן:  הבדיקה הזאת מראה שכולנו באותו מצב

מיכל בירן:  הקורונה הקפיאה באופן משמעותי, הרבה מאוד מהתהליכים של הבנייה

מיכל בירן:  ואין מה לעשות, היו מדינות, כמו סין, שסגרו את השערים שלהן

מיכל בירן:  והעובדה שהם נפתחו יחסית לאחרונה, הייתה לזה השפעה ומשמעות, גם אם אנחנו ניסינו אצלנו להתנהג כרגיל

מיכל בירן:  לכן הסכם היישום טיפה נתקע והרבה מכירים פה את התהליך לגבי הסכם היישום

מיכל בירן:       עכשיו הייתה משלחת שנסעה למיונים, עם כל השותפים פה סביב השולחן כמובן ובהובלה של השחקנים, 4,000 עובדים נוספים צפויים להיכנס ממש בקרוב והפעימה האחרונה להסכם היישום הרלוונטי, באוקטובר פחות או יותר יסתיימו המיונים ואני מאמינה שעד סוף השנה הקרובה הם ייכנסו

מיכל בירן:  בזה אנחנו בעצם נתחיל לחשוב על מה שנקרא השלב הבא, על ההגדלה, על שיח נוסף

מיכל בירן:  יש עוד מדינות על הפרק שאולי שווה לתת לרחל להרחיב בעניינן

אליהו (אלי) רביבו: רק ברשותך, אני אשמח שתעני לי לפני זה על כמה שאלות, כדי שאני אלמד על יישום והטמעת ההסכמים בענף הבנייה

אליהו (אלי) רביבו:  האם את יודעת לתת לי נתונים, אם ישנן, חוות דעת של העובדים על המעסיקים? אלה שכבר הגיעו

אליהו (אלי) רביבו:  של המעסיקים על העובדים? האם יש התאמה בהתחייבות לכשירות רפואית? והכשרה מקצועית? אלה הן השאלות שלי

מיכל בירן: אז קודם כל נתחיל מזה שאנחנו מאוד מחוברים לעשייה בשטח

מיכל בירן:  יושבים פה גם נציגים מהתאחדות בוני הארץ

מיכל בירן:  אנחנו עובדים בשיתוף איתם, גם כדי לקבל חוות דעת מהקבלים ומהשטח

מיכל בירן:  בכל הנוגע לעובדים, אנחנו בצמידות גם עם רשות האוכלוסין וההגירה, כדי לקבל התייחסויות שעלו

מיכל בירן:  אנחנו מנסים לחיות ולהבין את השטח ככל שניתן

מיכל בירן:  עד כה אני רוצה להגיד שמאוד מרוצים מכוח העבודה הסיני, הוא משמעותי, עם Impact מאוד חשוב על הענף

מיכל בירן:  גם המולדובניים שנכנסים הם מאוד מאוד משמעותיים

מיכל בירן:  יש את כוח העבודה הפלסטיני, הבנתי שיש על זה דיון נפרד

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  את יודעת להתייחס גם לטורקים?      

מיכל בירן: הכוונה היא לחברת ׳Imazlar׳ שפועלת כבר היום?      

אליהו (אלי) רביבו: נכון

מיכל בירן: שם אני יודעת להגיד שזו חברת ביצוע, אין לנו עדיין הסכם בילטרלי עם טורקיה, עובדים על זה ביתר שאת אגב

מיכל בירן:  אני חושבת שאם נצליח לקדם את ההסכם הזה באופן משמעותי אז זה ייטיב מאוד

מיכל בירן:  כי אנחנו כן רואים בטורקיה כשחקן שאפשר להביא ממנו כוח עבודה טוב

מיכל בירן:  על ׳Imazlar׳ אני יודעת שיש שם הרבה מאוד סוגיות שצפות, אנחנו ערים להן ואנחנו גם עובדים על זה, יש לנו צוות

אליהו (אלי) רביבו: אתם גם משקפים אותן? זה שאתם ערים להן זה בסדר, אבל מה הלאה?      

מיכל בירן: יש לנו עכשיו צוות בין משרדי, שהמטרה שלו היא לטייב את המודל של חברות הביצוע

מיכל בירן:  בין השאר נשאלות שאלות של איך בדיוק אנחנו יכולים לעשות את הדבר הזה

מיכל בירן:  אנחנו כן שואלים שאלות את ׳Imazlar׳ ואנחנו נמצאים בתקשורת איתם כדי להבין

מיכל בירן:  ככל שמוצפים אלינו גם דברים ממקומות אחרים, שוב, גם פה יש הרבה מאוד שותפים שלדעתי יש להם הרבה מה להגיד לדעתי על ׳Imazlar׳ ואנחנו מכירים את זה

מיכל בירן:       אני לא אנסה לצייר איזו שהיא תמונה ורודה, אבל אני גם לא רוצה לצייר תמונה שהכול גרוע, נורא ואיום

מיכל בירן:  זאת אומרת, יש גורמים שמאוד מרוצים, הכוח עבודה הזה הוא מאוד נחוץ לנו

מיכל בירן:  חברות הביצוע זה שחקן מאוד מרכזי וגם ׳Imazlar׳, יחד עם זאת, מה שצריך לטייב, צריך לטייב, ואנחנו עושים עבודה בימים אלה בדיוק על הדבר הזה

אליהו (אלי) רביבו: המשרד שלכם אמון על קיום בקרה על העסקת חברות ביצוע מסין?      

מיכל בירן: במשרד שלנו יש מודל של חברות ביצוע, שהוא מודל נפרד להסכמים הבילטרליים

מיכל בירן:  ואנחנו עובדים, גם פה- - -      

אליהו (אלי) רביבו: מכיוון שהתחלנו איך שהוא לדבר על חברות ביצוע אז אני רק רוצה טיפה לדגום את זה

מיכל בירן: אין בעיה

מיכל בירן:  זה אירוע שאפשר לדגום אותו, הוא אחר מההסכמים הבילטרליים, בעינינו ככל שיש צורך ענק בכוח עבודה בענף, אז חברות הביצוע עושות עבודה, הפריון שלהן הוא מאוד מאוד משמעותי, הם שחקנים מאוד מאוד משמעותיים כדי להצליח להתמודד עם משבר הדיור ולכן הם מאוד חשובים לנו

מיכל בירן:  עם זאת, אנחנו יודעים שיש סוגיות שצפות בנושא הזה, זה בדיוק קשור לטיוב ולצוות שדיברנו עליו קודם

מיכל בירן:  נראה לי שאלה הם עיקרי הדברים

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  לעניין הכשירות של העובדים שמגיעים במסגרות ההסכמים הבילטרליים?      

מיכל בירן: אני לא מכירה אתגר בנושא הזה כלל

מיכל בירן:  יש בדיקות שנעשות בצורה מסודרת, במנגנון שדובר עליו קודם

מיכל בירן:  אנחנו לא חווים איזה שהם תלונות או בעיות של כשירות בנושא הזה

מיכל בירן:  יש גם מיונים שחזרנו לעשות, עכשיו כשסין פתחה את השמיים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  שאלה ששמרתי אותה לסוף

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה קיבלה פניות מקבלנים, באילת, על מחסור בכוח אדם

אליהו (אלי) רביבו:  לא שיקפת את זה בדברייך

אליהו (אלי) רביבו:  מה הסיבה?     

מיכל בירן: כבודו, אתה צודק, לא שיקפתי את זה פה

מיכל בירן:  אין סיבה שלא שיקפתי, סתם לא התייחסתי

אליהו (אלי) רביבו: אז אני פונה אלייך ולכולכם, אני לא תמיד מציף את כל מה שאני יודע, מבין, חקרתי ובדקתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני זורק לכם גלגלים, תשתמשו בהם, אל תאצלו אותי לשאול אתכם, בסדר?      

מיכל בירן: אין בעיה, הכול בסדר

מיכל בירן:  אני כן אגיד שמדובר פה בהוספה של 200 עובדים באילת

מיכל בירן:  אני לא מזלזלת בזה, זה חשוב

מיכל בירן:  אבל אם אני מנסה לתת לך סקירה מקיפה על כל הענף, אנחנו מדברים פה על סכומים של אלפים ועל הרבה מאוד כוח עבודה שנדרש ועבודות שנעשות

מיכל בירן:  לכן זה לא בתוך ה- Pool

מיכל בירן:  אבל יש צורך בהגדלת כוח העבודה באילת, במספרים נמוכים כמו שציינתי, סביב ה-200 עובדים מירדן כתוספת במכסה

מיכל בירן:  אני חושבת שיש פה קונצנזוס בין הרבה מאוד משרדים על הנושא הזה, שזה נושא שצריך לקדם

מיכל בירן:  אנחנו, אישית, בחנו אצלנו באגף את הצורך

מיכל בירן:       שאלת איך בודקים צורך? אז באילת לצורך העניין, לראות את תוכניות הבנייה המשוערות ולדעת כמה פינוי בינוי בהתחדשות עירונית צפוי להיות שם? מה הוא כוח העבודה הקיים בתוך האזור? הרי אי אפשר להביא לאזור הזה בהכרח את כל סוגי כוח העבודה

מיכל בירן:  ואנחנו מצאנו שכן יש צורך

מיכל בירן:  אבל כדי לעשות את הפעולה של הגדלת המכסה, שוב, אנחנו לא לבד בתוך המערכה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לדעת מה אתם עשיתם בחלק שלכם, אחרי זה אני אשאל את שאר המשרדים

מיכל בירן: אין בעיה

מיכל בירן:  העמדה מקצועית שלנו, היא שיש להגדיל את המכסה שם

מיכל בירן:  אני חושבת שיש פה - - -      

אליהו (אלי) רביבו: מה עשיתם עם זה באופן אופרטיבי?      

