הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 16, 2023-05-17 00:00

אליהו דלל: בוקר טוב לכולם, אנחנו אחרי ישיבה שהייתה בוועדה לזכויות הילד, בנושא של מידע פלילי על מועסקים, הגנה על הילדים

אליהו דלל:  פה אנחנו מתחילים בישיבה שהיא ממש לא מן המניין, מהרגע להרגע, ואני קורא לזה ישיבת חירום, בנושא מעונות יום שיקומיים לפעוטות

אליהו דלל:  קודם כל, אני מעריך את העבודה של המטפלות והמטפלים במעונות

אליהו דלל:  אני מכיר את המעונות, במיוחד המעונות השיקומיים, שזו עבודה מאוד-מאוד קשה, אפילו מאתגרת

אליהו דלל:  גם צריכים הכשרה מיוחדת לנושא הזה

אליהו דלל:  יש פה מישהו או מישהי מנתניה, במקרה, או שלא, פשוט אני מכיר את זה מהעיר שלי, מנתניה, הייתי שם בשלטון המקומי כסגן ראש עיר

אליהו דלל:  זו באמת עבודת קודש, וזה מציל משפחות, אין ספק

אליהו דלל:  אז אני מודה לכם על העבודה שלכם

אליהו דלל:      אני מבין שיש פה איזושהי בקשה, סכסוך, אני רוצה להיות קצת עדין

אליהו דלל:  קיימתי את הישיבה הזאת גם כדי לשמוע, וגם הבנתי שכבר אתמול יצא שר הרווחה בקריאה שכנראה שמגיעים לאיזשהו פתרון והסדר, ואני רוצה להודות לו

אליהו דלל:  אני חושב שהוא קשוב מאוד, וזה דבר שלא מובן מאליו, שתוך זמן קצר הוא מודיע שהוא הולך לפתור את הבעיה

אליהו דלל:  אני לא מכיר את הפרטים – לא של הסכסוך עצמו ולא של הפתרון – אבל כאחד שיושב בראש הוועדה לזכויות הילד, מה שמעניין אותי בסוף זה הילדים

אליהו דלל:  בלי לפגוע בכם, למרות שהחמאתי לכם, אבל מה שמעניין אותי בסוף זה הילדים, ולילדים האלה מגיע טיפול ראוי ונאות ביותר, ובצדו, כמובן, יש גם את השכר

אליהו דלל:      הייתי מאוד רוצה לשמוע בקצרה, כי אין לנו זמן, אנחנו חייבים לסיים פה ב-11:00, כי המליאה מתכנסת ב-11:00 ואסור לנו להמשיך מעבר לזה

אליהו דלל:  הייתי רוצה לשמוע אתכם

אליהו דלל:  אני מקווה שבאמת יימצא הפתרון שעליו דיבר השר

אליהו דלל:  עם מי נתחיל?     

תמי ברנע: קארין רוצה לפתוח

אליהו דלל: קארין, סליחה

אליהו דלל:  אז קודם כל, אני חייב לומר: באמת, יש פה חברת כנסת – כרגע אומנם היחידה – אבל היא מאוד רצינית, וגם הייתה שרה

אליהו דלל:  אז אם את רוצה לומר משהו – בסדר, אם לא – אז יותר מאוחר

אליהו דלל:  בבקשה, חברת הכנסת קארין אלהרר

קארין אלהרר: כן, אני אשמח, אדוני, אני אשמח מאוד

קארין אלהרר:  תודה רבה, אדוני היו"ר

קארין אלהרר:  קודם כל, העובדה שאתה מקיים את הדיון בפרק זמן כל כך קצר ראויה להערכה

אליהו דלל: אמרתי – דיון חירום, ממש חירום

קארין אלהרר: זו באמת שעת חירום

קארין אלהרר:  אני אומר, אדוני: מעונות היום השיקומיים הם לא חסד שעושים לאף אחד מן הילדים או מן ההורים; מדובר בחוק שחוקק כאן, בכנסת ישראל, שמחייב מעונות שיקומיים לתת פתרונות לילדים עם מוגבלויות מורכבות

