ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 62, 2023-06-14 00:00

אוריאל בוסו: בוקר טוב לכולם, היום יום רביעי, כ"ה בסיון התשפ"ג, ה-14 ביוני 2023

אוריאל בוסו:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה

אוריאל בוסו:  הבוקר הנושא הוא חיסוני ילדים בגיל הרך

אוריאל בוסו:  על סדר היום שלושה נושאים: א

אוריאל בוסו:  התפרצות מחלת השעלת בקרב תינוקות

אוריאל בוסו:  ב

אוריאל בוסו:  תפקיד תחנות טיפת חלב במימוש זכותם של פעולות לבריאות והתפתחות

אוריאל בוסו:  ג

אוריאל בוסו:  חיסוני שחפת לילדי עולים מאתיופיה

אוריאל בוסו:  נשנה מעט את הסדר מפאת אילוצי זמן של מי שביקשה להתעסק בנושא הזה, חברת הכנסת צגה מלקו

אוריאל בוסו:  בחרנו לעסוק בוועדה בנושא חיסוני ילדים בגיל הרך עקב החשיבות הרבה של הנושא, בהמשך למקרים האקטואליים שאירעו בתקופה האחרונה וכן לרגל היום המיוחד לגיל הרך שצוין השבוע בכנסת ביוזמת חברים רבים

אוריאל בוסו:  בתחילה, בחלק הראשון של הדיון, נבקש לעסוק ולשמוע ממשרד הבריאות על התפרצות מחלת השעלת בקרב תינוקות בימים אלו

אוריאל בוסו:  אנחנו מבינים שחיידק השעלת גורם למחלה ממושכת בדרכי הנשימה המופיעה בשכיחות גבוהה בעיקר בקרב תינוקות בני פחות משנה

אוריאל בוסו:  הוועדה קיבלה דיווח על למעלה מ-200 מקרים של הידבקות תינוקות וילדים ועלייה דרמטית בתחלואה

אוריאל בוסו:  נבקש לקבל תמונת מצב עדכנית ומקיפה על נסיבות ההתפרצות, היקף החולי וההידבקות ועל דרכי מניעת המחלה בדגש על שאלת החיסון עקב ההתפרצות, האם ההתפרצות קרתה עקב הירידה בהיקף ההתחסנות של הילדים

אוריאל בוסו:      בחלקו השני של הדיון נעסוק בסוגיה כואבת שנחשפנו אליה בימים האחרונים: נוהל חיסון תינוקות לשחפת מסוג BCG

אוריאל בוסו:  נודע לנו שרק לתינוקות להורים יוצאי אתיופיה ומבני המנשה הייתה התייחסות ייעודית ומיוחדת בנוהל החיסון נגד שחפת, ואילו למשפחות שמוצאן ממדינות אחרות, בהן גם הייתה שכיחות גבוהה לשחפת, כלל לא הוצע החיסון ולא הייתה התייחסות מיוחדת

אוריאל בוסו:  הדבר מעורר שאלות ותמיהות קשות, אני מודה לחברת הכנסת צגה מלקו על שהעלתה בפני את הסוגיה

אוריאל בוסו:       הנושא הנוסף שנעסוק בו הוא תפקיד תחנות טיפול החלב לגיל הרך ותפקודן במתן שירותי בריאות בסיסיים לרבות חיסונים ובדיקות שגרתיות, תוך הבטחת השירות והטיפול במגוון קבוצות האוכלוסייה

אוריאל בוסו:  תחנות אלו הן גוף השירות הראשון והקדמי שפוגשות המשפחות בכל שנות החיים הראשונות של הילד

אוריאל בוסו:  בישראל יש כ-1,000 תחנות טיפות חלב המעניקות שירותי בריאות ורפואה מונעת לתינוקות וילדים עד גיל 6 להוריהם ולילדים

אוריאל בוסו:  - - - מבינים שיש פערים ואתגרים בהפעלתן של הקופות

אוריאל בוסו:  אין באמת תקציב, תפיסה ארגונית ועוד

אוריאל בוסו:  נבקש לשמוע את עמדת משרד הבריאות והארגונים הפועלים בתחום ואת ההתייחסות להמלצות מבקר המדינה בנושא משנת 2014

אוריאל בוסו:  אני רוצה להדגיש דבר שהוא דגל מרכזי בוועדה שלנו: אנחנו דורשים שוויון במערכת הבריאות, פועלים בכל המישורים ובכל הכלים למתן מענה רפואי ושירותי בריאות בצורה שווה גם בנושא שעלה כאן בלי הבדלי דת, גזע, מין, מוצא, מקום מגורים

אוריאל בוסו:  נבקש לשמוע תשובו ברורות גם בנושא החיסונים ליוצאי אתיופיה

אוריאל בוסו:  אני מודה לדוקטור שרון אלרואי פרייס שהגיע לוועדה למרות המורכבות הטכנית

אוריאל בוסו:  נבקש לשמוע את הצגת הנושא על ידי חברת הכנסת צגה מלקו

צגה מלקו: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, אני מאוד מעריכה את זה שמצאת זמן לקיים את הדיון אף על פי שמדובר בתקופה עמוסה בכנסת

צגה מלקו:  ביקשתי לכנס את הוועדה לאחר שנחשף סיפור החיסון נגד שחפת ליוצאי אתיופיה

צגה מלקו:  לצערי הרבה משרד הבריאות לאורך השנים תמיד פגע ביוצאי אתיופיה

צגה מלקו:  לפעמים אנחנו אומרים שזה עניין של בריאות אבל הדברים מוצגים, לאורך השנים, נתחיל מפרשת הדם

צגה מלקו:  אפילו לפני זה אני יכול להגיד שבכל פעם היו מפרסמים לפי יוצאי אתיופיה אלו מחלות יש ואחר כך בפרשת הדם נזרק הדם שתרמנו

צגה מלקו:  הטענה הייתה שכמה מהעולים הביאו את ה-HIV

צגה מלקו:  אף אחד לא שיתף אותנו, עשו מה שבא להם בפטרונות ובלי לשתף את הקהילה

צגה מלקו:  הדבר הזה גרם לאי-אמון במערכת

צגה מלקו:  אחר כך הייתה הזרקה של אמצעי מניעה שהושתקה

צגה מלקו:  גל גבאי חשפה את זה, זה גרם לאי-אמון

צגה מלקו:  אני יכולה להגיד לכם, הייתי עיתונאית במשך 34 שנים, אני קבעתי את סדר היום של הקהילה ברדיו ובטלוויזיה

צגה מלקו:  כשהגיע תקופת הקורונה הקהילה לא האמינה ולא רצתה לקבל חיסונים

צגה מלקו:  אני התגייסתי, משרד הבריאות פנה אלי

צגה מלקו:  אפילו נתתי את אמא שלי דוגמא לבת הקהילה שהתחסנה וכך בנינו את האמון

צגה מלקו:       בעניין של השחפת זה לא מתקבל על הדעת

צגה מלקו:  גם עולים מחבר המדינות היו צריכים לקבל את החיסון

צגה מלקו:  אפילו האימהות שנולדו בארץ להורים עולים מאתיופיה – התינוקות שלהן קיבלו את החיסון

צגה מלקו:  אני יכולה להגיד שדבר כזה לא יכול להיות, לא יכול להיות שבגלל המוצא שלנו כל פעם יפלו אותנו

צגה מלקו:  אני לא שוללת

צגה מלקו:  תקשיבו לי, אני לא אומרת לא לטפל, בריאות זה דבר חשוב ובמקרה יש לי בן רופא, אבל לא יכול להיות שהדברים נעשים בצורה שכזו

צגה מלקו:  דבר שפסול להשתמש בו, כשמדובר על יוצאי אתיופיה

צגה מלקו:  לפי מה שהתגלה, פרופסור גרוטו אמר להפסיק את זה אבל משרד הבריאות ממשיך

צגה מלקו:  אני רוצה להגיד לכם, מה שנעשה בסופו של דבר יגרום לאי-אמון במערכת

צגה מלקו:  יש כבר אי-אמון ועכשיו יהיה עוד יותר גרוע

צגה מלקו:  אני רוצה לשמוע מאנשי המקצוע במשרד הבריאות למה זה קורה, למה לא בוטל, למה רק ליוצאי אתיופיה

צגה מלקו:  האם הגנים שלנו פגומים? האם צבע העור שלנו זה המדד שלכם? אני רוצה לדעת

אוריאל בוסו: תודה רבה, אני רוצה לשמוע את אילנה גנס ממטה חטיבת בריאות הציבור במשרד הבריאות

אוריאל בוסו:  בעצם, נתחיל מדוקטור אלרואי פרייס

אוריאל בוסו:  אולי נציג את הנושא של השעלת

שרון אלרעי-פרייס: (מלווה דבריה בהקרנת מצגת)     לגבי החלק הבריאותי, אני לא חושבת שזאת הסוגיה אבל אם רוצים שאציג את הסוגיה המקצועית, למי צריך לתת חיסון אז אשמח

שרון אלרעי-פרייס:  אני רוצה לדבר על הדברים המאוד נוקבים ונכונים שאמרת

שרון אלרעי-פרייס:  הייתה בעיה ואולי עדיין יש בעיית אמון אל מול העדה האתיופית, בעיה שמבוססת על הרבה מאוד דברים

שרון אלרעי-פרייס:  במשך הזמן משרד הבריאות עשה הרבה מאוד ניסיונות לפתור את הבעיה

שרון אלרעי-פרייס:  את צודקת לחלוטין שהחיסון הזה לא צריך להינתן לפי צבע עור של אף אחד וגם הנוהל לא אמר כך, הנוהל אומר שצריך לתת את זה לפי הגעה ממדינות אנדמיות

שרון אלרעי-פרייס:  נכון שהיו סעיפים ספציפיים של אתיופיה ובני המנשה כי משם הגיעו עליות מוסדרות של המדינה אבל יכול להיות שהסעיפים האלה הביאו להטעיה של הצוות הרפואי ואנחנו הפצנו אתמול נוהל מעודכן

שרון אלרעי-פרייס:  הבוקר יצא מכתב שבו אין התייחסות אלא הפנייה לרשימה של מדינות אנדמיות, רשימה שמתעדכנת

צגה מלקו: אתיופיה לא נכללת שם

שרון אלרעי-פרייס: אתיופיה נכללת, אתיופיה נחשבת מדינה אנדמית לשחפת

שרון אלרעי-פרייס:  ההגדרה של מדינה אנדמית היא מעל 100 מקרים של שחפת בשנה

צגה מלקו: אבל ילדים לאימהות שנולדו בישראל

שרון אלרעי-פרייס: לא, זו בדיוק הנקודה

שרון אלרעי-פרייס:  אני מסכימה איתך לגמרי שמהעדויות ששמענו מהשטח לא הייתה עמידה בנוהל המקורי של משרד הבריאות

אוריאל בוסו: מה היה הנוהל המקורי?     

שרון אלרעי-פרייס: הנוהל המקורי אמר שצריך לתת חיסון BCG לילדים שנולדים במדינה אנדמית או שהוריהם הגיעו ממדינה אנדמית, כך גם הנוהל המחודש

שרון אלרעי-פרייס:  הייתה התייחסות ספציפית של סעיף א' ליוצאי אתיופיה ושל סעיף ב' לעולי בני המנשה

שרון אלרעי-פרייס:  הסיבה לזה היא שמשם היו עליות מוסדרות

שרון אלרעי-פרייס:  יכול להיות שההתייחסות הספציפית גרמה לאי-בהירות

שרון אלרעי-פרייס:  עדכנו את הנוהל אחרי עבודה מטה שערכנו יחד עם העדה מאז פברואר 2022 על סמך דברים שנאמרו וועדות שהיו קודם

שרון אלרעי-פרייס:  עדכנו את הנוהל הזה ויצא הבוקר מכתב הבהרה מדוקטור הגר מזרחי שהיא ראש חטיבת הרפואה וממני לצוותים

שרון אלרעי-פרייס:  המסר של המכתב הוא שהעניין אינו צבע העור אלא מי הגיע ממדינה אנדמית

שרון אלרעי-פרייס:  יש כאן שקפים שיכולים לפרט מה החשיבות של החיסון

שרון אלרעי-פרייס:  אין שום ספק שילד מהעדה האתיופית שנולד בישראל והוריו נולדו בישראל לא אמור לקבל את החיסון והוא לא נמצא בסיכון לשחפת

שרון אלרעי-פרייס:  הסיפור היה היישום של הנוהל בשטח

שרון אלרעי-פרייס:  יכול מאוד להיות שהנוהל היה כתוב בצורה לא בהירה ולכן תיקנו אותו

אוריאל בוסו: שרופאים התבלבלו וחשבו שכל אחד ממוצא אתיופי - - -      

שרון אלרעי-פרייס: למרות שהיה כתוב לתת רק למי שהגיע ממדינה אנדמית

שרון אלרעי-פרייס:  לא היו אמורים להציע את זה לילד שנולד בישראל והוריו נולדו בישראל

שרון אלרעי-פרייס:  זה לא היה לפי הנוהל אבל אולי בגלל שהנוהל הדגיש את המקומות מהם הייתה עלייה מוסדרת למדינה אז הייתה ההטעיה

שרון אלרעי-פרייס:  אני חייבת להגיד בכנות שבעיני יידרש פה תהליך עומק כדי ליישם את הנוהל גם בשטח

שרון אלרעי-פרייס:  זה שנשנה נהלים זה טוב וחשוב ועשינו את זה אבל נצטרך ללכת לעבודה בשטח כדי להסביר

שרון אלרעי-פרייס:  אני חושבת שזה נובע מחוסר הבנה - - -     

צגה מלקו: אני חוזרת, מה היה בפרשת הדם? מה שהרגיז אותנו הוא שאף אחד לא שיתף אותנו, אנחנו לא קיימים

צגה מלקו:  הבן שלי רופא ובתקופת פרשת הדם הוא היה בן שנה

צגה מלקו:  מה גיליתי? עברתי בדיקת HIV ללא ידיעתי

צגה מלקו:  אם היו שואלים אותי אולי הייתי מתנדבת לעשות זאת

צגה מלקו:  הפטרונות הזאת, להחליט עבורנו, ולעשות את זה גם לדור שני ושלישי

צגה מלקו:  איך אפשר לבנות את האמון? תאמיני לי, את יודעת כמה עבדנו קשה כדי לשכנע את הציבור שלנו ללכת להתחסן? עכשיו יש עוד פגיעה באמון

צגה מלקו:  אנשים לא מאמינים למשרד הבריאות

צגה מלקו:  הגוף הזה, במקום לדאוג לבריאות שלנו הוא מרחיק אותנו מטיפול בריאותי

שרון אלרעי-פרייס: את צודקת, אנחנו צריכים לעשות את זה עם העדה גם כדי לראות מה מפריע לעדה ובאלו נושאים לטפל

אוריאל בוסו: יש מובילי דעת קהל מאוד משמעותיים בעדה האתיופית

אוריאל בוסו:  אני עבדתי בפתח תקווה עם קהילה מאוד גדולה, אני חושב שלראשונה נכנס למועצת העיר חבר מועצה מהקהילה

אוריאל בוסו:  זה דווקא אני הכנסתי, בתנועה שלי

אוריאל בוסו:  אני אומר שיש לעבוד בשיתוף

שרון אלרעי-פרייס: נכון

שרון אלרעי-פרייס:  גם כל עבודת המטה שהייתה בשנה האחרונה הייתה ביחד עם העדה כדי להבין את העדויות