מיכל בירן: עכשיו צריך להגיע להסכמה

אליהו (אלי) רביבו: מה זה עכשיו? אני פניתי אליכם עם העניין הזה לפני לא מעט זמן

מיכל בירן: אוקיי

מיכל בירן:  צריך תיקון של החלטת ממשלה

מיכל בירן:  ולטובת תיקון של החלטת ממשלה, אנחנו לא שחקן בודד ויחיד במערכה

אליהו (אלי) רביבו: מה אתם עשיתם?      

מיכל בירן: אנחנו ידענו להגדיר את הצורך, עכשיו אנחנו פונים לשותפים

מיכל בירן:  זאת אומרת, כבר נעשתה פנייה לשותפים, היא לא נעשתה כאן, היום ועכשיו

מיכל בירן:  משרד האוצר, רשות האוכלוסין וההגירה, משרד המשפטים, משרד החוץ

מיכל בירן:  כל השחקנים שפחות או יותר - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש ממך, דקלה, תרשמי בבקשה

אליהו (אלי) רביבו:  יש לכם שבוע מעכשיו, להעביר אליי את כל הפניות לכל אותם שותפים

אליהו (אלי) רביבו:  הנתונים שאני מחזיק בידיי הם מעט שונים מההתייחסות שאני מקבל מגברתי

מיכל בירן: מה הכוונה פניות אדוני?     

אליהו (אלי) רביבו: פניתם אל השותפים, נכון? את אמרת: ״קיבלנו פנייה, אפיינו צורך, ראינו את הפנייה כצודקת ומכיוון שאנחנו לא השחקנים היחידים וזו לא הטריטוריה רק שלנו, יש לנו עוד שותפים שאנחנו צריכים לרתום אותם, בכדי לרתום אותם, ביצענו פניות לאותם שותפים- האוצר, האוכלוסין, המשפטים

אליהו (אלי) רביבו: ״      

מיכל בירן: זה שיח שנעשה

אליהו (אלי) רביבו: אלה לא שיחות פרוזדור

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לקבל תיעוד לגביי כל פנייה שנעשה בסוגייה הזאת ואת ההתייחסות של השאר

מיכל בירן: יש טיוטת נוסח

אליהו (אלי) רביבו: לא טיוטת נוסח

מיכל בירן: מה הכוונה?     

אליהו (אלי) רביבו: אני יודע שמשרד האוצר מסכים

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שאני יודע

אליהו (אלי) רביבו:  אולי אני יודע לא נכון, אולי מטעים אותי

אליהו (אלי) רביבו:  את חדשה ואני הרבה יותר חדש ממך

אליהו (אלי) רביבו:  זה ניסוי וטעיה ולומדים תוך כדי ומבינים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בכל זאת, את תוספת תפקיד מספיק נכבד במשרד ואתו את מגיעה לכאן כדי לייצג אותו

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני מבקש לכל את כל הפניות שנעשו לשאר השותפים כדי להניע את התהליך ואת התשובות שלהם, גם אם אין תשובות, רק את הפניות לכלל השותפים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור וההתייחסות לנציג התאחדות הקבלנים ׳בוני הארץ׳

יצחק רבין:  כן כבודו

יצחק רבין:  גורביץ׳ יצחק, סמנכ״ל התאחדות הקבלנים

יצחק רבין:  לגבי הסוגייה של העובדים הירדנים, אנחנו מכירים את המחסור

יצחק רבין:  הצגנו נתונים לגבי התחלות הבנייה באילת ומה נגזר כתוצאה מכך לגבי עובדים ירדנים

יצחק רבין:  אנחנו מתייחסים רק לעובדים לעבודות הרטובות ולא ליתר העובדים

אליהו (אלי) רביבו: ארבע העבודות הרטובות

יצחק רבין: טפסן, ברזלן, טייח ורצף

יצחק רבין:  ההערכה שלנו היא שאל מול 172 העובדים שכרגע מועסקים לטובת ענף הבנייה באילת, אנחנו צריכים תוספת של 400 עובדים

יצחק רבין:  הצגנו את הדבר הזה

אליהו (אלי) רביבו: אני שמעתי עכשיו מהשכנה שלך 200 עובדים

יצחק רבין:  אוקיי, אז יכול להיות שהם מתבססים על נתונים אחרים

אליהו (אלי) רביבו: לא, מה אנחנו עובדים על פי מערכות שונות?      

ענבל משש: אתה דיברת על מספר המועסקים והיא דיברה על הדרישה

ענבל משש:  או שאני טועה

יצחק רבין: אני דיברתי על תוספת של 400 עובדים

יצחק רבין:  אבל זה מבוסס מודל הנדסי ואנחנו נשב עם משרד הבינוי ונתאם

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני, אני מבקש לדעת האם הצורך הזה שאתם ביקשתם הועבר כבקשה רשמית למשרד הבינוי והשיכון?          

יצחק רבין: כן

יצחק רבין:  ואני יודע שמשרד הבינוי והשיכון - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע לומר לי שיצאה פניה כזאת כתובה?     

יצחק רבין:  כן

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  איך את מסבירה לי גברתי, נציגת משרד השיכון, שאתם יודעים על 200?     

מיכל בירן: אנחנו כמובן עשינו את הבדיקות אצלנו לגבי התחלות בנייה, אגב נפגשנו גם עם האיגוד באילת

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז יכול להיות שצריך לדייק טיפה, יכול להיות שיש פה אי הבנה וזה הרבה יותר פשוט

אליהו (אלי) רביבו:  כשאת אמרת לי 200, זו הכמות שאתם אפיינתם כצורך מצדיק נוסף? זאת אומרת, קיבלתם דרישה ל-400, בחנתם את הדרישה ואמרתם שכן יש הצדקה לדרישה, אבל לא ל-400 אלא ל-200 ועם זה אנחנו מתקדמים

אליהו (אלי) רביבו:  הבנתי אותך נכון?     

מיכל בירן: הבנת אותי נכון

מיכל בירן:  אבל אני פתוחה לשמוע על המודל הנוסף לגבי ה - - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  ה-200 שאתם הגעתם אליהם כמסקנה, אמורים להיות נגזרת של עבודת מטה, שהתולדה שלה היא פנייה שלהם אליכם

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, ככה אני מבין את זה לפחות

אליהו (אלי) רביבו:  הם מאגדים צרכנים, מגישים לכם אחרי עבודת מטה איזה שהוא מודל עם דרישה: ״אנחנו זקוקים להגדלת מכסה ב-400

אליהו (אלי) רביבו: ״ אתם בודקים, מגיעים למסקנה שכן זקוקים להגדלה אבל רק ל-200

אליהו (אלי) רביבו:  ועם זה אתם מתקדמים בפעם הראשונה אל שאר השותפים הבין משרדיים, חוזרים אליהם ומעדכנים אותם: ״שלום, אתם הגעתם למסקנה של 400, אנחנו של 200, בואו נבין את זה״

אליהו (אלי) רביבו:       בדרך כלל כשמגיעה דרישה ל-400, למה זה לא 4,000? למה זה לא חמישה? אתם אמורים לבקש את המודל שעל בסיסו הם הסתמכו, לקבל את מסד הנתונים הרחב עם התוכניות העתידיות והתב״ע המתוכננת וכל מה שמסביב, שעל הבסיס הזה הם נסמכו בהערכה שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  כי קבלן שהיום בונה, במצב מאוד מאוד רגיש, והרווחיות שלו נפגעת כי המינוף הוא מאוד מאוד יקר, אז הוא יודע שאם הוא מבקש מכסה ובקשתו נענתה, והוא מקבל עובד ואין לו מה לעשות אתו, אז הוא כורה לעצמו בור

מיכל בירן: אני אגיד שאנחנו נפגשנו עם האיגוד באילת

מיכל בירן:  המספר 200 הגיע גם מהצורך שאנחנו הבנו מהשטח

מיכל בירן:  זאת אומרת, שגם עשינו את המיפוי במודל כדי להבין את המספרים אבל המספר הזה הוא לא מספר מנותק מצרכים שהופנו אלינו ואנחנו נשמח במסגרת הבקשה הקודמת, גם להעביר את הבקשה שהועברה אלינו מהאיגוד בקשר לעיר הדרומית

מיכל בירן:  בסדר? אני רגע אגיד שהשותפים שלנו כאן מקריאיםGrosso Modo  את המספר 200, כי זה מה שהיה ברוב השיחות שנעשו אצלינו

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שאלה שנפגשתם איתם לא קשורים להתאחדות בוני הארץ?      