קארין אלהרר:  מדובר במסגרת שנותנת להם boost של טיפולים בתקופת הגילאים הכי קריטית, שבה המוח והגוף מסוגלים לספוג – הילדים הם כמו ספוג, ככה קוראים לזה

קארין אלהרר:  ואתה בוודאי מכיר את זה מנתניה, בזמנו התארחתי אצל ראש העיר והיא הראתה לי

אליהו דלל: יש לנו בנתניה מעון לתפארת, שהוקם על ידי לוטי רייך

קארין אלהרר: מדהים

קארין אלהרר:  בהחלט ראוי להערכה

אליהו דלל: אני חושב שזאת ממש דוגמה ומופת

אליהו דלל:  נכון, אין ספק

קארין אלהרר: חד משמעית

קארין אלהרר:  עכשיו, אדוני, אני אומר: לאורך כל השנים נוצרו פערים בין התקציבים שהמדינה נותנת לבין היכולת של המעון לתת את המענים האמיתיים

קארין אלהרר:  יש הועדות לכל ילד, וזה מתוקצב בחסר

קארין אלהרר:  אדוני יודע – באופן כללי יש בעיה עם מטפלים פרא-רפואיים במדינת ישראל, וכמובן שזה משפיע גם על היכולת של מעונות יום שיקומיים להביא את הטיפול הראוי הזה

קארין אלהרר:      אם לא די בכך – התווספה בעת האחרונה בעיית הסייעות; נחתם עם הסייעות הסכם שלא כלל את סייעות מעונות היום

קארין אלהרר:  לעניין הזה נעשתה פנייה לשר הרווחה, וגם שוחחתי איתו אתמול אחר הצהריים, והוא התחייב בפניי – כפי שהוא הוציא הודעה לעיתונות – שיינתן מענה

קארין אלהרר:  עכשיו, מה שהייתי שמחה – ואני מקווה שיש כאן נציג של האוצר – זה שבאמת נראה את זה בשורה תקציבית

קארין אלהרר:      אדוני, אני חושבת שגם ההורים לאותם פעוטות, ובוודאי המפעילים והמפעילות של מעונות היום השיקומיים, לא יכולים שייווצר מצב שבו יש הבטחה ואין כסף

קארין אלהרר:  אם לא יהיה כסף – לא יהיו טיפולים; ואני אומרת לך, אדוני, זאת תהיה בכייה לדורות, מכיוון שאם הילדים האלה לא יקבלו את הטיפול ממעון היום – המדינה תצטרך לתת את זה במקום אחר ולאורך שנים רבות יותר

קארין אלהרר:  תודה

אליהו דלל: אין לי ספק

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  אני גם ציינתי קודם שזו באמת פגיעה, ואפילו הצלה של משפחות

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  אנחנו ניתן לנציגי המעונות, בקצרה

אליהו דלל:  ציפי? אוקיי, ממש בקצרה, כי הדיון הוא באמת קצר, דיון חירום, ואני רוצה גם לשמוע בסוף את נציגי המשרדים ונציגי הממשלה, כדי לראות אילו פתרונות הם נותנים

ציפי נגל אדלשטיין: אז ראשית, תודה רבה, ותודה על דיון החירום

ציפי נגל אדלשטיין:  אנחנו מודים, כמובן, לשר הרווחה, לצוות המשרד, לשר האוצר, לסגנית שלו, לצוות שלו, לחברות הכנסת שיושבות כאן, נעמה לזימי וקארין אלהרר, שקידמו הרבה ומאוד עזרו במהלך המגעים

ציפי נגל אדלשטיין:  אנחנו מודים על הקשב והדאגה, וכמובן, תיעדוף של צרכים של פעוטות