שרון אלרעי-פרייס:  אני מכירה מה שקורה בטיפות החלב, לא בהכרח את מה שקורה בקופות החולים

שרון אלרעי-פרייס:  כל העדויות הגיעו מהעדה על מנת להגיד שקורה פה משהו שבעצם מפלה ולא עומד באינדיקציות הרפואיות

שרון אלרעי-פרייס:  זה היה עם העדה אבל אני רוצה לקחת את זה צעד אחד מעבר

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו מקימים ועדה יחד עם נציגי העדה

שרון אלרעי-פרייס:  אני מקווה שמי שיוביל יהיה דוקטור אבי יצחק

שרון אלרעי-פרייס:  מדובר בתפיסה של משרד הבריאות שרוצה לעבוד עם האוכלוסיות השונות

צגה מלקו: את יודעת כמה הוא תרם לחיסוני הקורונה בקרב העדה האתיופית? הוא אמר לי כל הזמן שנעלה ברדיו ונשכנע, באמת עשה עבודה טובה

צגה מלקו:  יש היום אנשי מקצוע בני העדה ואפשר להיעזר בהם

שרון אלרעי-פרייס: אז גם דוקטור הדס מלאדה וגם דוקטור אבי יצחק

שרון אלרעי-פרייס:  אין מדובר רק ברופאים, בסוף האנשים שמרגישים מה בעיות של העדה יכולים לשבת יחדיו

שרון אלרעי-פרייס:  אני מסכימה שזה צריך להיות ביחד

שרון אלרעי-פרייס:  זה רק חלק ממהלך יותר גדול, זה לא רק מול העדה

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו מייצרים את אותן קבוצות גם עם המגזרים החרדי והערבי וגם עם פרלמנט בני נוער כי יש דברים שמעניינים את בני הנוער

שרון אלרעי-פרייס:  יש ציבורים שונים, מפריעים להם דברים שונים

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו רוצים לקדם בריאות בעולמות שונים עם הקבוצות האלה וזה ממש חלק ממהלך הרבה יותר גדול

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו רוצים לעבוד יחד, לשמוע מה מפריע ולבנות את האמון מול כל הציבור

שרון אלרעי-פרייס:  אני מסכימה איתך

שרון אלרעי-פרייס:  אם אתם רוצים נוכל להציג נתונים לגבי החיסון יש גם את זה, אם אתם רוצים רק להעלות את זה לאתר אז גם בסדר

שרון אלרעי-פרייס:  אני חושבת שהסוגיה היא ההפליה ופחות הקטע הרפואי

אוריאל בוסו: נשמע את עורך הדין אווקה זנה, ראש היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות

אווקה זנה: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה עבור קיום הדיון

אווקה זנה:  תודה לחברת הכנסת צגה מלקו שמחויבת ומכירה את כל התהליך

אווקה זנה:  תודה לחברתי, דוקטור פרייס, שהציגה צעד ראשון לשינוי

אווקה זנה:  אתייחס מקצועית: אני לא רופא, המומחיות שלי היא זיהוי פרטיקות גזעניות ממסדיות

אווקה זנה:  קיבלתי את הנוהל החדש ועיינתי בו

אווקה זנה:  יש בשורה אבל היא מעטה מידי

אווקה זנה:  בהסתכלות המקצועית שלי איני רואה שינוי מהותי

אווקה זנה:  אני מסכים עם דוקטור פרייס שהביצוע, גם לפני כן, לא הייתה חובה לחסן את יוצאי אתיופיה או מדינות אחרות בחיסון שחפת אבל רופאים בשטח זיהו על פי צבע עור והפעילו לחץ גדול מאוד כדי לחסן

אווקה זנה:  יתרה מכך, ניסיתי לברר מה קורה עם ועדת המומחים לחיסון נגד שחפת שמשדר הבריאות עובד איתם

אווקה זנה:  ממה שאני מבין הוועדה הזאת לא מעודכנת, לא שותפה לקבלת ההחלטה

אווקה זנה:  החברים הם פרופסור מנפרד גרין, פרופסור מלכי מרגלית, דוקטור ענבל פוקס, דוקטור הדס מלאדה ודוקטור יוני ראובן, זה הרכב ועדת המומחים שמייעצת למשרד הבריאות לגבי החיסון

אווקה זנה:  הם לא מודעים לתהליך הזה

אווקה זנה:       אני מנסה להבין האם הנוהל הזה, לא רק שהוא לא משפר את המצב אלא עכשיו, מה שאומרים פה זה שילדים – אני מקריא את סעיף 1 – ילדים ואזרחי ישראל שנולדו במדינה עם שכיחות שחפת גבוהה או שלפחות אחד מהוריהם נולד במדינה שכזו, ללא התייחסות לתקופת הזמן שחלפה מאז עליית ההורים

אווקה זנה:  זאת אומרת שבנוהל הזה אני והילדים שלי, מכיוון שאני מכיר את הפרקטיקה הגזענית במערכת הבריאות ( חברת הכנסת מלקו הזכירה את פרשיות העבר ) הזיהוי הוא צבע עור

אווקה זנה:  אני לא רואה שום התייחסות לאופן שבו אפשר למנוע את זה

אווקה זנה:  דבר נוסף, אני חושב - - -     

אוריאל בוסו: אתה חושב שצריך לחדד יותר את המסר? אתה אומר דבר חמור, שגם אם זה לא חובה רופאים פעלו אקטיבית כדי לעשות מעשה על פי זיהוי צבע עור

אוריאל בוסו:  זו נקודה שצריך לחדד ולומר שכשהנוהל דיבר על ילדים שנולדו להורים שנולדו באתיופיה ולא בארץ הרופאים שגו ועשו זאת גם כשההורים נולדו כאן

אוריאל בוסו:  יש להוציא את המילה "אתיופיה" ולהכניס את הגדרת "מדינה אנדמית" וכך הרופא לא יגיד אוטומטית שצריך לכל בן העדה האתיופית או בן מנשה

אווקה זנה: אדוני היושב-ראש, אנחנו - - - זה צבע העור שלנו

אווקה זנה:  לצורך העניין אני יכול להגיד שדרום אפריקה היא מדינה אנדמית הרבה יותר מאתיופיה אבל מי שעולה מדרום אפריקה הוא בהיר עור ואף אחד לא ישאל אדם בהיר עור אם הוא עלה מדרום אפריקה

אווקה זנה:  נתייחס אל העולם, אני לא רופא, אבל כשאני בודק את הנתונים אני רואה שבארצות הבריות יש מיליון אתיופים מהגרים

אווקה זנה:  הדרישה לחיסון היא עד חמש שנים לאחר ההגירה

אווקה זנה:  למה יוצאי אתיופיה נדרשים – אני אומר "נדרשים" כי ההמלצה הזו מחייבת בפועל, זו הפרקטיקה

אווקה זנה:  נכון, מוציאים את הפרקטיקה הקשה והמשפילה מחדרי היולדות לגניקולוגים

אווקה זנה:  עכשיו יהיו תשעה חודשים להפעיל לחצים על יוצאי אתיופיה – הילדים שלי והנכדים שלי – כדי לחסן אותם

אווקה זנה:  מה שצריך להיות פה, צריך לאסור לחלוטין כל פרקטיקה של - - - וסנקציה על מי שעושה את זה, לא ראיתי סנקציה

אווקה זנה:  החלק הנוסף, אם עושים את זה, כל אישה יולדת צריכה למלא להישאל ולמלא טופס

אווקה זנה:  יש בשורה, זה משהו שרואים, אבל לא רק שזה לא מתקן, זה מקבע את המציאות ואפילו מחמיר אותה

אוריאל בוסו: הדברים ברורים

יאסר חוג'יראת: שאלה מקצועית לגבי מה שנאמר

יאסר חוג'יראת:  אם מישהו עלה והוא כבר 10 שנים כאן, למה צריך לחייב את הילדים שלו לקבל חיסון, הרי זה לא גנטי?     

שרון אלרעי-פרייס: נכון, שחפת היא מחלה חיידקית מדבקת שעוברת בצורה אווירנית, לא בטיפות

שרון אלרעי-פרייס:  הסיכון הוא סיכון מוגבר לבני הבית שנמצאים בחלל סגור ויכולים להישאר בקרבת חיידקים מאוד מדבקים

שרון אלרעי-פרייס:  הסיכון לילדים אף גבוה יותר

שרון אלרעי-פרייס:  הסיכון של ילדים עד גיל 4 להידבק הוא גבוה יותר מאשר מבוגרים וגם הסיבוכים שיהיו להם יכולים להיות קטסטרופליים – דלקת קרום המוח, נזק מוחי בלתי-הפיך, תמותה – כל זאת לילדים שיש להם חשיפה

שרון אלרעי-פרייס:  כשמישהו עולה ממדינה אנדמית, ואני מסכימה שדרום אפריקה אנדמית לפחות כמו אתיופיה, יש הרבה מאוד מדינות שיש בהן שכיחות גבוהה

שרון אלרעי-פרייס:  יש הגדרה מדויקת למדינה אנדמית – מאה מקרים חדשים מתוך אוכלוסייה של 100,000

שרון אלרעי-פרייס:  כשמישהו נחשף במדינה כזו, השחפת יכול להתפתח שנים אחרי

שרון אלרעי-פרייס:  השכיחות הולכת ויורדת אבל יכולה להתפתח שנים אחרי, יכולה להישאר בגוף של האדם במשך הרבה מאוד שנים ולהתפרץ אחרי וחלק ממה שמאוד קשה בשחפת זה שלוקח בדרך כלל הרבה מאוד זמן לגלות את זה

שרון אלרעי-פרייס:  אדם מרגיש לא טוב, יש חום, יש ירידה במשקל

שרון אלרעי-פרייס:  לא מבינים מה זה ובינתיים זה מאוד מדבק

שרון אלרעי-פרייס:  הסיכון הוא שיהיה הורה שנולד במדינה אנדמית, מפתח שחפת שהייתה חבויה והופכת לפעילה, לוקח הרבה זמן לגלות את הדבר הזה ובינתיים הילד שלו נחשף ויכולות להיות לכך תוצאות קטסטרופליות

שרון אלרעי-פרייס:  ההמלצה של ארגון הבריאות העולמי - - -     

אוריאל בוסו: למה בארצות הברית חמש שנים?     

שרון אלרעי-פרייס: ארצות הברית הרבה פעמים לא פועלת לפי כל ההנחיות של ארגון הבריאות העולמי וגם אמרנו לוועדה שבאה לדבר איתנו שנבחן גם את הנושא הזה

שרון אלרעי-פרייס:  האם יכול להיות קיצור זמן

שרון אלרעי-פרייס:  אם מישהו נמצא פה 15 שנים עכשיו אנחנו מורידים את זה

שרון אלרעי-פרייס:  לכן גם לקח הרבה זמן, עבודת המטה הייתה מפברואר 2022 כשאני נכנסתי לזה ועוד היו הרבה עבודות לפני זה של פרופסור איתמר גרוטו וכולי

שרון אלרעי-פרייס:  חלק מהעניין היה הרצון להבין האם אפשר לגדר את תקופה הזמן של מהגר

שרון אלרעי-פרייס:  יש עדויות לכאן ולכאן, כרגע נמשיך לבדוק את הדבר זה אבל בואו נוריד את הסעיפים שמתייחסים לאתיופיה ולבני המשנה באופן ספציפי כי זה מייצר תמונה שלא התכוונו שתיווצר

שרון אלרעי-פרייס:  בואו נעשה זאת קודם כל

שרון אלרעי-פרייס:  הסיפור הזה שלאורך זמן יכול להיות בעיה אם הוא הגיע בגיל צעיר ומפתח שחפת פעילה בגיל יותר מאוחר ועכשיו מסכן את הילדים שלו, זה משהו שצריך להביא להסכמת ההורים

שרון אלרעי-פרייס:  חיסון הוא תהליך שדורש הסכמה מודעת, לא צריך להיות חיוב ולא כל מה שתיארתם ואני מאמינה שקורה

שרון אלרעי-פרייס:  רק זו לא הדרך, שום חיסון במדינה הוא לא חובה, הדרך היא להסביר להורים שאתה עלית לפני שנתיים, לפני 30 שנים, הסיכון יותר נמוך, וכולי

שרון אלרעי-פרייס:  להסביר מה המשמעות של החיסון ולקבל את ההחלטה

שרון אלרעי-פרייס:  בנוהל החדש מודגש שיש לעשות זאת במהלך ההיריון, לא כשהאדם יולד, לא בחדר לידה

צגה מלקו: אני מרגישה שכשנוח אתם אומרים שאמריקה לא דוגמה ובאמריקה עושים מה שבא להם

צגה מלקו:  זה לא ככה

צגה מלקו:  אני כמעט 40 שנה בארץ

אוריאל בוסו: היא דיברה על הוראות ארגון הבריאות העולמי

אוריאל בוסו:  היא שמעה את מה שאמרת והיא תציג את הנושא בפני הוועדה לגבי קיצור הזמן

צגה מלקו: מה זה קיצור זמן, מדובר גם על דור שני, ההורים נולדו פה

שרון אלרעי-פרייס: אז הם לא צריכים להתחסן, זה לא לפי הנוהל

שרון אלרעי-פרייס:  יכול להיות שבשטח זה קורה, אני מבינה, אבל לפי הנוהל הקודם והחדש זה לא אמור להיות כך

אוריאל בוסו: הם לא אמורים לקבל בכלל

צגה מלקו: כשנוח למשרד הבריאות הוא אומר: - - - של בריאות

צגה מלקו:  אני רוצה להגיד לכם שלאורך השנים, אני הובלתי את ההפגנה עם חברי בפרשת הדם, הוצאנו 30,000 אנשים ב-96' כשזרקו את הדם שלנו לפח

צגה מלקו:  לאורך השנים משרד הבריאות, המדד שלכם הוא צבע העור שלנו, נקודה, תוכיחו אם לא

צגה מלקו:  כך גם לגבי אמצעי המניעה שהתגלה, נשים ללא ידיעתן, אף אחד לא משתף את יוצאי אתיופיה

צגה מלקו:  אנחנו לא שותפים

צגה מלקו:  נותנים לנו, מזריקים לנו, לא יביאו ילדים

צגה מלקו:  את יודעת מה התחושה כשזורקים דם של אדם שהוא תרם כדי להציג חיים של אדם?      