מיכל בירן: לא

יצחק רבין: כבוד היושב ראש, מדובר בתהליכים שבסך הכול הם חיוביים

יצחק רבין:  פעם אחת הצגנו על בסיס כל התחלות הבנייה, מה צפוי להיות הפער

יצחק רבין:  אם משרד הבינוי פגש את נציגי הקבלנים, אני לא בטוח שכולם היו, אבל אם הם תיארו מצב של 200, אז זה הפער בין הדברים

אליהו (אלי) רביבו: אז אני מצפה מכל מי שמגיע לדיון הזה ובכלל לדיונים, לוודא שהוא מדבר באותה שפה עם השותפים שלו, עם מי ששולח אותו, עם מי שאמור לסייע לו לקדם את בקשותיו

אליהו (אלי) רביבו:  כי לדבר בכמה שפות זה סתם מתיש, מביך ונראה לא רציני

בועז טופורובסקי: קודם כל אני רוצה להגיד לך שדקלה הייתה מנהלת הוועדה, כשאני הייתי יושב ראש ועדת משנה, אז יש לך מנהלת מצוינת ובהצלחה

אליהו (אלי) רביבו: אם היית יודע כמה עבדתי כדי שהיא זו שתגיע אלינו

בועז טופורובסקי: טוב, אז יש לי כמה שאלות ברשותך וברשותכם

בועז טופורובסקי:  שאלות שאני מנסה לענות עליהן הן מפניות שאני מקבל וגם מהחיים עצמם

בועז טופורובסקי:  קודם כל, אומרים לי קבלנים ואנשים שעובדים בבניין, שרצף עולה בשחור, 1,000 שקלים ליום

בועז טופורובסקי:  ששפכטליסט עולה בשחור 800 שקלים ליום

בועז טופורובסקי:  אני הייתי וניחמתי אבלים אצל משפחה, בחור מבוגר שנפטר, אז שאלתי את העובד הזר אם הוא צריך עזרה, הוא אמר לי: ״מה פתאום, אני עכשיו ארוויח כפול בשחור במשך כמה חודשים״

בועז טופורובסקי:       אחר כך, הייתה לי עוד פנייה משגריר של מדינה, שבא ואמר שיש עורכי דין ישראליים, שמביאים אנשים מחו״ל, הם חותמים על מסמכים כאילו שהם פליטים ועד שמבררים האם הם פליטים או לא הם בינתיים עובדים בשחור בהמון כסף

בועז טופורובסקי:  אני באתי לכאן כתם, אני מודה, אני לא מתעסק בנושא הזה

אליהו (אלי) רביבו: אתה מביא דברים שהם בוננזה, מה זאת אומרת?      

בועז טופורובסקי: ואני עכשיו רואה גם משהו שנתתם לוועדה, שרשום כאן שעובדים זרים מחוץ להסכם הסדר, יש 52 אלף ו-996, מה זה אומר? זה אותם אלה של השחור? אני רק מנסה להבין מה אני לא מבין

בועז טופורובסקי:  ואם יש כל כך הרבה עובדים זרים וכל כך הרבה הסכמים בילטרליים, אז איך אלה המחירים? איך זה יכול להיות שהם מקבלים כל כך הרבה כסף?     

אליהו (אלי) רביבו: אז אני מזמין אותך לדיון שיתקיים פה בשבוע הבא בעזרת השם, בנוכחות שר החוץ, שיגיע לכאן עם בשורות לעניין השלמת תהליכים לחתימה על הסכמים בילטרליים, שאמור לספק נוסחה למלחמה ביוקר המחייה

בועז טופורובסקי: אני מבין הסכמים בילטרליים, תכף אם אתה רוצה נכנס לעניין המקצועי

אליהו (אלי) רביבו: בועז יקירי, אני רק מעדכן אותך שיש החלטת ממשלה שמגדירה שמדינת ישראל מייבאת עובדים רק תחת חתימה על הסכמים בילטרליים, או כאלה שהם בשלבים, בתהליכים

בועז טופורובסקי: ועל כמה הסכמים בילטרליים חתמנו עד היום?     

אליהו (אלי) רביבו: 15?      

בועז טופורובסקי: מתוך כל כך הרבה מדינות רלוונטיות?     

אליהו (אלי) רביבו: ומדינת ישראל נמצאת במשא ומתן עם עוד חמש מדינות בערך

בועז טופורובסקי: למה זה כל כך מעט? זאת אומרת, אני מניח שיש מספיק עובדים בעולם כדי למלא באופן מוחלט את מכסות העובדים שאנחנו צריכים

אליהו (אלי) רביבו: זה מורכב

אליהו (אלי) רביבו:  יש אינטרסים דו צדדיים

בועז טופורובסקי: כשאומרים מורכב זאת אומרת שרוצים לברוח מהבעיה

בועז טופורובסקי:  בואו נתחיל מהשאלה האחרונה ברשותכם, מה זה 52 אלף ו-996 עובדים שהם מחוץ להסדר? מה זה אומר?      

ענבל משש: בענף הסיעוד העובדים מגיעים שלא באמצעות הסכמים בילטרליים, כך גם בחברות ביצוע כפי ששמעת

בועז טופורובסקי: זאת אומרת שזה עובדים רשמיים ומוכרים? זאת אומרת שיש אפשרות להגיע לא דרך הסכמים בילטרליים

ענבל משש: עוד פעם, משנת 2005 מדינת ישראל פועלת לחתימת הסכמים בילטרליים עם מדינות שונות, לגיוס בצורה מפוקחת והוגנת של עובדים זרים בענפים שונים, בהתאם לצורכי המשק

בועז טופורובסקי: אני מבין

בועז טופורובסקי:  אבל 18 שנים אחר כך, עדיין יותר ממחצית - - -      

ענבל משש: ב-2010 נחתם הראשון, ועוד פעם, יש מכסות חדשות

ענבל משש:  לדוגמה, המכסה של מוסדות סיעוד היא ב-2020

ענבל משש:  אז אתה רוצה שאני אחתום על הסכם ב-2010?      

בועז טופורובסקי: אני חלילה לא בא בטענות

בועז טופורובסקי:  אני מנסה להבין מה זה 52 אלף ו-996 עובדים שהם מחוץ להסדר

אליהו (אלי) רביבו: אני אנסה, ברשותך, עורכת הדין משש

אליהו (אלי) רביבו:  עד שנת 2005 מדינת ישראל חיה במציאות שבה הגיעו עובדים שלא במסגרת - - -      

בועז טופורובסקי: הבנתי

בועז טופורובסקי:  אז אלה העובדים שנשארו מאז 2005? זה מה שאני מנסה להבין

בועז טופורובסקי:  מהסכמים שלא השתנו מאז

אליהו (אלי) רביבו: חלקם כן, רובם לא

אליהו (אלי) רביבו:  מכיוון שכבר סיימו את תקופת השהייה שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  מדינת ישראל מביאה היום מהודו עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  האם יש לנו איתה הסכם בילטרלי? לא

אליהו (אלי) רביבו:  האם עומד להיות לנו איתה אוטוטו? כן

אליהו (אלי) רביבו:  וכן הלאה, פיליפינים, וייטנאם, בהתאם

אליהו (אלי) רביבו:  יש תהליכים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מרחיב לך

אליהו (אלי) רביבו:  לצורך העניין, כשמדינת ישראל נמצאת במשא ומתן לצורך חתימת הסכם בילטרלי עם מרוקו, אבל עדיין לא מביאה כי זה עוד לא חונה שם, אוקיי?      

בועז טופורובסקי: אדוני היושב ראש, אני מבין שזה מורכב

בועז טופורובסקי:  אז זה מידע לא נכון? רצף לא עולה 1,000 שקלים ביום בשחור? למי שבונה?      