ציפי נגל אדלשטיין:  כיוון שזה באמת מאוד-מאוד קצר, מאוד חשוב לי להציג את הדברים ואת הסיכום כפי שהוצג בפנינו והובא על ידי השר במהלך הדיונים אתמול, ומאוד חשוב לי – אם אפשר – להציג את זה גם לפרוטוקול, זה קריטי

אליהו דלל: כן

ציפי נגל אדלשטיין: אז השר בעצם נתן לנו התחייבות אישית כזו: 

ציפי נגל אדלשטיין: אני קוראת כדי שזה באמת יהיה יותר תמציתי, ממוקד ומוקפד: 

ציפי נגל אדלשטיין: ההתחייבות הזאת תקוים מתקציב שיינתן ממשרד האוצר" – דובר על סכום של לפחות 40 מיליון ₪; "וככל שיידרש – תושלם תוספת מתקציב משרד הרווחה" – גם זו התחייבות שנתן השר

ציפי נגל אדלשטיין: בנוסף, יוקם צוות של משרד הרווחה, בהובלת השר, שישב עם נציגי המפעילים על כלל הפערים בהועדה, במטרה להגיע לפתרון"

ציפי נגל אדלשטיין:      כפי שהציגה חברת הכנסת אלהרר, יש פערים ועיוותים לאורך שנים

ציפי נגל אדלשטיין:  המפעילים מגייסים סכומי עתק כדי לתת ולעשות את המקסימום לטובת הפעוטות והצרכים הייעודיים שכל כך מקדמים אותם

ציפי נגל אדלשטיין:  אז אנחנו מאוד שמחים שהדבר הזה כן נמצא על סדר היום, וחשוב לנו להציג את הדבר הזה בוועדה כדי שגם יהיה מעקב

אליהו דלל: תודה, ציפי, תודה, אני מאוד מודה לך

אליהו דלל:  עו"ד ולרי זילכה, נמצאת בזום?     

ולרי זילכה: תודה רבה, כבוד היו"ר

ולרי זילכה:  קודם כל, אני מצטרפת לתודות לך על קיום הדיון הזה, לנציגי המשרד – הרווחה והאוצר, וכמובן, לחברות הכנסת שליוו אותנו בתהליך הזה

ולרי זילכה:  מעבר למה שציפי אמרה, חשוב לי לומר שמאוד-מאוד חיוני לנו המעקב הזה של הוועדה להמשך התהליך, ולוודא שזה באמת קורה

ולרי זילכה:  כי בסופו של דבר, הדבר הזה לא קרה רק היום – הייתה צריכה להיות היום השבתה, אבל זה אחרי חודשים של דיונים עם המשרדים, ולא הצלחנו להגיע איתם לאיזשהו מענה

ולרי זילכה:      רק להגיד שיש לנו ברקע בג"ץ על הנושא של מקצועות הבריאות, של השכר של מטפלים של מקצועות הבריאות במעונות היום השיקומיים, וכל העיסוק הזה בהשגת תקציב ראוי גם מכניס לחצים להורים וגם לוקח זמן של המפעילים לטובת הדברים האלה; ולכן, אדוני, אנחנו מבקשים מעקב של הוועדה מיד אחרי חג השבועות, שבו הדבר בעצם אמור להיכנס לתוקף, ואחר כך המשך מעקב להסדרה

אליהו דלל: אוקיי, אנחנו נטפל

אליהו דלל:  כמו שאמרתי וציינתי, אנחנו ממש בישיבה קצרה, ישיבת חירום, כדי להעלות את זה

אליהו דלל:  קודם כל, אני מאוד מודה לך

אליהו דלל:  אני רוצה להודות גם לחברי וחברות הכנסת שהגיעו לפה – אם זו קארין אלהרר ששמענו, חברת הכנסת לזימי, חבר הכנסת משה מושיאשוילי וחבר הכנסת חילי טרופר