שרון אלרעי-פרייס: זו תחושה נוראית

צגה מלקו: זרקו את הדם, רצחו אותם

צגה מלקו:  אמצעי מניעה, אמצעי מניעה שהזריקו לנשים ללא ידיעתן, ההרגשה הזאת, לא רוצים שהשחורים יתרבו, אני שמה את זה על השולחן

צגה מלקו:  עכשיו גם העניין של השחפת, דור שני ושלישי

צגה מלקו:  בקצב הזה הנכדים שלי עוד מעט יתחסנו נגד שחפת

שרון אלרעי-פרייס: אני רק רוצה להפריד, קשה לי להתייחס לדברים שהיו קודם שהיו פרשיות באמת קשות וחמורות

צגה מלקו: אבל זה אותו גוף, אותו משרד

שרון אלרעי-פרייס: צריך להבין שהשחפת, גם בנוהל הקודם, מי שהוא דור שני ושלישי ולא הייתה לו חשיפה למדינה אנדמית, לפי הנוהל לא היה צריך לתת

אוריאל בוסו: ולכן הנוהל החדש יצא

אוריאל בוסו:  ההסברה צריכה להיות

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שצריך לעשות תהליך בשטח, זו לא רק הסברה, יש לשבת סביב שולחנות עגולים ולנסות לראות מה קורה בשטח

שרון אלרעי-פרייס:  איזה מידע צריך לתת, אילו כלים צריך לתת כדי שאנשים יעשו את הפעולות לפי אינדיקציה רפואית ולא לפי צבע עור, זה גם לא מה שהיה כתוב בנוהל הקודם

שרון אלרעי-פרייס:  שוב, עשינו את החידוד כדי שלא תהיה אי-בהירות

שרון אלרעי-פרייס:  בואו נוריד את הסעיפים הללו כי יכול להיות שזה תורם לעניין הזה

שרון אלרעי-פרייס:  אני חושבת שלא בזה מסתיים העניין, צריך להטמיע את הנוהל

אוריאל בוסו: עורך הדין זנה, בבקשה

אווקה זנה: אדוני היושב-ראש, ברשותך, השתתפתי גם בדיונים בעבר ודיברתי עם חברי ועדת המומחים לענייני שחפת

אווקה זנה:  יש מחלוקת לגבי יעילות החיסון וכדאי מאוד לעשות את הדיון כשהוועדה המקצועית נמצאת כאן

אווקה זנה:  לגבי ארצות הברית, יושב-ראש ארגון הבריאות העולמי חי בארצות הברית

אווקה זנה:  אם הוא חושב שהחיסון צריך להיות רק למהגרים עד חמש שנים אז אני חושב שגם בישראל זה יכול להיות

אווקה זנה:  אנחנו חפצי חיים, אדוני, אנחנו לא מסכנים את עצמנו

אווקה זנה:  אנחנו יודעים לקרוא, יהודי אתיופיה הגיעו לפה לפני 50 ו-60 שנה והיסטורית גם לפני 150 שנים

אווקה זנה:  העניין הזה שכאילו יש פה הטלת ספק ביכולת שלנו לצרוך מידע, ביכולת שלנו לקבל החלטה ולשלוח אותנו כקבוצה, מה שיקרה בפועל בחדרי הרופאים זה שיזהו צבע עור

אווקה זנה:  יש לבטל לחלוטין את החובה, להתאים למה שקורה בארצות הבריות וכמובן להתייחס לזה יחד עם המומחים שמשרד הבריאות עובד איתם וזה מה שאני מבקש

שרון אלרעי-פרייס: גם כיום אין חובה אז אין מה לבטל

שרון אלרעי-פרייס:  אני חושבת שעבודה יחד עם הוועדה שתקום על תחומים שרוצים לעשות תהיה חשובה גם כדי לשמוע מהשטח

שרון אלרעי-פרייס:  עשינו את השינוי הזה, זה כן ממשיך, זה לא ממשיך, מה שומעים

שרון אלרעי-פרייס:  עלינו לוודא שהנוהל הזה מיושם כמו שהוא אמור להיות מיושם

שרון אלרעי-פרייס:  אדגיש שוב שאנחנו ממשיכים לבחון את העניין הזה של קיצור התקופה

שרון אלרעי-פרייס:  זה צריך להיות מבוסס על מדע ועל הערכת הסיכון

שרון אלרעי-פרייס:  יש על זה חילוקי דעות

שרון אלרעי-פרייס:  אומר שיש ועדת חיסונים במשרד הבריאות שמוביל אותה פרופסור אלי סומך ואנחנו לא מנסים לייצר עוד ועוד ועדות לכל מיני חיסונים שונים, הכול צריך להיכנס לאותה הוועדה

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו בהחלט שומעים את ועדת המומחים לצורך העניין הזה שמתעסקת בזה ולכן אנחנו נפגשים - - -     

צגה מלקו: אבל אתם - - - לקבל טיפול רפואי, תחשבו על זה

צגה מלקו:  ההתנהלות הזאת מרחיקה את הקהילה, היא לא מאמינה - - -     

אוריאל בוסו: לכן אנחנו מקיימים את הדיון

שרון אלרעי-פרייס: אני רוצה שלפחות כאן יודגש ההבדל בין הנוהל לבין יישומו

צגה מלקו: - - - ההשתלשלות של הדברים מפרשת הדם

צגה מלקו:  תקשיבי, זה היה ב-96', כל השנים האלה כמה דברים עברנו, אם לא הייתה חשיפה בתקשורת לא היינו יודעים

צגה מלקו:  כמו שאמר עורך הדין זנה, לא משתפים אותנו ואין מידע

צגה מלקו:  גם בפרשת הדם

צגה מלקו:  תשמעי, אני לא רוצה לקבל דם נגוע באיידס וגם לא רוצה שמישהו אחר יקבל, אבל אתם מחליטים

צגה מלקו:  אולי את לא, אבל אני אומרת לך כגוף

צגה מלקו:  אתם מקבלים החלטה מה טוב לנו, אתם לא מיידעים אותנו

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלקו צריכה לצאת ואפילו לא סיימנו את הנושא הראשון

אוריאל בוסו:  אבי מספין, מנכ"ל עמותת "טנא בריאות" רוצה לומר כמה מילים

אבי מספין: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לחברת הכנסת מלקו יוזמת הדיון

אבי מספין:  עמותת "טנא בריאות" שבראשותי עובדת בשטח עם הקהילה יום-יום

אבי מספין:  אנחנו מרגישים לא רק את התחושות אלא גם את מה שקורה בפועל

אבי מספין:  אנחנו עובדים עם משרד הבריאות

אבי מספין:  יש דברים טובים ויש הרבה מה לשפר

אבי מספין:  אני רוצה להתחיל בכך שכשהבת האמצעית שלי נולדה – אשתי לא ממוצא אתיופי – אז הבת שלי יצאה בהירה

אבי מספין:  את הלידות של הגדול והקטן ליוויתי לתוך חדר הלידה, ראו אותי, אוקיי, צריך לעשות זריקה של שחפת ונתנו לה בלי לשאול, לא את אשתי ולא אותי

אבי מספין:  כשהבת האמצעית שלי נולדה - - -     

אוריאל בוסו: לא שאלו אותך אם נולדת בישראל?      

אבי מספין: אני רוצה להמחיש את ההבדל בין הנוהל לבין היישום

אבי מספין:  בשטח הדבר מוצר כפרקטיקה שהיא חובה

אבי מספין:  אנשים לא שואלים אם צריך או לא צריך, אם אתה רוצה או לא רוצה

אבי מספין:  כשהבת שלי נולדה ויצאה בהירה אף אחד לא חיסן אותה

אבי מספין:  אחרי כמה שעות, כשבאתי, הם ישר העבירו אותה לחיסון

אבי מספין:  אין שום עוררין על כך שנושא הצבע הוא מדד לנתינת החיסון

אוריאל בוסו: אבי, אנחנו חברה מקטלגת

אוריאל בוסו:  כשרואים אותי ברחוב יש אנשים שיגידו ישר שאלה המשתמטים למרות שאני קצין בצה"ל

אבי מספין: נכון, אנחנו לא יכולים לשנות את צבע העור שלנו, גם בעוד 100 שנים לא נוכל, גם לא הדורות שאחרינו

אבי מספין:  המערכת צריכה לשנות את החלטתה ולהתאים את עצמה

אבי מספין:  אנחנו לא יכולים, זו עובדה קיימת

אבי מספין:  כל הנושא של הסכמה מדעת חוזר על עצמו שוב ושוב

אבי מספין:  אגב, היום הוא יום תרומת הדם הבינלאומי, במקרה או שלא במקרה

אבי מספין:  החלטות בלי לשתף פוגעות בחברה, גם אם מדובר בהחלטות רפואיות נכונות – הן פוגעות פגיעה חברתית חמורה

אבי מספין:  נושא הבריאות הוא גם נושא חברתי ופה משרד הבריאות מפספס

אבי מספין:  יש מספיק אנשים מתוך הקהילה האתיופית, גם אנשי מקצוע מתחם הבריאות, גם אנשי מקצוע שעובדים עם הקהילה ועם השטח

אבי מספין:  יש שכל ישר, אפשר לדבר ולהתייעץ

אבי מספין:  אנחנו רואים פגיעה באמון, יש עלייה ושוב ירידה וחוזר חלילה

אבי מספין:  לצערי גם יבוא נושא אחר בעוד כמה חודשים או שנים

אבי מספין:  אני עובד במשך שנים עם משרד הבריאות

אבי מספין:  מעולם לא התייעצו עם העמותה היחידה שעובדת עם הקהילה האתיופית על מנת לעשות שיתוף ציבור יחד עם אנשים המקצוע

אבי מספין:  יש ועדה שדיברתם עליה ושנים היא לא התכנסה

אבי מספין:  דבר אחרון למשרד הבריאות: יש הרבה דברים טובים שמשרד הבריאות עושה, אנחנו לא מכלילים, אבל אף פעם לא מתייחסים בצורה כוללנית בסיוע ובטיפול ביוצאי אתיופיה

אבי מספין:  אנחנו מבינים שיש פה אוכלוסייה ייחודית, לשמחתי יש תוכניות, יש תקציבים ויש פרויקטור לנושא האוכלוסייה החרדית, הערבית וכולי

אבי מספין:  הדברים הללו נובעים מהבנה שהסיוע והטיפול הם ייחודיים דרך שפה, תרבות והסברה

אבי מספין:  הצורך של הקהילה האתיופית דומה ולא שונה

אבי מספין:  לצערי הרבה אין במשרד הבריאות פרויקטור, לא הבנה שיש לה צורך בשירות מיוחד

אוריאל בוסו: אני חושב שגם נציגי הקופות חייבים בכך, אתם לקוחת שלהם והם צריכים לתת לכך התייחסות

אבי מספין: אני מבקש שמשרד הבריאות ייקח בחשבון את הנושא של הקהילה האתיופית

אבי מספין:  חשבו שתהיה תוכנית כוללנית

שרון אלרעי-פרייס: אתה צודק במאת האחוזים, אני חושבת שצריך שתהיה תשתית קבועה

שרון אלרעי-פרייס:  מה שאמרת, שיש עליית אמון וירידת אמון זה כי כל פעם - - - לאיזה משהו

אוריאל בוסו: אני מוכן להיות השולחן העגול שיחבר את הקצוות בנושא

שרון אלרעי-פרייס: - - - הם מעלים בעיות ואנחנו פותרים דברים ביחד ומשתפים

שרון אלרעי-פרייס:  זה מה שצריך להיות עם העדה וגם עם מגזרים אחרים

אוריאל בוסו: אני אשב איתם בנפרק ואבדוק איתם מה הפערים

אוריאל בוסו:  אני מוכן לקחת עלי לכנס שולחן עגול כדי ששם נחבר

אוריאל בוסו:  אדיר ינקו, כתב YNET שחשף את העניין

אוריאל בוסו:  פעם אחת כתבת אריאל בוסו ופעם כתבת אוריאל בוס

אדיר ינקו: נתקן את הטעות

אדיר ינקו:  בוקר טוב ותודה רבה על קיום הדיון

אדיר ינקו:  אני רוצה רגע, לפני שאנחנו נתקדם בנושא הזה שנבין על מה אנחנו מדברים

אדיר ינקו:  אני מלווה את הסיפור כבר כמה שבועות ולפני שפרסמתי את הכתבה הראשונה שוחחתי עם לא מעט נשים שמספרות על לחצים כבדים מאוד מצד הרופאים המטפלים, מצד האחיות, כולל הפחדות וכולל המילים הקשות ביותר שאתם יכולים לדמיין לעצמכם, כולל: "את פוגעת בתינוק שלך"

אדיר ינקו:  מעבר לנוהל עצמו אני מדבר על אנשים שמודרו מתהליך קבלת ההחלטות

אדיר ינקו:  אנחנו מדברים פה על לחצים מאוד כבדים שהנוהל החדש לא נותן להם פתרון

אדיר ינקו:  הנוהל החדש לא מציג סנקציה, אף אחד לא אומר לאיש צוות רפואי שמפעיל לחצים ומפחיד נשים ברגעים הרגישים ביותר מה יקרה לו, אף אחד לא מתייחס למה שיקרה לאותו רופא או לאותה אחות

אדיר ינקו:  זה עניין מאוד משמעותי

אדיר ינקו:  אני רוצה גם להדגיש, בשנה שעברה היה גל עלייה גדול מאוקראינה שהיא מדינה אנדמית לשחפת

אדיר ינקו:  על פי ההיגיון של מה שנאמר כאן עכשיו היינו אמורים לראות התייחסות ייעודית לאוקראינה והדבר הזה לא קרה

אדיר ינקו:  יש רק שתי קבוצות עולים שיש לגביהן התייחסות מיוחדת – יהודי אתיופיה ובני המנשה

אדיר ינקו:  שוב, מדובר על עלייה שהגלים הגדולים שלה הסתיימו כבר לפני בערך שלושה עשורים, הנוהל הזה, לפחות מ-2016, כמו שהוא מוצג, נותן התייחסות למדינה אחת כפי שנאמר כאן

אדיר ינקו:  דיברתי עם נשים שעלו ממזרח אירופה ומדרום אפריקה, מדינה שהיא באמת יותר אנדמית לשחפת ומעולם לא ביקשו מהן, לא הפעילו לחצים ולא העלות את הנושא של חיסון לשחפת

אדיר ינקו:       ב-2019 נעשה ניסיון אמיתי מצד המשנה למנכ"ל משרד הבריאות לשעבר, פרופסור גרוטו, לעשות סוף לדבר הזה

אדיר ינקו:  מאז 2019 היה אירוע משמעותי, המשרד היה עסוק בקורונה אבל היה ניסיון אקטיבי לבלום את השינוי הזה מצד גורמי מקצוע במשרד

אדיר ינקו:  אני שמח שהדבר הזה מתקדם

אדיר ינקו:  הנקודה האחרונה היא היישום בשטח

אדיר ינקו:  הנוהל כפי שהוא כתוב עכשיו נותן מענה אפילו משמעותי והוא מנסה לעשות איזשהו תיקון

אדיר ינקו:  בלי הכשרה בשטח שום דבר לא ישתנה, אישה ממוצא אתיופי תגיע לחדר הלידה, תיתקל בסבירות גבוהה באותם הלחצים

אדיר ינקו:  אני חושב שמעבר לניסוח החדש שהוא מבורך ומשמעותי, צריך לעשות ניסיון של אנשי הצוותים בחדר הלידה

אדיר ינקו:  אמשיך לעקוב

אוריאל בוסו: תודה לך, אדיר, על המעקב ועל עבודה הקודש שאתה עושה

אוריאל בוסו:  חשיפת עוולות / טעויות היא חשובה ויפה שעה אחת קודם

אוריאל בוסו:  טוב שמשרד הבריאות מיד שינה את הנוהל ואני שמח על כך שאמש כבר יצא משהו שהוא צעד ראשון בונה אמון

אוריאל בוסו:  שרי נתן, ראש תחום חינוך בעמותת "מדעת", בבקשה

שרי נתן: שלום לכולם, אני מרצה בפני אחיות טיפת חלב במסגרת תפקידי בעמותה

שרי נתן:  אני שומעת מהן שהנהלים כמו שהן הבינו אותן הם שצריך לחסן ילדים של יוצאי אתיופיה ללא קשר האם זה דור ראשון או דור שני

שרי נתן:  בעוד שהנהלים מצוינים ומאוד מפורטים יש לחדד אותם וגם לוודא שהשטח קיבל את רוח הדברים ולא רק את המידע היבש