אליהו (אלי) רביבו: לפי מיטב ידיעתי לא, אבל לא רחוק, אני מניח שלא רחוק

אליהו (אלי) רביבו:  וזה לא שייך לאם הוא עובד זר או לא

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אתה נוגע בנקודה שהיא באמת נקודת נפץ

בועז טופורובסקי: אני במקור מראשון לציון ואני גר בנס ציונה

בועז טופורובסקי:  אני לא נמצא במקומות האלה אבל הסתובבתי בכל מיני מקומות בשרון וגם ראיתי בכל בית עובד

בועז טופורובסקי:  ובהרבה מאוד בתים עובדים שהם לא עם הסכמים

אליהו (אלי) רביבו: אז אני אסביר

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מדבר כנראה על עובדים מהשטחים - - -      

בועז טופורובסקי: לא, עובדים מאסיה

בועז טופורובסקי:  שמנקים, הולכים לקניות

בועז טופורובסקי:  כששאלתי מה זה אמרו לי: ״אל תדבר על זה״

אליהו (אלי) רביבו: אלה ככל הנראה העודפים שלא התקבלו בכפר שמריהו ובסביון

בועז טופורובסקי: אני הייתי שמח גם להבין

בועז טופורובסקי:  אני מנסה להבין איך אנחנו מורידים את יוקר המחייה

בועז טופורובסקי:  אם עכשיו ׳דניה סיבוס׳ בונה שכונה ובאותה שכונה יש עובדים שמקבלים 1,000 שקלים ליום כי אין להם עובדים, אז ברור שאחר כך יסבירו לנו למה עלות הבנייה למטר היא - - -      

אליהו (אלי) רביבו: הזמנתי אותך להגיע לכאן בשבוע הבא

אליהו (אלי) רביבו:  אתה תקבל סקירה מלאה על המהלכים המאוד מאוד מתקדמים ששרק החוץ מקדם, ממש בימים אלה, כדי שיבשרו בשורה למדינת ישראל על אחד מהאפיקים שבאמצעותם אנחנו מתכוונים בעזרת השם להילחם ביוקר המחייה ובעלויות הבנייה

בועז טופורובסקי: אני אנסה ללמוד קצת יותר עד לדיון הבא

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש לקבל את ההתייחסות של התאחדות התעשיינים ואני מבקש גם לפרט על הבקשות שלכם, אם ישנם עובדים זרים שממתינים, מתעכבים, חסרים וכן הלאה

אליהו (אלי) רביבו:  יש פה מישהו?     

קריאה: היא יצאה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני מבקש לצרף ב- Zoom את הגברת אופירה מוסקוביץ׳ ממטה מערך הסיעודיים

אופירה מוסקוביץ': צוהריים טובים

אופירה מוסקוביץ':  אני ממטה מערך הסיעודיים כמו שאמרת

אופירה מוסקוביץ':  אני מבקשת לנסות להדגיש כמה דברים לגבי ענף הסיעוד

אופירה מוסקוביץ':  גם לגבי הסכמים בילטרליים וגם לגבי הבאת עובדים שלא במסגרת ההסכמים הבילטרליים

אופירה מוסקוביץ':  אנחנו נתקלים בשבועות האחרונים בכמה וכמה מקרים, של עובדים שמגיעים ואין להם אפילו את הידע הבסיסי, ואז לא ניתן אפילו לתקשר בכלל עם העובד

אופירה מוסקוביץ':  אנחנו נתקלים במקרים בהם כאשר עושים את ההזמנה של העובד, הלשכה הפרטית לא מעבירה חוזה חתום על ידי המשפחה, שכולל הסבר על השכר שיקבל העובד כשהוא מגיע

אופירה מוסקוביץ':  שלא נדבר על זה שאת המפרט על מצבו של הסיעודי וצרכיו, לא ממלאים עד תום

אופירה מוסקוביץ':       ואז מה שקורה זה שעובד מגיע ואז מסתברים לו הנתונים החסרים ובין היתר גם מגיעים עובדים שבעצם אין להם הכשרה כדי לטפל בסיעודי

אופירה מוסקוביץ':  אז אם אנחנו מדברים על נושא של הסכמים בילטרליים, אז איפה אפשר לראות את הסילבוס של אותם עובדים, שצריכים לעבור הכשרה

אופירה מוסקוביץ':  מי עושה להם מבחן מעשי? מי בודק שאכן הם יודעים לדבר את השפה שנדרשת בבית המטופל? איך ייתכן, שלמשל מגיע עובד מהודו והוא בכלל לא יודע אנגלית

אופירה מוסקוביץ':  איך ייתכן שמגיעה עובדת מאוזבקיסטן והיא לא יודעת לדבר רוסית? וזו הדרישה לבית המטופל

אופירה מוסקוביץ':  ואז המשפחה שחיכתה בין שבועות רבים לשלושה חודשים, נותרת באותו מצב

אופירה מוסקוביץ':  איך אפשר לפתור את העניין הזה?      

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מאוד מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  את משקפת פה מצב שהוא כאוב וידוע

אליהו (אלי) רביבו:  דנו בו בעבר

אליהו (אלי) רביבו:  ההסכמים הבילטרליים אמורים לענות בין היתר, על האתגרים האלה

אליהו (אלי) רביבו:  בעבר ביקשתי מרשות האוכלוסין לגבש איזה שהוא מסלול, שבאמצעותו יצולמו העובדים, יחתמו על תצהירים ושהם ידעו, שבמידה ותהיה סטייה מההסכמים וההתחייבויות, הם יוחזרו לארץ המוצא על חשבונם באופן מידי

אליהו (אלי) רביבו:  ביקשתי לגבש איזו שהיא מדיניות ואני אשמח לקבל איזו שהיא התייחסות לגביה ובתוכה, לגבי מה שהגברת כרגע דיברה עליו

אופירה מוסקוביץ': עוד שאלה אחת אם אפשר, בענף הבנייה עושים לעובדים מבחנים, בענף הסיעוד אני לא שמעתי על האפשרות הזאת, שהעובדים יעבר מבחן טרם כניסתם לישראל

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אז אני מבקש לתת את רשות הדיבור לעורכת הדין משש ואז אלכס

דניאל פרידמן: זה באותו נושא אז אולי כדאי שאני אתייחס קודם

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

דניאל פרידמן: תודה רבה

דניאל פרידמן:  טוב, אז כמו שענבל יודעת, אחד הנושאים שאנחנו לא מסכימים לגביהם, זה שבכל הנושא של הבילטרלי, המטופל והמטפל לא יכולים ליצור קשר עד שהוא מגיע לארץ

דניאל פרידמן:  והיה לנו על זה דיון לא מזמן, על התאמת עובדים זרים

דניאל פרידמן:  ואנחנו סבורים שזה אחד מהמכשולים הגדולים ביותר שגם גורמים להמון המון תופעות

דניאל פרידמן:  כאשר מגיע עובד בלי שפה, או שלהפך, מגיע עובד שמופתע מהעבודה

דניאל פרידמן:  כי בכל זאת, יש את הספסרים עליהם דיברת ואני תומך בך בנושא הזה

דניאל פרידמן:  המטרה שלהם היא להביא את העובד

דניאל פרידמן:  ואז זו בעיה משני הצדדים

דניאל פרידמן:       אני לא יודע אם יצא לך לראות, אבל אני ממליץ לך, כשאתה נכנס לאתר, בעצם הלשכה הפרטית מציעה לך מועמד או מספר מועמדים ואז אתה פשוט צופה בסרטונים של עובדים שקוראים מדף

דניאל פרידמן:  אתה לא יכול לבחון האם הם באמת יודעים את השפה, אתה לא יכול לשאול אותם שום שאלה ובטח ובטח לא להרגיש שום דבר אישי בין המטופל לאדם שעומד להפוך לאדם הקרוב ביותר אליו

דניאל פרידמן:  ואנחנו חושבים, וענבל יודעת, שזה אחד מהדברים שחייבים להשתנות כמה שיותר מהר על מנת ליצור התאמה בין העובדים למטופלים

אליהו (אלי) רביבו: שיקפת היטב את הצורך

אליהו (אלי) רביבו:  מר נדב דקל, בבקשה

נדב דקל: שמי נדב

נדב דקל:  יש לי תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ואני גם רואה חשבון

נדב דקל:  אני אדם מונשם, אני אדם סיעודי 188%

נדב דקל:  כשאני רוצה לבקש להביא עובדת זרה מחוץ לארץ, אז הם מביאים לי, כמו שאמר אלכס, וידיאו שבו אנשים מדקלמים ומספרים שהם יודעים לאפות ולנקות את הבית

אליהו (אלי) רביבו: מה שנקרא, אוצר מילים נרכש

אליהו (אלי) רביבו:  איזה שהוא סט של אוצר מילים שמלמדים אותם

נדב דקל: נכון

נדב דקל:  אבל כשאני נכנס יותר לעומק, אני מגלה ש-99% מהעובדים, מאוזבקיסטן לדוגמה, הם רוצים לעבוד רק בתל אביב

נדב דקל:  הם לא רוצים לעבוד בנהריה, או בכל מקום בפריפריה

נדב דקל:  אני יודע שלרובם יש קרובי משפחה כאן בארץ

נדב דקל:  דודים, אח, או אחות

נדב דקל:  הם יודעים מראש גם מה לבקש

נדב דקל:  הם גם לא רוצים לעבוד עם אנשים יותר מידי סיעודיים

נדב דקל:  אני מכיר הרבה מקרים, אם נדבר על אוזבקיסטן, ש - - - פנימית וכשהם באים לפה וצריכים להיקלט ל-24 שעות ביממה אצל משפחה יהודית, אז הבדלי התרבויות הם כל כך קשים, שתוך זמן קצר העובד הזר מוצא את עצמו מחוץ לעבודה