אליהו דלל:      אני מבקש מנציגי הממשלה

אליהו דלל:  מי נמצא פה? משרד הרווחה – מי נמצא פה ממשרד הרווחה? בבקשה

אליהו דלל:  קודם כל, אני מודה שוב לשר, אני חושב שהוא באמת לקח פה את הדברים לידיים יחד עם שר האוצר, ומצאו פתרון, ואני שמח על כך

אליהו דלל:  אפילו ביקשו ממני לבטל את הישיבה הזאת, אבל אני חושב שלא צריך, כי עצם הישיבה עצמה – אנחנו מביאים את הנושא למודעות

אליהו דלל:  ולהפך, אני רוצה לפרגן לכל הנוגעים בדבר על שמצאו את הפתרון לנושא הזה

אליהו דלל:  בבקשה

דני כץ: שמי דני כץ, אני מנהל אגף בכיר קהילה במנהל מוגבלויות

דני כץ:  הייתי בוועדה של חברת הכנסת לזימי לפני יומיים, וכן אמרתי שם שהשר, באופן אישי, והנהלת המשרד, יחד עם מנהל מוגבלויות, מטפלים במשבר שנקלענו אליו, ויימצא פתרון

דני כץ:  אני שמח שגם הארגונים באמת נרתמו בסופו של דבר

אליהו דלל: אפשר לפרוט את הפתרון? או בחלקו?     

דני כץ: עדיין לא, אנחנו עדיין דנים במציאת הפתרון

דני כץ:  אנחנו כן מנסים לעשות השוואה לשכר שמקבלות הסייעות בחינוך, ומתוך מגמה שבאמת נוכל להמשיך לקיים שיח באמצעות הוועדה שהשר בנה, גם לגבי סוגיות נוספות שעומדות לפתח מעונות היום השיקומיים

דני כץ:  גם חשוב לי לציין שמעונות יום שיקומיים הם פשוט נס, זאת מסגרת שנותנת מענה לפעוטות, זה שירות שלא קיים בעולם - קיים במדינת ישראל, ואנחנו מאוד-מאוד גאים עליו

דני כץ:  משרד הרווחה מממן, מתקצב, במעל ל-350 מיליון שקל בשנה עבור פעוטות

דני כץ:  יש 4290 פעוטות ב-169 מעונות יום שיקומיים ברחבי הארץ

דני כץ:      המשבר של כוח האדם הוא משבר מאוד מורכב, שאנחנו מאוד מודעים אליו, בשנה האחרונה ביתר שאת

דני כץ:  גם השר הבין מיד, כשמשרד החינוך וההסתדרות חתמו על ההסכם עם הרשויות המקומיות, לגודל הפער שייווצר, ולכן הוא פעל מיידית כדי למצוא פתרון; כמובן, בסיוע של כל הגורמים ששותפים

דני כץ:  אני חושב שהכוונה שלנו היא כוונה טובה; כמובן שיש לזה משמעויות מאוד כבדות כלפי סך השירותים, או על כלל השירותים שמשרד הרווחה נותן באמצעות סייעות ומטפלות – יש אלפי אנשים עם מוגבלות שמקבלים שירותים באלפי מסגרות יום, והמשמעות של שינוי לגבי הסייעות היא שהוא משפיע גם עליהם, ישפיע גם עליהם, וכמובן, אנחנו נצטרך למצוא את הפתרונות גם בהמשך

קארין אלהרר: אבל דני, אתה רק יכול להתחייב, לפרוטוקול, שבעצם יימצא המענה לכל העלייה בשכר הסייעות גם במעונות היום השיקומיים? זאת אומרת, שהתנאים יושוו