שרי נתן:  חייבים לדברר את זה בשטח, לשקף לאנשים מה קורה, למה הדברים היו, למה קרה שהיה קצר תקשורתי בנושא, מה עושים בשביל לשנות את זה, ואיך משנים את ההסברה לקהילה בכלל וספציפית לקהילת יוצאי אתיופיה

שרי נתן:  הנושא הזה לא סגור לקהילה זו, ההסברה לכולם חשובה

שרי נתן:  חשוב שהדברים יגיעו לצוותים המקצועיים כי ממה שאני שומעת בשטח ההבנה לקתה בחסר

אוריאל בוסו: חבר הכנסת חוג'יראת, בבקשה

יאסר חוג'יראת: אי-אפשר להתווכח עם הרגשה, יש הרגשה של קיפוח ושל הפלייה מצד הקהילה האתיופית

יאסר חוג'יראת:  משרד הבריאות צריך לקחת זאת בחשבון

יאסר חוג'יראת:  יש נוהל חדש, כנראה הוא כתוב טוב אבל צריך לדעת איך להטמיע את זה בשטח כי שיש פער בין השטח לבין מה שכתוב

יאסר חוג'יראת:  מדובר בשני מהלכים שצריך לעשות אותם ביחד

יאסר חוג'יראת:  משרד הבריאות צריך להכין תוכנית ברורה איך להטמיע את הנוהל הזה, איך לשתף, איך לחזק את האמון בין הקהילה לבין המשרד כדי שהדברים יצאו בצורה טובה, תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלקו, משפט סיכום

צגה מלקו: אדוני היושב-ראש, אני מעריכה את כינוס הדיון

צגה מלקו:  יהיה המשך לדיון הזה

צגה מלקו:  עניין הבריאות גם מרחיק אותנו מתהליך הקליטה וההשתלבות

צגה מלקו:  כשמדובר בבריאות, אף אחד לא רוצה מישהו שיש לו מחלה או משהו שיגור לידנו או שהילדים שלנו יהיו בכיתה עם הילדים שלהם

צגה מלקו:  צריכים לקחת את העניין הזה ברצינות רבה

צגה מלקו:  משרד הבריאות, לאורך השנים, יותר מ-30 שנים, פוגע בבריאות שלנו ובהשתלבות שלנו

אוריאל בוסו: משרד הבריאות עושה עבודת קודש ודואג לבריאות הציבור

אוריאל בוסו:  יש פעולות שגורמות לפגיעה אבל קשה לומר שמשרד הבריאות פוגע בבריאות שלנו

צגה מלקו: אני אומרת לך, מאז 1984 משרד הבריאות מאוד פגע בנו

אוריאל בוסו: גם אני בן לעולים, כשאימא שלי עלתה ממרוקו שאלו אותה: "אתם רוצים ירושלים?" שמו אותם בגבעת עדה ועשו להם את הריסוסים

אוריאל בוסו:  אנחנו מכירים עלייה

צגה מלקו: כן, אבל הנושא של הבריאות - -      

אוריאל בוסו: ללא ספק

צגה מלקו: - - יש לו השפעה יותר חזקה מאשר דברים אחרים כי מישהו חולה אתה לא רוצה שיגור לידך

צגה מלקו:  אני מעריכה, תודה רבה

צגה מלקו:  עלי לצאת ואני מתנצלת

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  נמשיך לנושא הבא: התפרצות השעלת בקרב תינוקות

שרון אלרעי-פרייס: אילנה תציג את זה ורק אומר מילה

שרון אלרעי-פרייס:  הצגנו קודם בוועדה את נושא התפרצות הפוליו שאנחנו מתעסקים איתו כבר שנה

שרון אלרעי-פרייס:  יש פה אירוע עמוק וגדול, אתם תראו זוויות שלו פה

שרון אלרעי-פרייס:  איני רוצה להגיד שיש פה תופעה עולמית של ירידה בחיסוני שגרה שמובילה אותנו לאירועים של התפרצות שאנחנו צריכים להגיב עליהם והם פוגעים בבריאות של ילדים ומסכנים אותם

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו מסתכלים על זה בצורה הרבה יותר רחבה, מנסים למצוא גם מה האתגרים, מה הקשיים ומה הפתרונות שיכולים להיות שהם לא פתרונות רגילים של טיפת חלב אלא לעשות זאת בדרכים אחרות

שרון אלרעי-פרייס:  כרגע נדבר על השעלת ועל נתוני השעלת אבל מדובר בחלק מתמונה גדולה בהרבה וגם כאן צריך לעשות פרויקט לאומי בדבר הזה ולראות איך מחזירים מהבסיס את הכיסוי של חיסוני שגרה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  אילנה גנס ממטה חטיבת הציבור במשרד הבריאות

אילנה גנס: (מלווה את דבריה בהקרנת מצגת)     תודה רבה

אילנה גנס:  מילה אחת על שעלת: מדובר במחלה זיהומית שנגרמת על ידי חיידק

אילנה גנס:  ההסתמנות הקלינית שלה היא שיעול קשה וממושך שיש לו סיבוכים, השכיחים שבהם הם דלקת ריאות אבל גם סיבוכים נוספים

אילנה גנס:  מחלה שעלולה להיגמר בתמותה כאשר מרבית מקרי התמותה הם בקרב תינוקות קטנים

אילנה גנס:  כ-90% מהתינוקות שנפטרים הם מתחת לגיל שלושה חודשים בהתאם לנתונים כפי שאנחנו מכירים

אילנה גנס:  הטיפול הראוי הוא בעיקר מניעה

אילנה גנס:  מדובר בחיסון שנכנס לחיסוני השגרה בגיל ילדות, גם במדינת ישראל וגם במדינות אחרות בעולם

אילנה גנס:  הדרך הנוספת להגן על תינוקות לפני שניתן לחסן אותם הוא חיסון לנשים הרות בחלק האחרון של ההיריון

אילנה גנס:  כך נוצרת שכבת הגנה נוספת לפני שהתינוק יכול לקבל את מנת החיסון הראשונה

אילנה גנס:  לאחר מכן יש גם בוסטר נוסף שניתן בגיל בית הספר

אילנה גנס:  יש חיסון גם לצוותי הרפואה שנדרשים להיות מחוסנים על מנת שהם לא יהיו וקטור בשל חשיפה מוגברת לחולים

אילנה גנס:       נראה נתונים שמהם אנחנו יכולים ללמוד עד כמה חיסון וכיסוי חיסוני גבוה הוא כלי מאוד אפקטיבי

אילנה גנס:  אפשר לראות בשנות ה-50' וה-60' את תפוצת השעלת הגבוהה שנפוצה במדינת ישראל

אילנה גנס:  בשנת 1957 נכנס חיסון השעלת לשגרת החיסונים וברגע שהגענו לאחוזי כיסוי גבוהים תראו כמה עשרות שנים היינו בקו שטוח ובמקרים בודדים שדווחו אבל הם לא גרמו להתפרצויות משום שמרבית האוכלוסייה הייתה מחוסנת

אילנה גנס:  אפשר לראות שבתחילת שנות ה-2000 התחלנו לראות שוב מקרי תחלואה

אילנה גנס:  התרכיב החיסוני שונה ועברנו לתרכיב המחומש וגם עשינו פעולות נוספות

אילנה גנס:  אנחנו מבינים שיש ירידה מסוימת בהגנה חיסונית עם השנים

אילנה גנס:  אגב, לא רק מהחיסון אלא גם מהמחלה

אילנה גנס:  גם אנשים שחולים בשעלת וגם ירידה בהגנה ופוטנציאל הדבקה חוזרת גם בקרב חולים שהחלימו

אילנה גנס:  השינויים שנעשו היו בוסטר שניתן בגילאי בית הספר ולאחר מכן נכנסו תרכיבים נוספים וכן חיסון נשים הרות שנכנס ב-2015

אילנה גנס:  אפשר לראות שבשנים האלה אנחנו חווים אחת למספר שנים התפרצות תחלואה בגלל דעיכה חיסונית שאנחנו מכירים אותה גם בקרב אנשים מחוסנים או מחלימים

אילנה גנס:      קצת נתונים: נתוני ההתחסנות הם הגורם המשפיע ביותר על היקף האירוע

אילנה גנס:  בתחילת 2023 יש עלייה במספר הדיווחים על מקרי שעלת

אילנה גנס:  הנתונים של חודש מאי עדין אינם סופיים מכיוון שאנחנו מקבלים את הדיווחים בדיעבד

אילנה גנס:  בגלל שזו לא החשיבה הראשונה של צוות - - - בטח בילדים או במבוגרים שקיבלו את חיסוני השגרה שלהם בגיל ילדות

אילנה גנס:  אנחנו רואים שגם כאן מרבית המקרים הם בילדים מתחת לגיל 5 כאשר כ-82% מהם הם ילדים שאינם מחוסנים

אילנה גנס:  חשוב להגיד לגבי סטאטוס רפואי שגם ילדים ותינוקות שמוגדרים אצלנו כמחוסנים או מחוסנים חלקית, הכוונה היא לא לילד שהשלים את כל תוכנית החיסונים שלו אלא ילד שקיבל חיסון בהתאם לגילו

אילנה גנס:  אם מדובר על תינוק בן חודשיים אז בגיל זה הוא אמור לקבל רק מנת חיסון ראשונה

אילנה גנס:  שגרת חיסוני השעלת ניתנת במסגרת תרכיב מחומש, תרכיב שניתן בארבע מנות בשנת החיים הראשונה של התינוק – גיל חודשיים, ארבעה חודשים, שישה חודשים, שנה – לכן כשאנחנו מסתכלים על סטאטוס חיסוני של ילדים אנחנו מדברים על סטאטוס חיסוני לפי גיל

אילנה גנס:  אם מדובר על תינוק בן חודשיים או שלושה, המקסימום שהוא יכול לקבל בהתאם לגילו זה רק מנת חיסון ראשונה ולכן אנחנו רואים גם מספר מקרים בודדים של תינוקות שהספיקו לקבל מנה ראשונה או אפילו מנה שנייה ובכל זאת נדבקו

אילנה גנס:  אנחנו מבינים שהם עדיין לא מוגנים בצורה מיטבית ולכן יש משמעות גדולה מאוד להשלמת החיסונים, לחיסון של האם בהיריון וכמובן שככל שניתן לצמצם את היקף התחלואה באוכלוסייה שיכולה להדביק את התינוקות

אילנה גנס:      נתוני אשפוזים: אנחנו רואים נתונים שבאים בקורלציה לגודל ה- - - אבל אפשר לראות פה מגמה נוספת ביחס לגילים של מאושפזים

אילנה גנס:  אנחנו רואים שיש הרבה מבוגרים

אילנה גנס:  בעבר ראינו בעיקר ילדים שמגיעים לאשפוז בגלל שעלת, היום ניכרת מגמה לפיה יש יותר ויותר מבוגרים שמגיעים לאשפוזים

אילנה גנס:  תמהיל ילדים מול מבוגרים הולך וקטן, זו מחלה שיכולה לגרום למחלה קשה, לדלקות ריאות קשות, קרעים בריאות, שברים בצלעות

אילנה גנס:  מחלה קשה שמביאה גם מבוגרים לאשפוז

אילנה גנס:       נתונים לגבי כיסוי חיסוני: מה שאתם רואים כאן אלו ארבע מנות החיסון שניתנות בשנת החיים הראשונה

אילנה גנס:  המנה הראשונה של גיל חודשיים מסומנת בכחול

אילנה גנס:  ניכר אחוז כיסוי חיסוני לא רע לגבי שתי המנות הראשונות והחל מהמנה השלישית אנחנו רואים ירידה

אילנה גנס:  רואים ירידה בסך הכול בכל מנות החיסון

אילנה גנס:  חשוב לציין שגם הכיסוי החיסוני שאנחנו רואים כאן הוא הישג לא קטן כתוצאה ממאמץ שהושקע בשנה האחרונה על ידי כל מערכת הבריאות בגלל התפרצות הפוליו שהחלה במרץ בשנה החולפת

אילנה גנס:  מדובר בתרכיב שכולל בתוכו גם את הפוליו וגם את השעלת ולכן יחסית אנחנו משקיעים המון משאבים בהגעה לכיסוי של שתי המנות הראשונות שמייצרות שכבת הגנה טובה בפני נגיף הפוליו וכמובן שגם בפני פתוגניים אחרים שהם חלק מהתרכיב

אילנה גנס:  ככל שאנחנו מסתכלים על מנות נוספות החיסוניות או הכיסוי החיסוני ממשיכים לרדת

אילנה גנס:  אפשר לראות הסתכלות בחלוקה למחוזות, אם אנחנו מנסים לראות איפה אנחנו רואים את מרבית התחלואה, זה בא בקורלציה ישירה להיקפים של תחלואה בציבור

אילנה גנס:  אנחנו רואים שמרבית מקרי השעלת כרגע הם במחוז ירושלים, גם בעיר עצמה וגם בערים שבגזרת מחוז ירושלים

אילנה גנס:  אפשר לראות גם כאן, במיוחד אם אתם מסתכלים על המנות המתקדמות, הבאתי פה דוגמה של המנה השלישית ומפה אנחנו רואים את הצמיחה

אילנה גנס:  יש אתגר גדול מאוד בהגעה לאוכלוסיות של מחוז ירושלים אבל בהחלט ניתן לראות ירידה בכל המחוזות

אילנה גנס:  המקומות בהם אנחנו מצליחים לשמור על כיסוי חיסוני גבוה יחסית – לפעמים מעל 99% – הם מחוז צפון

אילנה גנס:  בכל המקומות רואים ירידה אבל במחוז ירושלים הירידה היא גם חלק מההסבר שאנחנו רואים כרגע לעלייה בהיקף התחלואה בקרב ילדים ובקרב מבוגרים בנוגע לשעלת

אילנה גנס:       יש קשר בין האוכלוסיות, השקף המוצג מראה את התפשטות ההדבקה מחוץ למחוז ירושלים כשבעצם רואים שהמקרים הראשוניים היו בעיקר בירושלים למרות שלא רק

אילנה גנס:  יש פה מקרים ספורדיים שדווחו גם במחוזות אחרים אבל בהחלט אפשר לראות איך הדבר הזה מתפשט

אילנה גנס:  בסוף אנחנו קהילה שאינה סגורה, אנשים נוסעים ברחבי הארץ והתחלואה מתפשטת גם למחוזות אחרים

אוריאל בוסו: את מציגה נתונים, אנחנו רוצים לדעת איך אתם נערכים, זה חשוב לנו

אילנה גנס: המגמה כפי שדוקטור אלרועי פרייס אמרה היא לא רק בישראל, אפשר לראות שישראל נמצאת יחסית במצב הרבה יותר טוב בהשוואה למדינות עולם אחרות

אילנה גנס:  אנחנו תחת כיסוי חיסוני מהגבוהים בעולם (לפחות במנות הראשונות של התרכיב, כאמור)

אילנה גנס:  מגמת הירידה בולטת לעין ואנחנו רואים אותה במקומות נוספים

אילנה גנס:  אפשר לראות את הפיזור של המדינות, אנחנו רואים יותר ויותר מקרים שמדווחים גם באסיה וכמובן בדרום אפריקה, בוליביה

אילנה גנס:  יש לא מעט מקרים שמדווחים גם בקנדה ומקרים בודדים שמדווחים בארצות הברית, אוסטרליה וניו-זילנד

אילנה גנס:  ההערכה שלנו היא שמדובר בתת-דיווח והמספרים הללו צפויים להמשיך ולעלות

אילנה גנס:  ארגון הבריאות העולמי, יוניסף, כל העולם מתעסק בירידה בכיסוי החיסוני

אילנה גנס:  אין ספק שמדובר באירוע גדול

אילנה גנס:  הנתונים מדברים על כ-25 מיליוני ילדים ברחבי העולם שלא השלימו את שגרת החיסונים אפילו הקריטיים ביותר

אילנה גנס:  שוב, תוכנית חיסוני השגרה במדינת ישראל היא מהרחבות שיש בעולם אבל גם אם אנחנו מדברים על - - -     

אוריאל בוסו: באיזה גיל אמורים לקחת את החיסון הזה?     