נדב דקל:       דבר שני, נתקלתי בהרבה עובדים מאוזבקיסטן, שהם באים ומראש דורשים שיהיה בבית אלכוהול

נדב דקל:  זה חלק מהדרישות שלהם

נדב דקל:  אני לדוגמה, הזמנתי עובדת ממולדובה, חיכיתי חודש וחצי עד שהיא תגיע וביום הטיסה שלה היא החליטה לא לבוא

נדב דקל:  למה? כי בעלה אסר עליה

נדב דקל:  אני לא מבין איך המשרד בישראל, שעושה הסכם עם עובד זר בחוץ לארץ ויש מקרה בו הוא לא מגיע, אז למה לא נותנים לו קנס? אני צריך לחכות עוד חודש וחצי לעובד אחר

נדב דקל:  הוא יכול גם להציב לי תנאים

נדב דקל:  הרי כשהולכים לעבוד בבית חולים, אתה לא קובע במי אתה מטפל, בגבר או באישה

נדב דקל:       אז הם כבר מציבים לי תנאים, עוד לפני שהם מגיעים, דרך מידע שהם מקבלים מהחברים שלהם בישראל, שהם רוצים לעבוד רק בתל אביב, שם יש להם שכר יותר גבוה והם יכולים להישאר בסביבת הקהילה שלהם, הם רוצים לעבוד רק עם אישה

נדב דקל:  אני יכול להגיד שאם אני פונה ללשכה, אז אין להם היום מכסות, אין מספיק עובדים

נדב דקל:  אני, כאדם מונשם, לא יכול לחכות חודש וחצי

נדב דקל:  בעבר הייתי לבד בבית, וכשאני פונה היום, ויש לי את זה גם בהקלטה בטלפון, אז הוא ישר מביא אותי: ״אני רוצה להזמין לך עובד מהודו, מסרי לנקה

נדב דקל:  ״ ואני רוצה עובד שאני צריך אותו במיידי

נדב דקל:       אני כבר מעסיק עובדים יותר מ-20 שנה ואני יכול להגיד שבעבר לא היה מצב כזה

נדב דקל:  אם הייתי רוצה עובד, תוך יום או יומיים היה לבעל הלשכה עובד בשבילי

נדב דקל:  מאוד חשוב להגיד שמביאים גם עובדים מבוגרים ועובדות מבוגרות, שבדרך כלל כשהן מגיעות למשפחה יש להן גם הרבה דרישות, כי הן מבוגרות

נדב דקל:  הן לא יכולות להסתגל לאורך חיים שהוא טיפה קשה, ולא שואלים אותן בחוץ לארץ מספיק שאלות ולא נותנים להן מספיק מידע, בשביל שכאשר הן יגיעו לארץ הן יסכימו לעבוד בכל עבודה

נדב דקל:  אנחנו בסוף נתנו להם ויזה כדי להגיע לארץ, הם מרוויחים שכר של פי חמישה או שישה, ואחרי שהם מגיעים לארץ, אחרי שהם מקבלים את הוויזה, אז הם מחליטים שהעבודה יותר מידי קשה, מתפטרים והולכים לעבוד בניקיון

אליהו (אלי) רביבו: נדב היקר, כולנו מרותקים לשמוע את מה שאתה מספר

אליהו (אלי) רביבו:  זה ידוע אגב, לא מחדש שום דבר

אליהו (אלי) רביבו:  לגבי חלק ממה שאמרת, רשות האוכלוסין תתייחס

אליהו (אלי) רביבו:  לגבי חלק אחר, אנחנו מקיימים דיונים ייעודיים לגבי הכשלים ואין צל של ספק שמה שאתה מסביר ומתאר כרגע בכאב, מחדד את הצורך שלנו כמדינה לחתור לחתימה על הסכמים בילטרליים ואנחנו צריכים לוודא, בוודאי כוועדה, שההסכמים מעוגנים, סוגרים ומכסים באמת את כל הצרכים האלה, כדי שלא יהיו כשלים מזעזעים כפי אלה שתיארת

נדב דקל: אני הייתי יכול בעצמי להביא עובד זר, ואני אומר לכם שהעובדים הזרים הטובים ביותר היום הם מהפיליפינים

נדב דקל:  הם באים מתרבות שהם מכילים את החולה הסיעודי, לא כמו בארצות אחרות כמו הודו או אוזבקיסטן

נדב דקל:  ואם אני הייתי יכול היום להזמין עובד ממאגר עובדים של הפיליפינים ולא להיות תלוי - - -      

אליהו (אלי) רביבו: מר נדב, אנשים נמצאים פה במשך שעות רבות ועדיין לא התבטאו

אליהו (אלי) רביבו:  כפי שאמרתי, אתה אומר דברים שהם נכונים ואני מצדיק אותך, אני אומר לך מבלי להכביר במילים, כי יש נושאים שעדיין נמצאים בהתהוות ואלה נושאים שאני לא רוצה חלילה להכשיל אותם בכך שאני אתן להם ביטוי

אליהו (אלי) רביבו:  מדינת ישראל פועלת לא רק בימים אלה אלא גם בשעות אלו, כדי לקדם חתימה על הסכמים בילטרליים בין היתר, עם מדינות היעד שעליהן אתה מדבר

אליהו (אלי) רביבו:  ברשותכם, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר ששי שדה, משנה למנכ״ל ההסתדרות הלאומית

ששי שדה: תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה

ששי שדה:  הסכמים בילטרליים הם בהחלט מאוד חשובים ויש להם תכלית מאוד ראויה, שנועדה למנוע ניצול עובדים, ספסרות ודברים כאלה

ששי שדה:  אבל אני דווקא רוצה בדיון הזה להעלות רעיונות חדשים ולנסות להיות קצת יצירתי יותר, ליד ההסכמים הבילטרליים

ששי שדה:  כי אנחנו רואים שבסוף אנחנו נמצאים עם כמות עובדים זרים די יציבה וגם עם הגדלת המכסות,      לא הצלחנו למלא את המכסות החדשות

ששי שדה:  אחד הרעיונות זה לעשות ׳מסלול ירוק׳, מול המדינות המפותחות כמובן ולא מול מדינות העולם השלישי

ששי שדה:  בדיוק כמו שקיים באירופה וב- OECD, שפועל רומני יכול מחר בבוקר לקום ולהחליט שהוא עובר לעבוד בצרפת וכל דבר כזה או אחר, אני לא רואה סיבה שמונעת מאיתנו לעשות ׳מסלול ירוק׳ כזה גם כאן

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו עדיין לא חלק מהגוש

אליהו (אלי) רביבו:  ורוב מדינות היעד שאנחנו חותרים לחתום איתן על הסכמים בילטרליים, בדגש על אספקת עובדים, הן מדינות עולם שלישי

ששי שדה: אז אני שמתי בצד לרגע את מדינות העולם השלישי ואני מנסה לדבר כרגע על המדינות המפותחות יותר

ששי שדה:  ששם גם החשש לניצול ולספסרות הוא קטן יותר

ששי שדה:  במדינות העולם השלישי, שם זה קורה בוודאות ולא אולי, שם נישאר עם ההסכמים ונהיה יותר מקובעים

ששי שדה:  אבל כן ננסה לפתוח אפשרות נוספת לייבא עובדים דווקא מהמדינות האלה, שיכול להיות שיש שם עובדים שרוצים להגיע, ממדינות שאין לנו איתן הסכמים בילטרליים והם לא יכולים לבוא, וחבל, אני חושב שאנחנו מפספסים פה

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע לתת לי דוגמה?     

ששי שדה: אולי ענבל תעזור לי פה

ששי שדה:  רומניה? בולגריה? מולדובה?      

ענבל משש: כן, יש לנו, וגם באים

אליהו (אלי) רביבו: אגב, מרומניה לדוגמה, יש והם לא מגיעים, זה לא כזה - - -      

ששי שדה: אחת הסיבות שהם לא מגיעים זה בגלל שהם יכולים ללכת לעבוד בצרפת, שם יש להם שכר מובטח וגבוה יותר ויותר שקיפות ובהירות, אז זה דבר נוסף שאנחנו צריכים לייצר אותו כאן אצלנו

ששי שדה:  כי החששות אצלם מהראיונות שאנחנו עושים עם העובדים האלה, הם מזה שיתעמרו בהם בארץ

ששי שדה:  נותנים להם לעבוד הרבה שעות, גונבים מהם שכר, - - - שמתעמרים בהם מידי פעם

ששי שדה:  אז אלה דברים שצריך לטפל בהם במקביל

ששי שדה:  אבל אני חוזר שוב לנושא הראשון, של ׳המסלול ירוק׳, לדעתי זה מה שיכול לסייע לנו עובדים ממדינות

ששי שדה:  אני לא זוכר כרגע במדויק איזה מדינות לציין, אבל פולין אולי ירצו לבוא לעבוד כאן, אבל בוא נגיד ככה, שמדינות שירצו, יוכלו לבוא

ששי שדה:  ואולי לא יזרמו לכאן בהמונים אבל אנחנו נאפשר את זה

ששי שדה:       דבר נוסף שחשבנו עליו זה לעבוד עם גופי כוח אדם

ששי שדה:  כיום ההסכמים הם בין מדינות, שהן שוכרות את הגופים שמטפלים בזה

ששי שדה:  ויכול להיות שאם נצליח לעשות התקשרות ישירה, אז לא תהיה המגבלה של התקציב והמכרזים וכך ישקיעו יותר בפרסום ודברים כאלה

ששי שדה:  ויכול להיות שהם יצליחו להרחיב את כמות כוח האדם שעומדת לרשותם וכך גם להביא יותר אלינו

ששי שדה:  שוב, הרעיון הוא לנסות קצת יותר, מעבר להסכמים הבילטרליים, שהם טובים, לנסות לפתח עוד רעיונות חדשים כדי כן לפתוח אפשרויות נוספות להביא עובדים נוספים ולמלא את המכסות הקיימות

ששי שדה:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מדבר על דברים שהם באמת עם חשיבה מחוץ לקופסה

ענבל משש: אדוני, אפשר להתייחס?      