דני כץ: זה בעצם מה שביקשו ממני לבוא ולהגיד פה בוועדה

דני כץ:  זה מה שהשר מתכוון לעשות

דני כץ:  כן, בהחלט

קארין אלהרר: אוקיי, אם אתה אומר

אליהו דלל: טוב, תראו, אני באמת חייב לומר: אני מכיר את שר העבודה

קארין אלהרר: הרווחה

קארין אלהרר:  גם את שר העבודה אתה מכיר

אליהו דלל: אני מכיר את שניהם

אליהו דלל:  כן, שניהם מש"ס, אני יודע

אליהו דלל:  פעם זה היה משרד אחד, לכן התבלבלתי

אליהו דלל:      אני מכיר את השרים ואת שר הרווחה, ואני יודע שהוא עושה עבודה נפלאה; וגם הדברים שיש בהם איזשהו קושי – הוא עושה מאמצים גדולים לפתור אותם

אליהו דלל:  אז אני באמת מודה לו על כך, גם אמרתי את זה קודם

אליהו דלל:  מה שכן חשוב לי זה שהדברים גם יהיו מפורטים, מה שנקרא; אי אפשר לבוא רק עם כוונות טובות, וזה בסדר

אליהו דלל:  צריך באמת להגיע פה להסכמים ברורים ודברים שבהם, מה שנקרא, "הולכים למכולת"

אליהו דלל:  אני מבין שנמצאת איתנו גם מנהלת תחום תקצוב ותמחור, מיכל, ממשרד הרווחה

מיכאל בן-ארי: כן

מיכאל בן-ארי:  אין לי מה להוסיף

אליהו דלל: אוקיי, בסדר

אליהו דלל:  טוב, אגף תקציבים? הוא נמצא בזום? מי נמצא מאגף תקציבים?     

תמי ברנע: עוד לא, אתה אישרת להם לעלות רק בסוף

אליהו דלל: נכון

אליהו דלל:  אנחנו לקראת הסוף, אז תנסו – אם הם נמצאים פה אז אני אשמח להעלות אותם

אליהו דלל:  אם יש מישהו מהשלטון המקומי שרוצה לומר משהו, קלרה חן מהשלטון המקומי, אישה מדהימה שאני מכיר הרבה מאוד שנים, באגף הרווחה בעיריית נתניה

אליהו דלל:  בבקשה, קלרה

קלרה חן: תודה רבה, תודה רבה

קלרה חן:  אני שמחה להגיע לפה, ואנחנו אכן מאושרים על כך שנמצא פתרון לנושא מעונות היום השיקומיים

קלרה חן:  אני מייצגת פה את מרכז השלטון המקומי ביחד עם חברתי, שרית מירושלים

קלרה חן:  קודם כל, כיף לראות גם את משרד הרווחה, וכמובן גם את השר מרגי, שמלכתחילה, מהפעם הראשונה שהצגנו את הסוגייה, הייתה הרגשה שהוא איתנו, שהוא מבין את הסוגייה

קלרה חן:  הסוגייה שלנו היא לא רק למעונות היום השיקומיים, שהיא מסגרת נפלאה, אנחנו מפעילים מעונות יום שיקומיים – אלא לכל המסגרות

קלרה חן:  אנחנו חווים היום נטישה של עובדים של המסגרות שלנו

קלרה חן:  עובדים – ובצדק – לא מוכנים להמשיך לעבוד אצלנו כשהם יכולים לקבל בשלטון המקומי תוספת של 6000 שקל, וזה לא מסתיים בתוספת הזו

קלרה חן:      אז הנושא הזה של השוואת תנאים של עובדים בתחומים של מוגבלויות, ויותר מזה, דני, אני רוצה להגיד שזאת גם הגדרה של התפקידים האלה כתפקידים שמאפשרים גמול

קלרה חן:  אחת הבעיות הקשות שנתקלנו בהן היא שבהוראות התע"ס הם מוגדרים כמטפלים, ומהרגע שהם מוגדרים כמטפלים – אם יש תוספת לסייעות אז היא לא מגיעה אליהם

קלרה חן:  אין בכלל תוספת שמדברת על הנושא של טיפול סיעודי, למשל, במרכזי יום לנכים קשים