אילנה גנס: ילדים עד גיל 18

אילנה גנס:  ברוב המדינות תוכנית חיסוני השגרה ניתנת בפריסה בטווח גילים שונה

אילנה גנס:  במדינת ישראל שגרת חיסוני הילדות מסתיימת בכיתה ט'

אוריאל בוסו: וספציפית לשעלת?     

אילנה גנס: המנה האחרונה ניתנת בכיתה ב'

אילנה גנס:  ארבע המנות הראשונות ניתנות בטיפת חלב בשנת החיים הראשונה והמנה החמישית – הבוסטר – ניתנת בכיתה ב'

אילנה גנס:  שוב, מדובר במגמה עולמית

אילנה גנס:  אפשר לראות פה נתונים ומספרים אבל הם מצביעים על הפערים הגדולים בכל מה שקשור בפוליו, טטאנוס, שעלת, חצבת

אילנה גנס:  זה משהו שהוא אתגר מאוד גדול עבור מדינת ישראל וגם עבור מדינות אחרות בעולם

אילנה גנס:       הפעולות שאנחנו נוקטים: חלק מהפעולות אינן חדשות מכיוון שאנחנו מטפלים כבר שנה בהתפרצות פוליו

אילנה גנס:  כרגע, לגבי שעלת, אתמול התקיימה פגישה עם מנהלים רפואיים של כל קופות החולים כי בתי החולים הם הדרג הראשון שצריך להיות ער להבחנה בחולים ולגעת באוכלוסיות כמו נשים הרות

אילנה גנס:  הועברו מסרים לצוותי הרפואה שקוראים קריאה לערנות, מתן חיסונים בכל היריון

אילנה גנס:  חשוב לציין שבכל היריון נדרש להשלים את החיסון הזה

אילנה גנס:  כמובן שילדים לא מחוסנים הם חלק ממאמץ מערך טיפות החלב

אילנה גנס:  הקמנו במשרד הבריאות מוקד ייעודי שיוצר קשר עם הורים לילדים לא מחוסנים בכל הגילים, החל מגיל לידה ועד גיל בית ספר אנחנו עושים מאמץ מרוכז כולל מוקד, תחנות טיפות חלב, בריאות התלמיד

אילנה גנס:  כל זה כדי להגיע לכל ילד ולהביא אותו להשלמת חיסונים

אילנה גנס:  הפערים המרכזיים בכוח אדם הם במחוזות שבהם הפער בין כמות המטופלים לכמות המטפלים גבוה במיוחד, מחוזות שמאופיינים בילודה גבוהה, בעיקר מחוז ירושלים

אילנה גנס:  ראינו את זה גם בנתונים

אילנה גנס:  מדובר גם באזור בני ברק

אילנה גנס:  גייסנו תגבור באמצעות חברה חיצונית על מנת לתגבר באחיות את תחנות טיפות חלב שלנו

אילנה גנס:  זה לא מספיק אבל מדובר בסיוע משמעותי

שרון אלרעי-פרייס: אני רוצה להגיד על זה משהו: לאורך השנים יש גידול באוכלוסיית מדינת ישראל, עוד מעט נמנה 10 מיליוני בני אדם

שרון אלרעי-פרייס:  הילודה גבוהה ובמקומות מסוימים אף גבוהה מאוד

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו מסתכלים על ספק שירותים שלנו, אנחנו נותנים לו אחוז עליה בגידול דמוגרפי כחלק מהחוזה ומנגד אין עלייה בתקנים של משרד הבריאות במקביל לגידול הדמוגרפי

שרון אלרעי-פרייס:  כמות האחיות נשארת בדיוק אותו דבר במשך עשרות שנים למרות כל הגידול באוכלוסייה

שרון אלרעי-פרייס:  זה מביא לכך שבמקומות בהם יש ילודה גבוהה יש פער מטורף

אילנה גנס: מאמצים נוספים: הרחבת שעות פעילות

אילנה גנס:  יש הסכם ייעודי של האחיות לבריאות הציבור שמאפשר להפעיל תחנות בשעות ערב ובימי שישי מעבר לשעות פעילות בשגרה

שרון אלרעי-פרייס: גם הדבר הזה זמני, אנחנו נדרשים להראות בכל חודש נתונים למשרד האוצר כדי לקבל אישור להסכם זה

שרון אלרעי-פרייס:  זה לא משהו שיש תמיד

שרון אלרעי-פרייס:  מדובר במלחמה ובסיוע של האוצר להתגייס לזה אבל זה לא קיים בדרך כלל

אוריאל בוסו: נא להתכנס לסיום

אילנה גנס: כמובן - - - חיסון עד לבית זה פרויקט תגבור שאנחנו גייסנו ומפעילים את השירות על מנת להגיע גם לבתים של משפחות עם ילדים לא מחוסנים ולכאלה שיש להם קושי להגיע לטיפות החלב

אילנה גנס:  מעבר לכך, הכיוון שלנו הוא הסתכלות רחבה יותר ובחינה איך ניתן להעלות את אחוז חיסוני השגרה באמצעים נוספים

אילנה גנס:  אנחנו נמצאים בשלב של יציאה למכרז להפעלה של תחנות טיפות חלב ניידות שתוכלנה לסייע לנו להגיע לציבור

אילנה גנס:  עד כאן

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  דוקטור יעקב שכטר, חבר ועד באיגוד רפואת הילדים, ההסתדרות הרפואית

יעקב אשר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, אני ניהלתי את מחלקת הילדים בבית החולים לניאדו במשך 24 שנים ומומחה למחלות - - - בילדים

יעקב אשר:  ביקשו ממנו לתת התייחסות ספציפית לנושא השעלת מנקודת סיעור המוחות שבוצע בין רופאי איגוד רפואת הילדים לבין איגוד רופאי המחלות הזיהומיות

יעקב אשר:  כתוצאה מהליך זה יצא מכתב אליו מכותבת גם דוקטור פרייס

יעקב אשר:  אנחנו מציעים להפעיל ניידות באזור ירושלים לצורך חיסון האוכלוסייה מתוך מחשבה שחלק מאלה שלא מתחסנים, במיוחד באוכלוסייה החרדית, אלו משפחות שבהם יש הרבה ילדים ויש להם קושי להגיע לטיפת חלב

יעקב אשר:  אם טיפת חלב תגיע אל המשפחות זה יעזור לטיפול בשעלת

יעקב אשר:  נזכיר שהשנה יש 215 מקרים של שעלת ו-85% מהם בירושלים

יעקב אשר:  בשנה הקודמת 17 מקרים, בשנה שלפני כן 21 מקרים

יעקב אשר:  יש התפרצות ברורה באוכלוסייה מאוד מסוימת שדורשת טיפול נקודתי לפני שזה יתפזר הלאה

יעקב אשר:  חשוב להבין שבשביל למנוע את המחלה אנחנו כרופאי ילדים שואפים שלא רק הילדים יחוסנו אלא גם אימהות בהיריון בסמסטר השלישי

יעקב אשר:  במידה שהן מתחסנות לשעלת הנוגדנים עובדים לילד והוא מוגן במשך חודשי החיים הראשונים עד שהחיסון תופס

יעקב אשר:  זו הקבוצה בסיכון הכי גדול

יעקב אשר:  הילד שנפטר בירושלים כתוצאה משעלת, לפני חודש, היה בן חודשיים ולא חוסן, גם אמו לא חוסנה

יעקב אשר:  אם אמו הייתה מחוסנת הסיכוי שלו לחלות ולמות היה נמוך מאוד אם בכלל

יעקב אשר:  אנחנו הצענו ב-1 ביולי, במכתב שיצא, לתת לזה טיפול נקודתי

יעקב אשר:  הוסמכתי על ידי יושב-ראש איגוד רופאי הילדים, פרופסור צחי גרוסמן, לומר שעד לרגע זה האיגוד לא קיבל שום תשובה ממשרד הבריאות בנושא הזה

יעקב אשר:  לא מכתב, לא טלפון, לא שום התייחסות

יעקב אשר:  ביקשו שאעלה את זה פה בוועדה

יעקב אשר:  כאן תמה ההתייחסות שלי לעניין, אני יכול להתייחס לעוד נושאים אבל אין לי פה מנדט ואני צריך לצאת לוועדה אחרת

אוריאל בוסו: משרד הבריאות רוצה להתייחס?     

שרון אלרעי-פרייס: בשמחה

שרון אלרעי-פרייס:  יכול להיות ששלחו לי מכתב ולא ראיתי אותו בין שלל המכתבים

שרון אלרעי-פרייס:  אני חושבת שגם פרופסור גרוסמן וגם דוקטור שטיין וגם איגוד רופאי הילדים יודעים את כל התוכניות שלנו לגבי ניידת חיסונים וההפעלה שלה

שרון אלרעי-פרייס:  העלנו את זה בתוכניות עבודה אל מול משרד האוצר

שרון אלרעי-פרייס:  תמר יושבת פה ואמרה שהם יתמכו בזה

שרון אלרעי-פרייס:  סליחה אם המכתב לא נענה אבל הוא בהחלט נמצא בעבודה ואנחנו רואים את זה בהערכות מצב פוליו שאנחנו עושים עם הקופות, כל שבוע אומרים את הדבר הזה

שרון אלרעי-פרייס:  התחיל כבר תהליך של כתיבת המכרז לניידת החיסונים ואנחנו מנסים להוציא את זה לפועל

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו מסכימים מאוד עם איגוד רופאי הילדים ותומכים בדברים שהוצגו כאן

אוריאל בוסו: יש עוד התייחסות בנושא השעלת?      

שרי נתן: כן, שרי נתן מעמותת "מדעת"

שרי נתן:  אנחנו רואים עלייה בתחלואה במבוגרים וזה אולי בגלל שהתרכיב החדש קצת פחות - - - שנים מאשר הקודם

שרי נתן:  חיסוני מבוגרים זה דבר שלא כל-כך מתייחסים אליו אבל פעם בעשור, ואני בטוחה שחלקכם לא יודעים את זה, אמורים לקפוץ ולהתחסן נגד טטאנוס

שרי נתן:  יש תרכיב שגם כך מכיל בתוכו גם שעלת

שרי נתן:  למה לא לצרף גם את זה ולעודד את האוכלוסייה המבוגרת לגשת פעם בעשור להתחסן?     

שרון אלרעי-פרייס: ההנחיה היא לקבל בוסטר פעם בעשור ואחד מהם הוא שעלת

אוריאל בוסו: - - - הסברה - - -     

שרון אלרעי-פרייס: לא רק הסברה

שרי נתן: קופת החולים שלי שולחת אלי בכל פעם כל מיני המלצות בריאותיות, פעם בעשור

אוריאל בוסו: אין מודעות, אין מודעות, אנחנו עוסקים בוועדה ברפואה מונעת, זה נושא שאני מוביל

אוריאל בוסו:  כדי להשקיע במניעה ולא להגיע לטיפול בתחלואה

אוריאל בוסו:  זו נקודה קלאסית

אוריאל בוסו:  נשמע את מנהלת מחלקת הבריאות הכללית במכבי

רחל פיש: לגבי חיסון השעלת, יש כמה היבטים שאפשר לשפר

רחל פיש:  חיסון שעלת מבוגרים הוא קריטי על מנת למנוע תחלואה גם בתינוקות

רחל פיש:  היום כולם נותנים חיסון נגד טאטנוס לאחר פציעה, בואו נחליט שבמקום לתת את החיסון הזה יתנו DTP לאחר פציעה ואז נוכל לחסן יותר אוכלוסייה

רחל פיש:  אין מודעות, ציבור המבוגרים לא יבוא להתחסן מיוזמתו, אבל אם יש פציעה - - -     

אוריאל בוסו: למה את הולכת אל הקטע של הפציעה, את יודעת להקפיץ הודעות ללקוחות הקופה שלך

אוריאל בוסו:  אני פותח את האפליקציה ומקבל המלצה מהקופה לעשות כך וכך

רחל פיש: אתה צודק

רחל פיש:  לימדו אותי לנצל הזדמנויות וכאשר מישהו כבר בא בעקבות פציעה אז כדאי לנצל את ההזדמנות לתת לו חיסון נגד שעלת

אוריאל בוסו: דווקא הקורונה פתחה לנו אפיקים שאנחנו יודעים לעשות - - -     

רחל פיש: אני איתך, אני איתך

רחל פיש:  הנושא של הקפצת הודעות הוא רלוונטי כאשר הציבור מכיר ויודע

רחל פיש:  הנושא של מבוגרים, מדובר בהמלצה אבל אף אחד לא מתייחס אליה ולכן אנחנו נשמח להקפיץ הודעות כאשר יהיה מידע חיסוני ממוחשב של כולם ביחד ואז נוכל להפיץ הודעות

רחל פיש:  אם האדם קיבל חיסון במקום אחר, אנחנו כקופה - - -     

אוריאל בוסו: אולי נארגן את חודש המודעות לחיסונים במדינת ישראל

אוריאל בוסו:  נערוך דיונים בכנסת, נפרסם מודעות לציבור במדיה, כך נכניס את כל הדברים האלה

רחל פיש: השלב הראשון של הקפצת הודעה הוא שיהיה פנקס חיסונים דיגיטלי שכולנו נדע מה כולם מקבלים בכל מקום בארץ

שרי נתן: גם פה, בשטח, הרבה פעמים, גם כשניגשים מבוגרים להתחסן ואומרים "כבר עשור לא התחסנתי נגד טטנוס" אז אומרים להם: "לא צריך, מה פתאום, מה אתה עושה פה?"