אליהו (אלי) רביבו: בוודאי

ענבל משש: רק לומר שבענף התעשייה ובענף המומחים יש גיוס של עובדים ממדינות תמ״ג ומעלה

ענבל משש:  וכן יש כניסה של עובדים, לא באמצעות ההסכמים הבילטרליים, אבל זה כדי באמת לנהל את הסיכונים בצורה נכונה

ענבל משש:  אז מגיעים עובדים ממדינות תמ״ג ומעלה, אבל גם צריך לשלם להם בהתאם וגם את זה צריך לזכור

אליהו (אלי) רביבו: דבר שיכול להכביד עלינו במלחמה ביוקר המחייה

ענבל משש: בתעשייה זה 130% במקצועות מסוימים ובמומחים זה כפל השכר הממוצע במשק

ענבל משש:  עם מדינות של תמ״ג ומעלה, למשל מגרמניה, מן הסתם לא יבואו לעבוד פה, בטח לא בשכר מינימום

ששי שדה: - - - כי כשאין עובדים אז המחיר עולה, שמעת את מה שבועז אמר

אליהו (אלי) רביבו: אבל לפתוח עוד מדינות יעד, כמו שאנחנו שואפים אליהן אדוני, בחתירה לחתימה על הסכמים בילטרליים, יגדיל את ההיצע באופן טבעי אמור לסייע לנו להילחם

ששי שדה: במקביל, לא במקום

ענבל משש: לתעשייה יש אפשרות לגייס באמצעות תמ״ג ומעלה והן מבקשות לעבור להסכם הבילטרלי כי הן לא מצליחות לגייס מאותן מדינות בגלל - - -      

אליהו (אלי) רביבו: כי זה באמת לא מחזיק מים

ענבל משש: אפשר לשמוע את התעשיינים כשהם יחזרו

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור ליענקלה מוסקוביץ׳, יושב ראש הוועדה לעובדים זרים בהתאחדות חקלאי ישראל

יענקלה מוסקוביץ׳: ואני מרמת הנגב, גר במושב קדש ברנע

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו עוד מעט מתארחים אצלכם

יענקלה מוסקוביץ׳: אני ממש שמח לארח אתכם, כבוד הוא לי

יענקלה מוסקוביץ׳:  ויותר מזה, אני שמח לשמוע איך יושב הראש יורד לעומקם של דברים

יענקלה מוסקוביץ׳:  זו לא הישיבה הראשונה שאני נוכח בה, וזה ממש עושה לנו טוב לשמוע איך שמים את הדברים על השולחן ומנתחים אותם

יענקלה מוסקוביץ׳:  אני מקווה שבסופו של דבר יבואו מזה תוצאות טובות, כי בסופו של דבר זה לעם ישראל

יענקלה מוסקוביץ׳:  אנחנו מייצרים באזור שלנו ירקות ופירות, כדי שיהיה לאנשים מה לאכול ואנחנו גם רוצים שזה יהיה בזול, במחיר סביר, יוקר המחייה ברור פה לכולם

יענקלה מוסקוביץ׳:  אני רוצה לספר לכם כמה סיפורים

יענקלה מוסקוביץ׳: יש שתי אפשרויות, או לתת לפרי ליפול על הרצפה, או להתקשר לקבלן, שיש לו הרבה עובדים זרים שהוא עובד איתם על חשבונית, והוא מביא עובדים שיקטפו

יענקלה מוסקוביץ׳:  אלה שתי האפשרויות, אין אפשרות אחרת

יענקלה מוסקוביץ׳:  לדבר הזה אנחנו רוצים לעשות סוף ואיתכם ביחד

יענקלה מוסקוביץ׳:  רוצים לשתף אתכם ולפתור ביחד איתכם את האירוע הלא נעים הזה, חייבים לפתור את הנושא הזה של הענף שלא מנוהל

אליהו (אלי) רביבו: מר מוסקוביץ׳ אתה צודק לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  כפי שאתה יודע אני הרמתי את הכפפה ואני נושא את הדגל בעניין הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני נמצא בהתכתבות בלתי פוסקת עם משרד האוצר, שבהתחלה נתנו לי הסכם עקרוני לקיזוז באי מיצוי המכסה הפלסטינית ולאחר מכן חזרו בהם

אליהו (אלי) רביבו:  זאת שערורייה, אתה לחלוטין צודק

אליהו (אלי) רביבו:  אני מזמין אותך להצטרף אליי לדיון שאני אקיים, בלי נדר, ב-11 ביולי, ועוסק בין היתר בנשאים האלה

אליהו (אלי) רביבו:  סביב העניין של מתן פתרון לסוגיות האלה

אליהו (אלי) רביבו:  ולסייע לי בצעקת הצעקה

יענקלה מוסקוביץ׳: אני לא רוצה להרחיב, יש פה עוד הרבה אנשים שלא דיברו ושאולי באו מרחוק

יענקלה מוסקוביץ׳:  אבל במילה אחת, אתם צריכים להבין שיצטרכו לקחת משכנתא בשביל לקנות עגבניות עוד מעט, זה אבסורד, זה מטורף, לכן אני מבקש שבואו נעשה סדר בעניין הזה

אליהו (אלי) רביבו: לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  מר יוני דמרי

יוני דמרי: תודה רבה אדוני היושב ראש

יוני דמרי:  ראשית אני דווקא בוחר לפרגן לעורכת הדין ענבל ולחברים שלה, שעובדים איתנו בשיתוף פעולה מלא

יוני דמרי:  אני מנהל את האגף החקלאי ב- ׳תנועת המושבים׳, ויש לנו קו טלפון פתוח 24/7, אז נתחיל בזה

יוני דמרי:  דבר נוסף, אני אגע בנקודה אחת

יוני דמרי:  אנחנו כרגע נמצאים בעיצומם של חתימת הסכמים בילטרליים, אולי זה המקום ואולי לא, אבל עם כל האחריות שיש לחקלאים כלפי עובדים, אנחנו חשים שלעובדים יש אפס אחריות כלפי החקלאים

יוני דמרי:  כלומר, אין לנו את היכולת להטיל שום סנקציה על עובד שמחליט על דעת עצמו לקום, לארוז את הדברים וללכת

יוני דמרי:       ככל שזה בענפים כאלה ואחרים של ירקות ותמרים, אז אוקיי, נכון, אני חלילה לא מזלזל, אבל התמר נופל מהעץ, כשמדובר בענפים של בעלי חיים זה הופך להיות קריטי

יוני דמרי:  אנחנו חייבים באותם הסכמים, במידה וזה המקום ברמה המשפטית, להכניס גם את המחויבות של העובדים

יוני דמרי:  לבוא ולומר: ״אני רוצה לעזוב

יוני דמרי: ״ זאת זכותו של עובד ואף אחד לא כובל אותו, אבל צריך לתת לנו גם זמן מסוים שבו אנחנו, החקלאים, יכולים להביא עובד מחליף

יוני דמרי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מחובר למה שאתה אומר

אליהו (אלי) רביבו:  השאיפה שלי מהיום הראשון זה ליצור איזו שהיא משוואה

אליהו (אלי) רביבו:  שיהיה גורם מאזן וכובל, שיחייב גם כן את העובד הזר למחויבות, עם הטלת סנקציות

אליהו (אלי) רביבו:  רק צריך לקחת בחשבון שאנחנו חלק ממדינות העולם המפותחות, וכבולים לאמנות בינלאומיות, שהרבה פעמים עושות עוול עם מזמיני העובדים

אליהו (אלי) רביבו:  ובענפים אחרים המעסיקים בכלל הופכים להיות העובדים של אותם עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  זה מרכז התסכול שלי מהנושא