קלרה חן:  לא ייתכן

קלרה חן:  אני גם מפעילה שירותים ברשות המקומית, אז אני בשני כובעים - גם של רשות מקומית וגם של מפעילה – ואני אומרת שלמצוא דרגות שכר לעובדים האלה זאת פשוט קריעת ים סוף, והם תמיד יוצאים עם ידם על התחתונה

קלרה חן:      אני רוצה להגיד שכשאסא שלחה אותנו לפה היא ציידה אותנו במכתב שנשלח לשר האוצר ולשר הרווחה על ידי מרכז השלטון המקומי ב-16 במאי, ואומר שהשלטון המקומי נמצא איתנו במאבק הזה, הוא מוכן לתקצב את חלקו בתוך הסיפור הזה, ברור לו שאנחנו חייבים לשמור על העובדים האלה

אליהו דלל: מה שאת אומרת פה זו נקודה חשובה, זה לא מובן מאליו

אליהו דלל:  תבינו את מה שקלרה אמרה כרגע: שהשלטון המקומי מוכן לתת את חלקו, כי המעמד של המטפלות בנושא של המעונות השיקומיים חייב להיראות אחרת

קלרה חן: נכון, של כל המטפלים

קלרה חן:  כי אנחנו מבינים את החשיבות של השירותים המשלימים של שירותי הרווחה עבור אנשים עם מוגבלות

קלרה חן:  אם לא ניתן להם – לא יהיו שירותים, עובדים ינטשו אותנו

קלרה חן:  הם כבר נוטשים

קלרה חן:  אנחנו בפתחו של יישום חוק המוגבלויות – לא תהיה לו שום משמעות אם לא יהיו לנו עובדים

קלרה חן:  אם לא נדאג לזה שעובדים יקבלו תגמול עבור עבודתם - לא יהיו לנו

אליהו דלל: תודה, קלרה, תודה

אליהו דלל:  מישהו מחברי הכנסת רוצה?     

סימון מושיאשוילי: אני

נעמה לזימי: משפט אחד

אליהו דלל: דקה, אני אתן לנעמה

אליהו דלל:  אני אתן לך

אליהו דלל:  לפי הסדר

סימון מושיאשוילי: אין בעיה

אליהו דלל: קודם כל לפי הסדר, זה הסדר, ודבר נוסף – היא גם אישה, ואני גם חבר בוועדה של מעמד האישה, אז ניתן לחברת הכנסת לזימי

נעמה לזימי: רק להגיד: יו"ר הוועדה, לפחות אתה גם מגיע לוועדה כחבר הקואליציה

אליהו דלל: וואו, לקבל מחמאה מהאופוזיציה – יש לי בעיה

נעמה לזימי: כן, זה חשוב

נעמה לזימי:  אנחנו בדרך כלל לא רואים בוועדה החשובה הזאת קואליציה, ובטח שלא גברים

נעמה לזימי:  אז אלי דלל הוא חריג, ולכן גם לך

נעמה לזימי:      אני רק רוצה להגיד, דווקא בקצרה, אני רוצה לברך את הטיפול המהיר

נעמה לזימי:  אנחנו יודעים שהדרך עד לשיקום ממשי של המעונות השיקומיים עוד ארוכה – זה כפל משמעות, אבל לגמרי מתחייב

נעמה לזימי:  השבוע קיימנו סוג של דיון חירום בוועדת הצעירים, באמת בגלל ההורים – ויש פה גם את מורן – שפנו אלינו, וגם הם חלק ממי שמושפעים מזה

נעמה לזימי:  אני דווקא רוצה לברך על הטיפול המהיר הזה של שר הרווחה, מרגי

נעמה לזימי:  באמת, גם אם יש עוד דברים לעשות, והכל – צריך להגיד שכששר נכנס ובכל זאת לא רק אומר, אלא ישר מגיע להבנות, זה לא מובן מאליו

נעמה לזימי:      אתה יודע, חשוב להגיד פה: לא צריך להגיע תמיד לשביתה ולהסלמה לפני שעושים, אפשר גם לעצור דברים לפני כן