שרי נתן:  אז גם - - -     

שרון אלרעי-פרייס: גם פה יש פער בין ההוראות לביצוע

אוריאל בוסו: אין הוראות אחידות

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת פנינה תמנו, בבקשה

פנינה תמנו: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך על סדרת הנושאים שאתה דן בהם

פנינה תמנו:  אשמח שנערוך דיון שנוגע לבריאות נשים, יש תכנון כזה ובעזרת השם זה גם יצא לפועל

פנינה תמנו:  אני מתנצלת על האיחור לדיון, זה יום מורכב בתוך הכנסת כפי שאתם יודעים

פנינה תמנו:  היה לי חשוב להגיע כדי להגיב ברמה הכללית לנושא

פנינה תמנו:  בדרך לכאן דיברתי עם רופאים בני הקהילה האתיופית בעניין חיסוני השחפת

פנינה תמנו:  אני רוצה לקחת אתכם להיסטוריה הלא-רחוקה של משרד הבריאות ובני הקהילה היהודית מאתיופיה, הקהילה השחורה היחידה בישראל, קהילה שחוותה פעם אחר פעם גזענות קשה והפלייה קשה מצד הממסד בישראל, כולל תרומות דם שנזרקו, כולל אני שסורבתי לתרום דם בבית הזה

פנינה תמנו:  עד 2016, כל הנוהל המפלה שיצא מנקודת הנחה גזענית שאנחנו משמרים את מערכות היחסים בתוך הקהילה

פנינה תמנו:  אחותי נשואה למישהו שלא מהקהילה ובעלה לא יכול היה לתרום דם, חיילים שהיו מסורבים בכל פעם בבושת פנים

פנינה תמנו:  המון כאב וקושי, מחאות שהתפרצו ב-96' ומחאה שהובלנו ב-2006 עד ששינינו את זה כמה עשורים אחר כך

פנינה תמנו:  אף אחד לא יכול לומר שלא הייתה גזענות ולא הפלייה

פנינה תמנו:  תמיד מכסים את זה בטיעונים בריאותיים, פרופסורים מלומדים אל מול קהילה מאוד מוחלשת עד שהצלחנו לשנות יחד עם המנכ"ל הקיים, משה בר סימן טוב

פנינה תמנו:       לא אשכח להזכיר את הסיפור של זריקת אפופרווורה, זריקה שניתנת לחוסות ולפרות, ניתנה לנשים עולות אתיופיה לפני העלייה לארץ

פנינה תמנו:  זריקה למניעת ילודה שגרמה לצמצום הילודה ב-50, 50% פחות ילדים יוצאי אתיופיה

פנינה תמנו:  אדוני היושב-ראש, זה לא נשכח

פנינה תמנו:  אני אומרת שאתם מוסיפים חטא על פשע וממשיכים

פנינה תמנו:  התרעתי לגבי הסיפור של השחפת והשינוי שנעשה הוא סמנטי, כולל רופאים בני הקהילה שאומרים את זה

פנינה תמנו:  יש כאן אי-רצון לקחת אחריות ולומר שיש משהו לקוי בפרקטיקה, משהו מפלה, גזעני

פנינה תמנו:  בסוף אין מדובר במפתח אפידמיולוגי

פנינה תמנו:  הילדים האתיופים שהם ישראלים לכל דבר ועניין צבועים וצבע העור שלהם גורם לכך שיעשו עליהם פרופילינג

פנינה תמנו:  השינוי שעשיתם לא מתקבל על הקהילה, לא מתקבל על הדעת

פנינה תמנו:  מסמך שיקבל אבק אצל מנהל בית חולים

פנינה תמנו:  אנחנו דורשים שינוי אמיתי בגישה ליוצאי אתיופיה מבחינת בריאות ואם אתם לא תעשו את זה אנחנו נצא כמנהיגים ונאמר להם לא להתחסן

פנינה תמנו:  זה משהו שאני לא רוצה להגיע אליו, אנחנו לא רוצים להגיע לשם

פנינה תמנו:  משבר האמון מול בני הקהילה קשה מאוד

פנינה תמנו:  אני חושבת שחיסנו את הבית שלי בלי לשאול אותי, אתה צריך להבין עד כמה זה חמור

פנינה תמנו:  זה חמור, לא בזה אנחנו צריכים לעסוק

פנינה תמנו:  למה שהילדים שלי לא יקבלו את אותו שירות, את אותו יחס, עם גילוי מלא

פנינה תמנו:  כרגע, מה שעשיתם זה לברוח מאחריות

שרון אלרעי-פרייס: אשמח לעשות בקצרה כי כבר עשינו את כל הדיון בנושא

פנינה תמנו: אני יודעת, ועדיין היה חשוב לי להגיע

שרון אלרעי-פרייס: אני מבינה

פנינה תמנו: אני לא אקבל את הביקורת מצדך

אוריאל בוסו: חברת הכנסת פנינה, היא ענתה לך בכבוד

שרון אלרעי-פרייס: כפי שאמרתי קודם: אנחנו לא חושבים ששינוי הנוהל ישנה את המציאות, גם הנוהל מקודם אמר לחסן ילדים שהגיעו ממדינות אנדמיות

שרון אלרעי-פרייס:  לא צריך לחסן מישהו שנולד בישראל והוריו נולדו בישראל, לא צריך לחסן לפי צבע עור

שרון אלרעי-פרייס:  אני מסכימה איתך לחלוטין שמה שצריך לעשות זה לשנות את המציאות בשטח וזה הרבה יותר מורכב וידרוש הסברות והדרכות ושולחנות עגולים והרבה מאוד עבודה בשטח

שרון אלרעי-פרייס:  לשנות רק את הנוהל לא משנה שום דבר במציאות, במיוחד כשהנוהל מראש לא אמר את הדבר הזה

שרון אלרעי-פרייס:  כיוון שבנוהל מראש היה סעיף אתיופיה ובני מנשה הורדנו גם את הסעיף הזה כדי שלא יהיה ספק שזה לא העניין

שרון אלרעי-פרייס:  הנוהל הקודם אמר שרק אם הייתה חשיפה - - -     

אוריאל בוסו: אבל הם פעלו בניגוד לנוהל, זה מה - - -     

שרון אלרעי-פרייס: הבעיה היא יישום הנוהל בשטח

פנינה תמנו: אז לעצור את הזריקות עד שיתנו לי תוכנית שלא מפלה את בני הקהילה, עד שהילדים שלנו לא מופלים תעצרו את הזריקות

אוריאל בוסו: לא, לא - - -     

פנינה תמנו: אני אומרת לך אתה לא היית מוכן שהתינוק שלך יקבל זריקה שהוא לא צריך לקבל, אף אחד לא היה מוכן שזה יקרה

פנינה תמנו:  אני אומרת לך מה שקורה בפרקטיקה בשטח

אוריאל בוסו: אז כרגע יצא נוהל חדש

פנינה תמנו: מה שקורה בשטח הוא מאוד קשה

שרון אלרעי-פרייס: אם יש באמת חשיפה לשחפת המשמעות של ילד שלא מקבל את החיסון כשהוא צריך לקבל היא סיכון בנזק מוחי ומוות לילד

שרון אלרעי-פרייס:  לא הייתי רוצה לעצור זריקות שמשמעותיות לילדים שבאמת צריכים לקבל אותן

פנינה תמנו: אז את תתני ל-90% בגלל שיש 10% שצריכים לקבל?     

שרון אלרעי-פרייס: לא

שרון אלרעי-פרייס:  צריך לעשות את העבודה הזאת שאנחנו מחויבים לה כדי לוודא שמי שצריך לקבל, כמו בכל דבר רפואי אחר - - - רפואיים איפה שצריך ולא איפה שלא צריך

פנינה תמנו: אני רוצה שייכתב לפרוטוקול, וגם שאתה אדוני תדע שהם יודעים על הסיפור הזה הרבה שנים אחורנית

פנינה תמנו:  נמצא כאן ווקה זנה שאנחנו היינו מאוד סובלניים אבל ביקשנו שיהיו דיונים כולל רופאים בני הקהילה שישבתם איתם ולא נעשה מאומה

פנינה תמנו:  אז למה שעכשיו יעשה? רק בגלל שהכתב אדיר ינקו חשף את זה והביא את זה לקדמת הבמה? זאת שיטת ישראבלוף, כל הזמן מחכים שזה יעלה לכותרות בשביל לעשות משהו

פנינה תמנו:  אני אומרת לך, הנוהל הזה שעכשיו עשיתם תיקון זה רק אחרי הכתבה שלו

שרון אלרעי-פרייס: ממש לא, ממש לא, אני רוצה שזה יהיה ברור וכתוב בפרוטוקול

שרון אלרעי-פרייס:  אני אישית מתעסקת בנושא הזה מפברואר 2022

שרון אלרעי-פרייס:  נחזור שנייה, בפברואר 2022 היינו באמצע גל אומיקרון

פנינה תמנו: לא, לא, לא

פנינה תמנו:  אני אספר לך שאנחנו מתעסקים בזה משנת 2014

פנינה תמנו:   שראל     

שרון אלרעי-פרייס: אני מדברת עלי

פנינה תמנו: מ-2014 יודעים על זה במשרד הבריאות, זה לא מעניין אותם

פנינה תמנו:  אני אומרת שאם רוצים להגיע למשבר עם בני הקהילה – אין בעיה

פנינה תמנו:  אם אתם רוצים לייצר לנו מסלול נפרד לבריאות – גם אין בעיה

פנינה תמנו:  אנחנו לא נהיה מופלים בבריאות, לא נהיה מופלים בבריאות על רקע עדתית

פנינה תמנו:  תודה, אדוני היושב-ראש

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת עטאונה, בבקשה

יוסף עטאונה: חברתי פנינה אמרה שצבעו את הילדים האתיופים בצבע

יוסף עטאונה:  אני רוצה להביא את המצוקה של ילדים, תינוקות ונשים בהקשר של טיפת חלב

יוסף עטאונה:  הם שקופים, אף אחד לא רואה אותם, אין להם שום צבע

יוסף עטאונה:  הם לא קיימים מבחינת משרד הבריאות ושאר משרדי הממשלה

יוסף עטאונה:  אני מדבר על הכפרים הבלתי-מוכרים בנגב שאין שירותי בריאות

יוסף עטאונה:  בחלק מהמקומות המדינה הקימה שירותי חינוך, בשביל להגיע לשירותי בריאות צריך ללכת מרחקים גדולים

יוסף עטאונה:  התשתית בטיפות החלב מאוד רעועה

יוסף עטאונה:  אני רוצה להוסיף שהמצוקה כפולה כי אין תחבורה ציבורית שם ולכן הגיע הזמן שהילדים השקופים ייראו על ידי משרד הבריאות ויקבלו שירתים, במיוחד טיפות חלב

יוסף עטאונה:  יש ריכוזים גדולים של 4,000–5,000 תושבים שמטבע הדברים, כמעט 50% מהם - - - אין טיפות חלב ואין שירותי בריאות בכלל

אוריאל בוסו: תודה, כרגע אנחנו מציגים את הנושא של טיפות חלב ואז זה יהיה כמענה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת עטאונה, יש שלושה נושאים בדיון, היא תציג את זה ואז נענה

אוריאל בוסו:  אילנה גנס, בבקשה

אילנה גנס: (מלווה את דבריה בהקרנת מצגת)     לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי השירות הרפואי המונע נמצא באחריות משרד הבריאות והוא כולל שירותים לגיל הרך, בריאות התלמיד וטיפול באירועי תחלואה חריגים והתפרצויות

אילנה גנס:  כמה מילים על שירות טיפת חלב: מודל שירות ייחודי למדינת ישראל שלא קיים בתצורה הזאת בשום מקום בעולם

אילנה גנס:  במרבית מדינות העולם השירות המונע ניתן יחד עם השירות הטיפולי על ידי הגורמים המטפלים

אילנה גנס:  המאפיינים של שירות זה, שלדעתנו נותן מענה טוב ויוצר אחוזי כיסוי גבוה, הם מאפיינים של השירות עצמו

אילנה גנס:  אנחנו מדברים על שירות כלל ארצי לכל האוכלוסייה כולל מאמץ גדול שאנחנו משקיעים בשביל לתת התייחסות לאוכלוסיות רגישות

אילנה גנס:  מדובר בשירות שניתן ללא עלות ובלי חובה בקיום ביטוח רפואי מצד מקבל השירות

אילנה גנס:  גם אנשים שאין להם שום מעמד חוקי במדינת ישראל זכאים לקבל שירות רפואי מונע בטיפות החלב גם אם מדובר בנשים הרות וגם אם מדובר בתינוקות וילדים שיכולים לקבל את כל תוכנית השירות כולל חיסוני שגרה ללא ביטוח רפואי או שיוך קופתי

אילנה גנס:      אנחנו משתדלים להתאים את השירות מבחינה תרבותית כי אין לנו ספק שדפוסי ההתנהגות של האוכלוסייה מאוד מושפעים תרבותית וחשוב להתייחס לזה

אילנה גנס:  זה לא רק שירות רפואי, אנחנו מסתכלים גם על קידום בריאות ומניעת חולי

אילנה גנס:  כמובן שזו זרוע ביצועית שלנו גם במגיפות כפי שראינו בפוליו ובשעלת

אילנה גנס:  ההתאמה התרבותית חשובה, יש אוכלוסיות – המגזר החרדי, המגזר הבדואי, המגזר הערבי – לגבי המגזר הבדואי, לשאלת חבר הכנסת עטאונה, במחוז דרום יש 26 תחנות שנותנות שירות למגזר הבדואי, כשליש מכלל התחנות במחוז דרום

אילנה גנס:  כשליש מהאחיות שעובדות במערך טיפות החלב במחוז דרום הן יוצאות המגזר הבדואי, הן נותנות שירות בהתאמה ותוך מאמץ לייצר הנגשה שפתית ותרבותית למאפיינים ייחודיים של האוכלוסייה

אילנה גנס:  האתגר של פיזור יישובים בפזורה הוא גדול

אילנה גנס:  אנחנו משתדלים להקים תחנות במקומות שיש בהם ריכוז אוכלוסייה גדול

יוסף עטאונה: מה הקריטריונים להקמת תחנה?     

אילנה גנס: 	אנחנו משתדלים לפתוח תחנת טיפת חלב ביישובים שיש בהם מעל 100 תינוקות

יוסף עטאונה: כבוד היושב-ראש, אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שאיפה שיש 100 תינוקות הם מוכנים לפתוח

יוסף עטאונה:  אני אספק לך רשימה

שרון אלרעי-פרייס: רק צריך לזכור את מה שאמרנו קודם, הכול תלוי בכוח אדם

אילנה גנס: בחלק מהמקומות שאין בהם תחנה קבועה מחוז דרום מפעיל ניידות

אילנה גנס:  אפשר לראות בתמונה ניידת חיסונים שמגיעה גם ליישובים הלא-מוכרים ונותנת שירות לתינוקות ולאימהות

אילנה גנס:  כמו שהזכירה דוקטור שרון אלרואי, אנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך כתיבת מכרז של רכש טיפות חלב ניידות

אילנה גנס:  אחת מהן מיועדת למחוז דרום כדי להגיע לאוכלוסיות הללו

אילנה גנס:  כיום יש קרוב ל-2,500 תינוקות בפזורה הבדואית הדרומית שאין להם תחנת טיפת חלב קבועה וזו בדיוק המטרה - - - 

אוריאל בוסו: טיפות חלב זה מחולק בין חיסונים והתפתחות הילד

אוריאל בוסו:  לבן הגדול שלי הייתה עין עצלה וגילו את זה בטיפת חלב

אוריאל בוסו:  שמעתי - - -     

יוסף עטאונה: יש נתון לגבי כמות הילדים שלא מקבלים חיסון?     

אוריאל בוסו: כשאנחנו מפרידים בין מעקב התפתחותי לבין חיסונים, המודל של אחיות שהולכות לתת חיסונים בבית, היא יודעת שיש לה 20–40 ילדים שהיא אחראית עליהם

אוריאל בוסו:  הולכים מבית לבית, מנגישים את החיסון לבתים כי לא תמיד מוציאים את הילד בגלל מזג האוויר או עצלות ללכת

אוריאל בוסו:  מעבר לכך, יש כאלה שמאמינים בחיסונים שאינם סטנדרטיים

אוריאל בוסו:  יכול להיות שהנגשת חיסונים לבתים תעודד גם מעקב התפתחות בקהילה

אוריאל בוסו:  מנסים את המודל הזה?     