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לתת את רשות הדיבור לנחי כץ

חיים כץ: נחי כץ, מנכ״ל ׳קדם׳, איגוד קידום קהילות למבוגרים בישראל

חיים כץ:  אב״א לשעבר, איגוד בתי אבות

חיים כץ:  לפני שנה וחצי נכנסו בפעם הראשונה לענף שלנו הנפאלים

חיים כץ:  זו הייתה ברכה עצומה

חיים כץ:  עד אז, הייתי מקבל טלפונים ממנהלי מוסדות שאני אארגן להם מתנדבים שיורידו זקנים סיעודיים מהמיטות בבקרים, כי לא היה מי שיעשה את זה

חיים כץ:  אז הם ברכה עצומה

חיים כץ:  זה קורה בשיתוף פעולה אדוק עם ענבל והצוות, עם משרד הבריאות ועם עוד גורמים, כולנו היינו באותו צד והעברנו הסכם בילטרלי

חיים כץ:  הרגשנו באמת שותפות אמיתית, עד היום

חיים כץ:      היו בתהליך הזה שני כשלים, איך שאני רואה אותו ולאחר דיון מקצועי גם פה

חיים כץ:  הראשון הוא שבעצם לא היה מי שרואה את העובדים לפני שהם מגיעים

חיים כץ:  זאת אומרת, הייתה נציגה של משרד הבריאות, שבעצם טסה לנפאל כדי להגדיר איזה שהם סטנדרטים שהם צריכים לעבור

חיים כץ:  עבור הנפאלים הטיפול הסיעודי היה די הלם, הם לא הכירו אותו קודם לכן, למרות שהם היו אמורים לעבור שם הכשרה מאוד ארוכה, הם לא עברו אתה

חיים כץ:  אנחנו הצענו את עצמנו שנגיע גם כנציגים לשם, אפילו בתשלום, כמי שעובד בזה בשטח, אבל לא הסכימו

חיים כץ:  אז פה הייתה איזו שהיא נקודת כשל שכדאי לבחון הלאה, גם להסכמים אחרים

חיים כץ:       השני, שמוכר גם ליושב ראש, גם לענבל וגם לשאר הגורמים בתחום, זה שבעצם לא נעשתה איזו שהיא בחינה מבחינת עלויות ההעסקה שלהם

חיים כץ:  אנחנו הענף היחיד שמעסיק עובדים זרים ושמתוקצב על ידי המדינה

חיים כץ:  שמו אגרה, בלי לבצע בחינה או סקר שוק או בדיקה האם המוסדות יכולים לעמוד בזה, בתשלום של 8 מיליון שקלים, שכיום נדרשים לשלם

חיים כץ:  ציפו שהמוסדות פשוט ישלמו, אבל זה כסף שמגיע מהמדינה

חיים כץ:  למוסדות אין ממי לגבות אותו או יכולת לספוג את זה

חיים כץ:  היום אנחנו מנהלים סוג של משבר בעקבות זה

אליהו (אלי) רביבו: לא, אתה מתכוון להגיד שהיום אתם לוקחים את החוק לידיים, בוא נדייק

אליהו (אלי) רביבו:  ועם כל הגיבוי שאתם זוכים לו ממני לאורך כל הדרך, אני שואף לפעול באופן הגון והדדי כלפי כל הצדדים

אליהו (אלי) רביבו:  אתם פועלים באופן אנרכיסטי, כוחני ולוקחים את החוק לידיים

אליהו (אלי) רביבו:  תוך כדי הידברות החלטתם שאתם לא משלמים את האגרות ואני חושב שאתם מפסידים הרבה מאוד נקודות, בטח אצלי

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אז בוא תדייק

חיים כץ: אז דיברנו על זה ואני אחדד

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא דיברת על זה

חיים כץ: דיברנו על זה בדיון הקודם

חיים כץ:  בעצם מנהל שנדרש או לסגור את המחלקה שלו בעוד חודש, חודשיים או שלושה, או לבדוק ולראות אם יש איזה שהוא פתרון לנושא

אליהו (אלי) רביבו: ובינתיים לשלם את האגרה שמדינת ישראל, כמדינה ריבונית, קיבלה החלטה שצריך לשלם ונתנה לכם - - - מאוד מאוד ארוך

אליהו (אלי) רביבו:  סיימו את הקורונה ואת כל ההשלכות שבעקבותיה, אתם לא מורמים מהעם, זה העסק, אם לא טוב לכם ולא כלכלי לכם אז תסגרו

חיים כץ: אז סוגרים

אליהו (אלי) רביבו: אז תסגרו

אליהו (אלי) רביבו:  אתם יודעים שזה מגיע לשם לאורך תקופה מאוד מאוד ארוכה אז זה לא יכול להיות

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נמצאים על המשמר ומטפלים בזה ואתם שומעים את קולי באופן מאוד מאוד נחרץ ועדיין, אתם עושים לעצמכם דין

אליהו (אלי) רביבו:  אתם קובעים שיש אגרה שלא נכון לשלם אותה, אז מדינת ישראל היא בגדר ממליצה ולא מחייבת

חיים כץ: דבר ראשון זו החלטה של כל מנהל, אנחנו לא יכולים להנחות

אליהו (אלי) רביבו: מעניין שכל מנהל החליט באופן עצמאי את אותה החלטה שהחליט חבר שלו

חיים כץ: יש מוסדות שמשלמים וענבל גם תעיד

חיים כץ:  אבל גם התקופה הארוכה שיודעים שהולכת להגיע אגרה, אז למה המדינה לא נערכת לזה? שנה וחצי יודעים שעומדת להגיע אגרה, אז למה משרד הבריאות או האוצר לא נערכים לזה כמו שצריך?      

אליהו (אלי) רביבו: התפקיד של הנישום הוא לשכנע את המדינה, כמי שהחליטה, שההחלטה היא לא נכונה, לא צודקת, לא הוגנת, לא עומדת במבחן כלכלי

אליהו (אלי) רביבו:  כל עוד שלא עשיתם את זה, המדינה קיבלה החלטה, העבירה הנחייה, נתנה לכם זמן, תיערכו בהתאם ותשלמו

חיים כץ: איך ניערך בהתאם? אין כסף

חיים כץ:  אין למוסדות מאיפה לשלם

אליהו (אלי) רביבו: תשמע, אני רוצה לומר לך משהו בהיבט כלכלי

אליהו (אלי) רביבו:  כל עסק שתוספת יוקר של עובד בארבעה שקלים לשעה, הופכת אותו להיות לא כלכלי, אין לו זכות קיום, שיסגור

אליהו (אלי) רביבו:  ארבעה שקלים הפרש, מי שלא עומד בזה זה אומר שאין הצדקה כלכלית לקיום העסק

אליהו (אלי) רביבו:  הנה אני אומר את זה כאן

אליהו (אלי) רביבו:  תביא לי כלכלן אחד שיודע להתווכח איתי על התובנה הזאת שלי

חיים כץ: אני מסכים איתך שהיום זה עסק לא כלכלי

חיים כץ:  המדינה צריכה עוד 10 אלפים מיטות, לא נפתרה כמעט אף מיטה בינתיים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  וזאת לא דרך לאיים על המדינה ולהכניע אותה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר לכם שאתם, כמי שממש מגויס אליכם מהיום הראשון שלי כאן בוועדה, אני מרגיש נבוך ואתם מפסידים אצלי נקודות זכות

אליהו (אלי) רביבו:  אל תתבלבלו

אליהו (אלי) רביבו:  מי שעושה לעצמו דין הוא אנרכיסט ולי יש בעיה עם אנרכיה

חיים כץ: מנהל שלא משלם חשוף גם להיבט פלילי וכולי

חיים כץ:  ואני לא חושב שמנהלים רוצים להיות במצב כזה ואם הם במצב כזה אז כנראה שיש פה בעיה

פרדי סלומון: אני רוצה להוסיף ברשותך

פרדי סלומון:  פרדי סלומון מאגף הגריאטריה במשרד הבריאות

פרדי סלומון:  משרד הבריאות הוא משרד שקונה שירותים

פרדי סלומון:  רוב המיתות במדינת ישראל, הן מיתות שקנויות על ידינו

פרדי סלומון:  אנחנו חושבים שלספקים ולמוסדות צריך לשלם את התעריף הנכון עבור כל השירותים

פרדי סלומון:  הנושא של האגרות נפל גם בתקופה שבה אנחנו נמצאים במסגרת של רפורמה, שבוחנת מחדש את כל נושא הסיעוד

פרדי סלומון:  גם את נושא הטיפול וגם את נושא התמחור

פרדי סלומון:       אנחנו ביקשנו גם בוועדות קודמות לתת לנו ארכה בשביל לבחון את העניין הזה של האגרה

פרדי סלומון:  אנחנו לא חושבים שלא צריך לשלם אגרה

פרדי סלומון:  ואם אנחנו כמדינה קונים שירותים, אנחנו צריכים לתמחר נכון גם את השירות הזה

פרדי סלומון:  אנחנו לא צריכים לתת להם לממן עבורנו את הנושא הזה

פרדי סלומון:  אדוני, אנחנו צריכים ארכה של כמה חודשים לעניין הזה

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן?      