אילנה גנס: השירות בטיפות החלב כולל מספר רב של פעולות שנעשות בכל מפגש במהלך שנת החיים הראשונה

אילנה גנס:  בהמשך מתבצע מעקב גדילה ומתבצעת הערכת התפתחות

אילנה גנס:  יש בדיקות שמיעה, בדיקות ראייה, יש בדיקות סימון שונות לאיתור וסימון במצבים שיש חשש לעיכוב גדילה והתפתחות או הפרעה באחד החושבים שעלולים להשפיע על ההתפתחות התקינה של הילד בהמשך

אילנה גנס:  כל זה מעבר לתוכנית החיסונים שגם היא תוכנית מאוד גדולה

אילנה גנס:  אתם יכולים לראות פה הצצה קטנה לרשימת הפעולות הגדולה שכוללת איתור אנמיה ותוכנית חיסונים ענפה שמתייחסת ל-15 מחלות שניתנות ב-37 מנות, מהלידה ועד כיתה ט'

אילנה גנס:  הפעולות בטיפת חלב כוללות הדרכה, מעקב גדילה, התפתחות, ראייה, שמיעה, הדרכה וייעוץ הורים

אילנה גנס:  אנחנו מסתכלים גם על המשפחה ועל ההורות

אילנה גנס:  אנחנו מנסים לטפל באירועי בטיחות שקשורים בילדים קטנים וזה אחד הנושאים המרכזיים

אילנה גנס:  מגוון הפעילויות גדול ורחב

אילנה גנס:  אנחנו לא מפרידים, מדובר במכלול פעילויות שהמטרה שלהן הוא שירות מונע, קידום בריאות ואיתור מוקדם של בעיות שקשורות בגדילה והתפתחות

אילנה גנס:       פריסת טיפות חלב כולל ספקי שירות: אפשר לראות בשקף שמתוך כ-1,000 תחנות טיפות חלב מרביתן הן של משרד הבריאות ולאחר מכן תחנות של קופות החולים, הכללית היא הגדולה ביותר

אוריאל בוסו: 390 מול 300 של קופת חולים כללית

אילנה גנס: תכף תראו את הפילוח של מספר תינוקות שזה מוצג כאן

אילנה גנס:  אנחנו רואים שקצת מעל 50% מהתינוקות במדינת ישראל מטופלים בתחנות חלב של משרד הבריאות והיתר מתפלגים קצת מעל 30% של כל הקופות יחדיו

אילנה גנס:  יש שתי עיריות שנותנות את השירות הזה במסגרת הסכם ייעודי איתן – תל-אביב וירושלים – שלמעשה הן ספקיות שירות ומעסיקות את כוח האדם של האחיות

אילנה גנס:  יש גם אחוז קטן של טיפות חלב שנותנות שירות מעבר לקו הירוק, מזרח ירושלים, הסהר האדום

אילנה גנס:  כרגע אנחנו בשלבי הוצאת מכרז לרכש שירות של הקמת טיפת חלב במזרח ירושלים כחלק מהאחריות שלנו גם לאוכלוסייה שם

אילנה גנס:      המגמות העיקריות זה מה שכבר הוזכר קודם, אתם יכולים לראות את האתגר של גידול האוכלוסייה

אילנה גנס:  השקף מציג נתוני למ"ס של שנתונים

אילנה גנס:  מוצג פה 20 שנים אחורה אבל כמובן שאם נסתכל על יותר מ-40 שנים שלא ניתנה תוספת תקינה למשרד הבריאות עבור מתן השירות אפשר לראות את הקו הישר של תקני האחיות אל מול הקו המזנק של הלידות, מציאות שמייצרת אי-התאמה

אילנה גנס:  כמובן שזה לא מתפזר בצורה הומוגנית על כל מדינת ישראל, זה נמצא בעיקר במחוזות שבהם אנחנו רואים אוכלוסיות שקצב הגדילה שלהן יותר גבוה כמו ירושלים, דרום, אזורים ספציפיים במחוזות מרכז ותל-אביב

אוריאל בוסו: מה אתם הולכים לעשות עם זה?     

אילנה גנס: בשורה התחתונה אנחנו רואים את תמונת המצב ורואים שבתמונה האחרונה יש זינוק של ממש במספר התינוקות שמטופלים בתחנות טיפות חלב של הקופות בגלל הפער שנוצר במשרד הבריאות

אוריאל בוסו: מה אתם הולכים לעשות עם זה?     

אילנה גנס: זה נושא שהוצג לשר הבריאות ולמנכ"ל המשרד

אילנה גנס:  יש כל מיני רעיונות ואפשרויות איך לשנות את המציאות המורכבת הזאת

אוריאל בוסו: יש הכשרות ספציפיות של אחיות לטיפות חלב מעבר לבעיית האחיות הכללית?      

אילנה גנס: יש בעיית אחיות כללית במיוחד באזורים ספציפיים

אילנה גנס:  בדרום ובירושלים יש כמות קטנה ובאזור הצפון המצב מעולה, שם אנחנו מאוישים באופן מלא

אוריאל בוסו: זה קשור לזה שזה מהמגזר?      

אילנה גנס: לא קשור למגזר

אוריאל בוסו: אחיות מהמגזר

אילנה גנס: יש לנו אחיות מהמגזר בכל מקום

אוריאל בוסו: את מדברת על פער

אילנה גנס: - - - ומהמגזר החרדי שעובדות בבני ברק ועובדות בתחנות של מחוז ירושלים

אילנה גנס:  הן לא הרוב אבל יש נתח מסוים

אילנה גנס:  בדרום, ההיקף של אחיות שבאות מהמגזר הבדואי תואם בדיוק לחלקן היחסי באוכלוסייה

אילנה גנס:  במגזר החרדי זה קצת פחות בגלל שאנחנו מכירים את המאפיינים של משפחות מרובות ילדים, נשים שיותר קשה להן לצאת לעבודה

אילנה גנס:  זה אתגר שהוא לא קטן

אוריאל בוסו: זה לא עניין של לצאת לעבודה, במגזר החרדי נשים עובדות מול גברים, ביחס לאוכלוסיות אחרות, אפילו באחוזים יותר גבוהים

אוריאל בוסו:  רק צריך לדעת שברגע שיתנו התאמת לימודים, היום אני יודע שיש יותר ויותר מקצועות רפואה שנותנים במגזר החרדי

אילנה גנס: יש גם לא מעט מוסדות שנותנים הכשרה לאחים ואחיות מהמגזר החרדי

אילנה גנס:  יש תוכניות הסבת אקדמאים שמיועדות למגזר החרדי ועושות התאמה

אוריאל בוסו: תודה עבור הפירוט

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו נמצאים מאוקטובר בשנה שעברה בתהליך אסטרטגי מאוד נרחב בבריאות הציבור, מסתכלים עשור קדימה ושואלים את עצמנו וגם את אחרים מה יהיו הדברים שישפיעו על בריאות הציבור ואיפה אנחנו צריכים להתמקד

שרון אלרעי-פרייס:  הנושא של טיפות חלב הוא אחד הנושאים שאנחנו מטפלים בהם

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו רוצים להבין איך צריכה להיראות טיפת חלב, מי צריך להפעיל אותה, מה צריכים להיות הסטנדרטים

שרון אלרעי-פרייס:  זה בהחלט על השולחן כי את המצב כפי שהוא עכשיו אי-אפשר להמשיך בדרך הזאת ואז צריך לראות את כל המרכיבים

שרון אלרעי-פרייס:  מדובר בהרבה מאוד עבודה חוץ מהדרישה שלנו מהאוצר לעוד תקנים

שרון אלרעי-פרייס:  אנחנו נמצאים בעיצומה שלה העבודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה לשאול למה טיפות החלב והתחנות לבריאות המשפחה עדיין פועלות בנפרד מקופות החולים

אוריאל בוסו: נתנו פה הסבר

שרון אלרעי-פרייס: נתחיל מזה שמבחינה חוקית זה שייך לחוק ביטוח בריאות ממלכתי

שרון אלרעי-פרייס:  התוספת השלישית לחוק זה עוסקת בשירותי מניעה ועליהם אחראי משרד הבריאות

שרון אלרעי-פרייס:  מבחינה חוקית זה נמצא אצל משרד הבריאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם קופות החולים הן זרוע ביצועית של משרד הבריאות

שרון אלרעי-פרייס: כן, אבל בנוגע לטיפול

שרון אלרעי-פרייס:  התוספת השנייה לחוק הבריאות הממלכתי מנחה איזה טיפול יינתן, מה יהיה בסל וכל הנושאים האלה

שרון אלרעי-פרייס:  על זה אמונות קופות החולים

שרון אלרעי-פרייס:  התוספת השלישית מתייחסת לכלל נושאי המניעה שמשרד הבריאות מחויב להם

שרון אלרעי-פרייס:  אני לא אומרת שלא צריך לחשוב אחרת על זה, וזה בהחלט חלק מהתהליך האסטרטגי שאנחנו עושים אבל אפילו על פי החוק זה שלנו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני נציגה של הגוף המחוקק, אני רוצה לקדם חוק שקופות החולים תהיינה אחראיות מ-א' עד ת' על שלבי הבריאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  עם מי אני יכולה לדבר, מי הפונקציה?     

שרון אלרעי-פרייס: אני לא יודעת אם כרגע צריך להיפגש ולדבר עם מישהו כי אנחנו עוסקים בדיוק בדבר הזה ואנחנו חושבים באותה צורה, לראות איך אנחנו בסוף מסתכלים אחרת על חוק ביטוח בריאות ממלכתי

שרון אלרעי-פרייס:  הרבה מאוד דברים בחוק ביטוח הבריאות הממלכתי נמצאים בתהליכי העברה

שרון אלרעי-פרייס:  תחום בריאות הנפש עבר ממשרד הבריאות לקופות החולים, מ כשיור שיקום וניידות עוברים לקופות החולים ואנחנו בתוך זה

שרון אלרעי-פרייס:  על טיפות החלב ומעקבי ההיריון אנחנו מסתכלים בעצמנו ומסתכלים קדימה איך לעשות את זה נכון

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  עורכת הדין מיטל בק, מנהלת תחום הגיל הרך במועצה לשלום הילד

מיטל בק: תודה רבה, חבר הכנסת בוסו, צר לנו שהגענו לחצי השנה האחרונה של הדיון ואנחנו מבקשים לקיים דיון נוסף רחב בנושא הזה עם גורמים נוספים במשרד

אוריאל בוסו: אני מאמין שכן

מיטל בק: טיפות החלב מספקות שירות חיוני ובסיסי לכל ילד בישראל בלי קשר למוצאו, גם לילדים חסרי מעמד

מיטל בק:  זה מאפשר להעניק הזדמנות שווה לכל ילד להתחיל את חייו בנקודה זהה

מיטל בק:  זה השירות הראשנש שילדים פוגשים בגיל הרך שנים רבות לפני שהם פוגשים את מערכת החינוך וגם מערכות אחרות כמו מערכת הרווחה

מיטל בק:  זה מודל שישראל צריכה להתגאות בו והוא יכול להוות ממש מודל לכל העולם

מיטל בק:  הפוטנציאל של השירות הזה לא ממומש

מיטל בק:  הזכות הבסיסית של ילדים בישראל לבריאות, להתפתחות ולשוויון רחוקה מלהתממש

מיטל בק:  אנחנו רואים פה ושומעים בצורה מפורשת – ורואים זאת גם בדוח המבקר – שיש אי-התאמה ברורה בין היקף כוח האדם והתקציבים של התחנות למשימות המרובות שרק גדלו עם השנים ולעלייה הגדולה בהיקף האוכלוסייה

מיטל בק:  שני הפרמטרים הללו לא יכולים להשאיר את התקינה הקיימת כפי שהיא

מיטל בק:  חשוב להבין שמלבד חשיבות חיסוני השגרה ושל מניעת מחלות ומגיפות אנחנו חייבים להבין שתחנת טיפת חלב מאתרת גם מצבי סיכון, הזנחה, התעללות בקרב ילדים, משברים הוריים כאלה ואחרים

מיטל בק:  נאמר כבר שלעיתים זו מערכת הבריאות הבלעדית שהמשפחה פוגשת ובלי שיפור בתקינה ובכוח האדם אי-אפשר להגיע לכל ההורים והילדים בישראל והתחנות לא יכולות לממש את הפוטנציאל הרב שטמון בהן

מיטל בק:  התחנות צריכות לעשות ריצ'ינג אווט משמעותי אבל הן חסרות את המשאבים לעשות את זה כרגע

מיטל בק:  אחות אחת, ממה שאנחנו מכירים, מטפלת במאה תינוקות ובמאות ילדים

מיטל בק:  אין לה יכולת להגיע למי שלא רשום, לכל הילדים שמתחת לרדאר

מיטל בק:  מי שהתחנה רחוקה מביתו לא יכול להגיע וגם אם הוא רוצה לצרוך את השירות הוא לא יכול לעשות את זה וחשוב להבין שחלק מהבעיה היא בהעברת המידע, כתבנו על זה באריכות בנייר העמדה שהוגש לוועדה

מיטל בק:  אין מידע שעובר בצורה ראויה בין תחנות טיפת חלב לקופות החולים ובתי החולים, במיוחד לגבי ילודים, הדבר גורם לכך שחלק מהילדים נופלים בין הכיסאות כבר ביום הלידה שלהם

מיטל בק:       המשרד בנה תוכנית אסטרטגית מצוינת לשנות החיים הראשונות, הוא בונה פרויקטים ואנחנו עומדים בקשר צמוד עם המשרד כדי לקדם סוגיות שקשורות בבריאות של ילדים

מיטל בק:  אנחנו מעריכים את הפעילות אבל כדי להחזיר עטרה ליושנה ולהחזיר את טיפות החלב למקום בו הן ראויות להיות נדרש הרבה יותר ממה שקורה כרגע ואני חושבת שלוועדה יש כוח לפרח על מה שנעשה, לא בדיון של חצי שעה אלא בדיוני מעקב תכופים

מיטל בק:  טיפות החלב יובשו לאורך השנים וחייבים להחזיר את התקציבים ואת המשאבים ויפה שעה אחת קודם

מיטל בק:  בלי זה לא יהיה ניתן להגיע לכל הילדים ולאתר כל מה שאנחנו רוצים לאתר בזמן

מיטל בק:  לדבר זה יש מחיר- - -     

אוריאל בוסו: יש את המלחצות מבקר המדינה

מיטל בק: מדובר בפגיעה כלכלית לאורך שנים שמדינת ישראל תספוג

מיטל בק:  נשמח לקיים דיון נוסף וגם להיפגש עם חבר הכנסת בנושא, תודה רבה

אוריאל בוסו: יש המלצות מאוד ברורות של מבקר המדינה

אוריאל בוסו:  רונית וייזר משירותי בריאות כללית, בבקשה

רונית וייזר: שלום רב, בטיפות החלב שלנו אנחנו שוברים את הראש כיצד להגיע למשפחות שהרבה פעמים מאחרות להתחסן

רונית וייזר:  לאו דווקא סרבניות, לא תמיד ההורים מסרבים, לפעמים הם פשוט דוחים ודוחים כמו שסיפרת, חבר הכנסת, כי יש להם כמה ילדים בבית ופשוט לא מתאפשר

רונית וייזר:  אנחנו יודעים שכאשר דוחים ודוחים את החיסונים אז רמת החסינות לא טובה ובהחלט יכולה להיות התפרצות של מחלות מידבקות

רונית וייזר:  אנחנו מוכנים לפתוח תורים ולקבל הורים שמגיעים עם יותר מילד אחד ועל הדרך לחסן, אבל יחד עם זאת צריך לזכור שבמדינה שלנו אין שום הכרח להורה לחסן את ילדיו כמו שמקובל בארצות אחרות ומביעים ילדים אפילו למסגרות חינוך כשהם לא מחוסנים וכך הם יכולים להדביק אחרים, גם מבוגרים

רונית וייזר:  יש לנו בעיה עם זה כי אתה לא יכול להכריח, אתה יכול להציע ולהציע ולפעמים ההורים אומרים לך להפסיק להתקשר ולהציג

רונית וייזר:  אנחנו שולחים מידע ומסרונים ויש הרבה הורים שאומרים: "די, אתם מפציצים אותנו במסרונים ובידע"

רונית וייזר:  לפעמים מדובר גם באב וגם באם

רונית וייזר:  גם את זה צריך לקחת בחשבון

אוריאל בוסו: חשוב שתינתן חשיבה

רונית וייזר: אנחנו עושים הפנינג, מזמינים ליצן, כל מיני דברים שיגרמו להורים להביא את הילדים להתחסן ובסוף מגיעים עשרה מתוך שמונים

רונית וייזר:  אני חושבת שצריך לשלב ידיים וכוחות של הקופות ושל משרד הבריאות ולהיות קצת אוניברסליים מכיוון שזה מביא להתפרצויות

אוריאל בוסו: דוקטור רוני פרבר, מחלקת בריאות הציבור, קופת חולים מאוחדת

רוני פרבר: שלום רב, אילנה דיברה על חצבת וזה לא היה סתם

רוני פרבר:  לדעתי היום זה שעלת, אתמול זה היה פוליו ומחר חצבת

רוני פרבר:  הבעיה היא לא רק של שעלת, הבעיה היא שמאז הקורונה אנחנו מרגישים ירידה בכל הנושא של התחסנות ובפרט בטיפות החלב

רוני פרבר:  אציין שהנושא הזה של טיפות חלב, לפעמים זה תחום ייחודי ומאוד מוצלח אבל זה מתחיל להתפספס

רוני פרבר:  אנחנו במאוחדת, אחד מהדברים זה לאפיין את טיפות החלב כמרכז להורות בריאה בכלל, להכניס את מקצועות הבריאות, את ההכנה לכיתות א', לתת את התפתחות הילד בתוך טיפת החלב כחלק מסטנדרט בסיסי

רוני פרבר:  בזמנו דובר על כך שטיפות החלב יהיו תחת הכובע של הקופות כתוספת שנייה

רוני פרבר:  אני חושב שיהיה נכון וצודק להיות רגולטורים, להתוות את המדיניות, ולתת לקופות לבצע את הביצוע הסיעודי

רוני פרבר:       לגבי השעלת, אנחנו מככבים במספרים אבל אני יכול להגיד שקיבלתי מהמעבדה שהחודש נצפתה ירידה של 40%

אוריאל בוסו: אני מתנצל, עלי לצאת, חברת הכנסת מזרסקי תסיים את הדיון ונוציא המלצות מוסדרות בנושא

אלמוג כהן: רציתי לומר לדוקטור אלרועי פרייס שאני מאוד מעריך את פעולה ואת העמידה האיתנה שלה למען בריאות הציבור על אף כל הריקושטים, זה לא מובן מאליו, תודה רבה לך

שרון אלרעי-פרייס: תודה רבה לך

רוני פרבר: כולנו מצטרפים לתמיכה

רוני פרבר:  אני יכול להגיד שהמפתח זה תקשורת מותאמת אוכלוסייה ולא לתקוף בערוץ זה או אחר ולהגיד שיש עכשיו התפשטות של שעלת ועכשיו יש להתחסן כי זה לא יגיע למקומות שאנחנו רוצים שיגיע

רוני פרבר:  ההתחסנות במדינת ישראל יפה, הבעיה היא בנקודות הספורדיות שאנחנו רוצים להגיע אליהן

רוני פרבר:  מאוחדת מרכזת את רוב האוכלוסייה הסרבנית שצריכים להגיע אליה וזה הרבה פעמים דרך אנשי דת מובילים

רוני פרבר:  נשאלה שאלה לגבי אפליקציות אבל בסוף זה לא הציבור

רוני פרבר:  יש אפליקציה לנשים הרות שמקפיצה הודעה לגבי התחסנות לשעלת

רוני פרבר:  יש לנו אפילו מדד פרטני שיצרנו בתוך מאוחדת והגענו כבר ל-50% יעד

רוני פרבר:  זו לא האוכלוסייה

רוני פרבר:  הפער של 10%, אותם כיסים שאנחנו לא מצליחים להגיע אליהם

רוני פרבר:  גם אם אשלח להם מסרון או מסר מוקלט זה לא מה שיביא אותם

רוני פרבר:  בסופו של דבר כשהיא אומרת שלא אמרו לה ולא הסבירו לה שהיא צריכה להתחסן אז שם טמונה הבעיה

רוני פרבר:  אני חושב שמדובר במשהו אוניברסלי שצריך לקחת אותו בחשבון ולראות איך אנחנו פותרים אותו כי כמו שאמרתי, היום זה שעלת ומחר זה חצבת כי כבר רואים ירידה בהתחסנות כשמתחילים לדבר על זה שזה גורם לאוטיזם ולכל מיני דברים

רוני פרבר:  בקרוב נראה שגם לזה יהיו השפעות

שרון אלרעי-פרייס: שלא יובן בפרוטוקול שזה גורם לאוטיזם

שרון אלרעי-פרייס:  מדובר במאמר ישן שכבר מזמן הובן שהוא פייק

שרון אלרעי-פרייס:  האדם שפרסם את המאמר איבד את רישיון הרופא שלו

שרון אלרעי-פרייס:  עם השנים כבר הצלחנו להפריך את הדבר הזה

רוני פרבר: נכון, יש הרבה פייק ניוז בנושא

רוני פרבר:  כמו שאמרתי בתחילה, יש לחזק את טיפות החלב, להעביר אותן את התוספת השנייה בחוק התקציב ולסגור את המעגל מהמחשבה להיכנס להיריון ועד לנתינת שירות לתלמיד

טטיאנה (טניה) מזרסקי: >>       רחל פיש משירותי בריאות מכבי

רחל פיש: שמי רחל פיש ואני מנהלת מחלקת בריאות הציבור שאחראית על בריאות האישה וגם על טיפות החלב

רחל פיש:  יש 60 טיפות חלב של מכבי והן נותנות מענה ל-30% מהאוכלוסייה של מכבי

רחל פיש:  אנחנו נותנים מענה הוליסטי גם לבריא וגם לחולה כולל התפתחות הילד וכולל נשים בהיריון

רחל פיש:  אני חושבת שטיפות החלב והמעבר שלהן לקופות זה משהו שהגיע הזמן שיקרה

רחל פיש:  יש פה קונצנזוס שכל הקופות היו מעוניינות שזה יקרה עם תוספת שיפוי מתאימה כדי להכניס את זה לקופות

רחל פיש:  אני חושבת שזה יהיה הפתרון היעיל ביותר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מיכל בן שטרית, בבקשה

מיכל בן שטרית: אני מלאומית, אני רוצה להוסיף למה שרוני אמר קודם בנושא של בריאות הציבור

מיכל בן שטרית:  אנחנו רואים את הירידה באמון ההורים שמגיעים לטיפות החלב

מיכל בן שטרית:  זה בא לידי ביטוי בחיסונים כי זה משהו נמדד

מיכל בן שטרית:  אנחנו רוויים מלהתקשר להורים, ההורים כבר, די, זה לא יעזור שנתקשר שוב ושוב להורים, ההורים כבר לא מעוניינים לשמוע

מיכל בן שטרית:  מי שלא רוצה לחסן אז הוא לא מחסן ולא יעזרו השיחות

מיכל בן שטרית:  אני חושבת שאנחנו צריכים להתייחס, משרד הבריאות צריך להתייחס לכל מה שקורה ברשתות החברתיות

מיכל בן שטרית:  ההורים הסרבנים מקבלים את המידע ברשתות החברתיות והיה לנו קשה מאוד להתמודד עם מה שהם שמעו שם

מיכל בן שטרית:  מבחינתנו מדובר בשטויות, אף על פי שקשה לי להגיד כך, ואין לזה שום בסיס מדעי

מיכל בן שטרית:  אין לנו היכולת להגיב לכל מה שקורה ברשתות ואני חושבת - - -     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הגיע הזמן להחזיר את האמון במערכת

מיכל בן שטרית: נכון, למרות שאנחנו לא אוהבים להגיב ברשתות החברתיות

מיכל בן שטרית:  אין ברירה, אנחנו חייבים להגיב

מיכל בן שטרית:  לגבי הזכות לשירות, לאומית נותנת שירות בעיקר ביהודה ושומרון, מרבית טיפות החלב שלנו נמצאות שם

מיכל בן שטרית:  מדובר ביישובים בודדים וקטנים ומספר קטן של תינוקות בכל טיפת חלב

מיכל בן שטרית:  אנחנו נדרשים לעמוד בכל הסטנדרטים של משרד הבריאות כדי לתת את השירות הזה

מיכל בן שטרית:  לפעמים מדובר בשישה תינוקות בטיפת חלב אבל אנחנו צריכים לעמוד בכל הדרישות

מיכל בן שטרית:  זה דורש מאיתנו משאבים לצורך שינוע ברכבים ממוגנים והסעת אחיות וכל זה עבור תינוקות בודדים

מיכל בן שטרית:  כדי להתחשב במספר התינוקות בכל מה שקשור בדרישות

מיכל בן שטרית:  אני לא אומרת שצריך להתפשר אבל יש להתחשב שמדובר בטיפת חלב שמשרתת 15 תינוקות ואי-אפשר לבוא בדרישות כמו לטיפת חלב של 5,000 תינוקות

אילנה גנס: היה לנו מפגש בנושא עם הנהלת קופת חולים לאומית

אילנה גנס:  אנחנו הולכים לפיילוט שיאפשר התאמה בדרישות הרגולטוריות לתחנות הקטנות ולייצר מודל שייתן מענה טוב לתינוקות בלי לפגוע באיכות השירות ותוך התחשבות במגבלות המתוארות

אילנה גנס:  הנושא מובן לנו ואנחנו הולכים לפתור אותו

אלמוג כהן: גבירתי היושבת-ראש, אני רוצה להדגיש בפני כל חברי הקופות שהפער בנגב, בכל היישובים, כולל היישובים הבדואים, הוא ניכר

אלמוג כהן:  כל הקופות צריכות להיות מוכוונות מטרה לשוויון מלא כי אנשים מתים בנגב

אלמוג כהן:  זה הוכח מחקרית לא פעם ולא פעמיים

אלמוג כהן:  ניזום דיון בנושא, אנשים בנגב שווים לא פחות מאף אחד אחר ואנחנו דורשים שוויון מלא בבריאות הילדים שלנו

קריאה: אני רוצה להוסיף משהו, מ-95, כשנחקק חוק הבריאות, היה הסכם בין הקופות שאם קופה אחת פותחת - - -     

אלמוג כהן: זה הסכם שלא מקובל כי הוא מונע תחרות והתחרות הזאת בהכרח פוגעת בבריאות הציבור

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שרי, משפט אחד

שרי נתן: חייבים פתרון מיידי למצב טיפות החלב כרגע בגלל שהאחיות נמצאות בקריסה

שרי נתן:  אין אפילו מזכירה שתתקשר להורים

שרי נתן:  חייבים לעזור לאחיות להתמודד עם כל המידע הזה מהרשתות החברתיות

שרי נתן:  יש כל מיני דרכים לדבר, יש הדרכות שאפשר לתת בנושאים הללו

שרי נתן:  חשוב שזה יגיע לאחיות כי באמת קשה להן והן חוד החנית אל מול ההורים

שרי נתן:  הן לא רק מטפלות בחיסונים והתפתחות הילד, הן גם נמצאות שם כהדרכה להורים וגם כנציגות של מערכת הבריאות בפני ההורים הצעירים

שרי נתן:  האינטראקציה של ההורים הצעירים עם טיפת חלב תעצב את כל הגישה למערכת הבריאות לאורך השנים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ועדתה בריאות מודה לכל המשתתפים בדיון חשוב זה ועל תרומתם להעלאת הנושאים החשובים שעסקנו בהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה מדגישה את המובן מאליו: מענה רפואי וקבלת שירותי בריאות צריכים להינתן בצורה שוויונית בהתאם לשיקולים מקצועיים בלבד בלא כל הבדלי דת, גזע, מין, ארץ מוצא או מקום מגורים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה רושמת בפניה את הודעת משרד הבריאות על שינוי הנוהל ועל פרסום נוהל חדש לגבי חיסון נגד מחלת השחפת ותיקון היחס הייחודי ליוצאי אתיופיה, וכן את הודעת משרד הבריאות על בחינה מחודשת של ההגדרת "יוצאי אתיופיה" ביחס לחיסון לאור משך תקופת השהות בישראל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה מבקשת לקבל את הנוהל החדש ואת המכתב הנלווה היוצא לבתי החולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הוועדה מבקשת מחטיבת בריאות הציבור של משרד הבריאות לערוך פעולות הסברה והתאמה של הנוהל החדש ולוודא את יישום הנוהל החדש במלואו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולקופות החולים לשבת לשיח של שיתוף עם ארגוני הקהילות של יוצאי אתיופיה על האתגרים הייחודיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       לגבי התפרצות מחלת השעלת: הוועדה שמעה ממשרד הבריאות את תמונת המצב לגבי תחלואת השעלת בישראל ועל המאמצים להתמודד עמה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות לפעול ביתר שאת, אמצעי הסברה המותאמים לכלל האוכלוסייה ובאזור ירושלים בפרט לעידוד ההתחסנות ולהמשיך בפעולות החיסון בקהילה ובתוכניות חיסון עד לבית בדגש על מניעת התפרצות השעלת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       לגבי טיפות החלב: הוועדה רשומת לפניה את הודעת משרד הבריאות על הכמות הנדרשת לפתיחת תחנה – 100 תינוקות בנקודת יישוב – הוועדה מבקשת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת להשלים את הנתונים לגבי טיפות החלב בישראל, האתגרים, הפערים והצרכים שיהוו תשתית מבחינת קידום החקיקה שתוודא את זכאותם של ילדי ישראל לשירותי בריאות והתפתחות תקינים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה קוראת למשרד הבריאות לקדם את הנוהל האחיד שמתכלל את כל פעילות תחנות טיפת החלב בישראל תחת הגורם הרלוונטי ללא תלות בזהות מפעיל התחנה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות ליישם את כל המלצות מבקר המדינה מהדוח שפורסם בעניין תחנות טיפת החלב ב-2014

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה תמשיך לפקח על הנושאים שעלו היום בוועדה ותקיים דיון מעקב

שרון אלרעי-פרייס: דיברת על נוהל אחיד, יש נוהל אחיד לכל הקופות בלי תלות במפעיל

שרון אלרעי-פרייס:  לא כל אחד מפעיל טיפת חלב איך שהוא רוצה, הנוהל קיים

מיטל בק: מהמידע שאנחנו מקבלים יש פערים

שרון אלרעי-פרייס: שוב, אולי יש פערים ביישום אבל יש נוהל

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש נוהל, צריך שיהיה פיקוח על יישום כמו שצריך

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה, הישיבה נעולה