פרדי סלומון: אני אומר לך, אני מעריך שמכרז חדש שבתוכו יתומחר גם התעריף, ייצא לקראת סוף השנה

פרדי סלומון:  אנחנו עושים רביזיה רצינית לכל נושא הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו: אתה מדבר על חצי שנה

פרדי סלומון: חצי שנה בערך, כן

אליהו (אלי) רביבו: אני חייב לך תשובה

פרדי סלומון: תודה

ענבל משש: ומה עושים עם 1,000 עובדים בלי רישיונות? שמועסקים שלא כדין?      

פרדי סלומון: עוד נושא ברשותך

פרדי סלומון:  אנחנו לא שוקטים על השמרים, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה גם עם רשות האוכלוסין וגם עם האיגודים

פרדי סלומון:  נמצא פה גם איציק לוי מהאיגודים

פרדי סלומון:  אנחנו העלנו את הנושא הזה גם למנכ״ל משרד הבריאות וזה עולה לדיון שרים על נושא של מה עושים עם האגרה ואיך פותרים את הנושא הזה

פרדי סלומון:  או שבאמצעות תקצוב ביניים או שבקבלת ארכה

פרדי סלומון:  אז בואו ניתן לשרים להתמודד עם הסוגייה

פרדי סלומון:  שר הפנים וגם שר הבריאות והנושא הזה ייסגר על ידם, תודה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שאתם מבינים שאתם תצטרכו להתעמת באיזה שהוא שלב גם עם העסקת עובדים לא חוקיים, אבל אנחנו לצערי, כשנהנים הזמן עף

פרדי סלומון: אני רוצה עוד להוסיף שאנחנו מקיימים שיתוף פעולה אדוק עם רשות האוכלוסין, הבאנו לא רק עובדים מנפאל, אנחנו גם מעסיקים במוסדות היום עובדים פלסטיניים

פרדי סלומון:  בשוק שגווע, שסובל באופן כרוני ממחסור בעובדים, שלא מגיעים לעבוד בשוק הזה

פרדי סלומון:  מדובר בשוק כושל, ישראלים מדירים רגליהם מהשוק הזה ולא באים לעבוד כאן, זה שוק של שכר מינימום, עם קושי פיזי וקושי מנטלי

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך

איתן לבני: איתן בנימין, השדולה הישראלית למען קשישים והעמותה לקידום זכויות הסיעודיים

איתן לבני:  אני מבקש לדבר על נושא השקיפות של ההסכמים הבילטרליים

איתן לבני:  ההסכמים האלה הם לא שקופים, הם חסויים

איתן לבני:  אני כבר ארבע שנים רודף אחרי רשות האוכלוסין ואחרי משרד החוץ כדי לקבל את ההסכמים

איתן לבני:  בסופו של יום קיבלתי את ההסכם מסגרת

איתן לבני:  ההסכמים הבילטרליים בנויים מהסכם מסגרת והסכם משוא, שהוא בעצם פרוטוקול היישום של ההסכמים

איתן לבני:       אני חושב שהדיון הזה לא יכול להתקיים בעצם, אין לנו בסיס לקיים את הדיון הזה בצורה מלאה כמו שאתה אוהב לעשות, אם אין לנו את כל המידע על ההסכמים

איתן לבני:  בפרוטוקול רשום ״ברחל בתך הקטנה״, את כל הזכויות והחובות של המעסיק והמטפל

איתן לבני:  אני יודע, לא בוודאות אבל בסבירות די גבוהה, שבתוך ההסכמים כתוב שהמטפל מחויב לעבוד פרק זמן מסוים

איתן לבני:  עכשיו אם אני לא יודע מה כתוב שם, אני לא יכול לתקוף את ההסכם הזה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מבקש שתהיה שקיפות לגבי ההסכמים הפנימיים שבתוך ההסכמים הבילטרליים

איתן לבני: כן, פרוטוקול היישום

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

יריב לוין: כבודו, יש פה את הלשכות הפרטיות בסיעוד

יריב לוין:  לא נתתם לנו אפילו 20 שניות להביע

יריב לוין:  אנחנו אלה שעושים את העבודה בסיעוד הביתי

יריב לוין:  מדובר ב-60 אלף מטופלים פלוס, פלוס בני משפחות

יריב לוין:  אם אין לנו זכות דיבור בוועדה כאן - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני לחלוטין מבין את מה שאתה אומר

אליהו (אלי) רביבו:  רשות הדיבור שאני נותן לכם לאורך הדיונים היא לא מבוטלת, דלתי פתוחה אליכם גם שלא בימי דיוני הוועדה, אני מבטיח לך, כדי שזה לא יהיה באיזה שהם מלחציים, שבוע הבא בעזרת ה׳, אתה תגיע ותקבל - - -      

יריב לוין: זה לא נסוב סביבי הדברים שהיו היום

יריב לוין:  נכון שאנחנו ראויים לאכול תמרים תוצרת הארץ ולגור בדירות ובבתים, אבל יותר נכון שאנחנו יכולים לקום בבוקר

יריב לוין:  ואני מדבר עלינו

יריב לוין:  על כלל המטופלים הסיעודיים, כשאנחנו נקיים וכשאנחנו יכולים לאכול, ואנחנו מדברים על פריבילגיות פה כש - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אתה צודק אבל הסכם בילטרלי נוגע בכל הענפים, מה לעשות? הנה אני אומר לך, תקשיב, הוועדה לא הספיקה להקיף את כלל הנושאים שהיא חשבה ושאפה לדון בהם בדיון

אליהו (אלי) רביבו:  מדובר בדיון ממשוך שנוגע בהמון המון ענפים, אני לא יכול לתעדף אחד על חשבון השני

אליהו (אלי) רביבו:  המקום שבו אני נותן ביטוי לצורך במתן מענה לסיעודיים ידוע לכל, אני חושב שגם אתה מכיר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מתנצל אבל אין לי מה לעשות עם זה

עינת קולמן: בנושא של הבילטרלי, אני רוצה שישימו לב לזה שיש נטישות מאוד גדולות גם בבילטרלי

עינת קולמן:  לכן אמרתי קודם שחייבים לבדוק ולטפל בזה

עינת קולמן:  לא עזבתם, נטשתם ולארצכם חזרתם

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה אני אומר לכם את מה שאמרתי במהלך הדיון ודיברתי על זה עוד קודם

אליהו (אלי) רביבו:  ההסכמים הבילטרליים הם לא נוסחת קסם שעובדת ב-100%

אליהו (אלי) רביבו:  יש בה כשלים, בין היתר מה שאת מדברת עליו אבל יש עוד כמה וכמה כשלים

אליהו (אלי) רביבו:  בין היתר בעניין התאמה, שפה, השכלה, רפואי והכל

אליהו (אלי) רביבו:  בוודאי המצב של חתימה על הסכם בילטרלי, מעגן, עוכב, ואוכף הרבה יותר טוב מאשר בלי

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו פשוט לא סיימנו

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו עוד הרבה מה לדבר על זה

רענן שנהב: רענן שנהב, עובד סוציאלי

רענן שנהב:  במסגרת ההסכמים הבילטרליים, אני חושב שצריך לשלב את משרד הבריאות גם במדינת המוצא

רענן שנהב:  לא יכול להיות שעובדת שאובחנה ב-2018 עם דלקת פרקים, מגיעה לכאן ב-2021 בהסכם בילטרלי

רענן שנהב:  דבר נוסף - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני מקבל את מה שאתה אומר ומסכים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אי אפשר דבר נוסף אני מתנצל, אני עובר על תקנות יושב ראש הכנסת

אליהו (אלי) רביבו:  אני מסכם

אליהו (אלי) רביבו:  אני פונה לרשות האוכלוסין

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה לא השתכנעה בדבר השתתפות משרד הבריאות כחלק קבוע מהצוות הבין משרדי, ומבקשת לבדוק זאת בשנית ולהחזיר תשובה לוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש ממשרד השיכון והבינוי, להעביר לוועדה את התיעוד של כל הפניות של המשרדים, לבקשה להגדלת המכסה בעיר אילת ולהשיב לוועדה על פניית הקבלים שהעברנו למשרד הבינוי, להתייחסותכם

אליהו (אלי) רביבו:       אני לא ארחיב אבל רק אומר לך שמשרד האוצר עדיין מתכחש לעובדה שפניתם אליהם, אפילו לא באיזה שהוא הגיג ואפילו לא בעל פה

אליהו (אלי) רביבו:  נמשיך ונעמיק בנושא הסכמים עם מדינות נוספות כמו הודו ומרוקו, בדיון בשבוע הבא בהשתתפות שר החוץ

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לכם ומתנצל למי שהייתי קצר כלפיו ומבטיח לתת לו בעתיד זמן ארוך יותר לבוא לידי ביטוי

אליהו (אלי) רביבו:  הישיבה נעולה