נעמה לזימי:  וזה באמת מבורך שזה נעשה, בטח עם ילדים שכל מענה פרא-רפואי שייגרע מהם בכל יום שביתה הוא דרמטי להתפתחות

נעמה לזימי:  אז אני דווקא רוצה לברך

נעמה לזימי:  אפשר וצריך גם לברך על דברים טובים

נעמה לזימי:  ותדעו, כמו שאתם אומרים, שבאמת יש לכם פה שותפות לדבר הזה, ונשמח שוועדת המעקב תחתיך תבחן שהדברים אכן עוברים והכל, כי קורה לא פעם שלא יורד לשטח; לא בהכרח באשמת שר, אבל לא יורד, וצריך גם לוודא שירד

נעמה לזימי:  אז מילה טובה, וכל הכבוד לכם על המאבק

אליהו דלל: תודה רבה, תודה רבה

אליהו דלל:  חבר הכנסת מושיאשוילי

סימון מושיאשוילי: ראשית, ישר כוח על הדיון הדחוף

סימון מושיאשוילי:  הנושא הזה – אין כאן קואליציה ואין כאן אופוזיציה

סימון מושיאשוילי:  אני מצטרף לדברי חברתי, נעמה

סימון מושיאשוילי:  ישר כוח לשר מרגי

סימון מושיאשוילי:  פגשתי בו שלשום בישיבת סיעה ושוחחנו על העניין הזה, אמרתי לו שאני חבר בוועדה הזו, אז הוא אמר "סימון, אני משתדל לעשות כל מה שאפשר"

סימון מושיאשוילי:  אז באמת שמגיע לו, ומגיע לו לא מעט, לשר מרגי

סימון מושיאשוילי:  זהו

אליהו דלל: אתה יכול להעביר לו את המסר שאנחנו באמת פרגנו לו ושהיה פה פרגון מקצה לקצה

אליהו דלל:  להעביר את המסר זה חשוב, כי מגיע לו

סימון מושיאשוילי: מגיע לו, בהחלט מגיע לו

אליהו דלל: חבר הכנסת חילי טרופר, בבקשה

חילי טרופר: אז גם אני, אני רק מצטרף לתודות

חילי טרופר:  גם לך, אלי, גם לקארין שהעלתה, וכולנו, ותודה לכם שהערתם אותנו

חילי טרופר:  כולנו לחצנו מהכיוון שלנו

חילי טרופר:  תודה למרגי, שאני חושב שהוא הקונצנזוס פה, בבית הזה, הוא מוערך אצל כולם

נעמה לזימי: ממש

קארין אלהרר: לגמרי

חילי טרופר: אז תמסור לו

חילי טרופר:  וגם אומרים לו את זה

חילי טרופר:  ואני בעיקר רוצה להגיד תודה – כי אין לנו הרבה הזדמנויות להגיד תודה – לכולכם, לכולכן, שנמצאים ביומיום במקומות הכי חשובים שיש בחברה הישראלית, זה קשה כל יום מחדש, אין לכם בעבודה אפילו יום קל אחד

חילי טרופר:  כמה טוב שאתם שם

חילי טרופר:  אין לי כל יום הזדמנות להגיד לכם תודה, אז תודה גדולה

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה

אליהו דלל:  אני רוצה גם לציין את חבר הכנסת, שלא הספיק לדבר ויצא, חבר הכנסת יוסף אלעטאונה שהיה פה

אליהו דלל:  חשוב לציין את חברי הכנסת שמגיעים לפה, אפילו אם לא הייתה להם אפשרות לדבר באותו רגע, אבל עצם זה שהם נכחו פה – אני חושב שצריך לומר להם תודה

אליהו דלל:  ואני רוצה לפנות לשירלי פינטו, חברת הכנסת לשעבר, שהגיעה לפה

אליהו דלל:  וגם יש פה את התרגום לשפת הסימנים, שזה מאוד חשוב

אליהו דלל:  בבקשה, כן

שירלי פינטו קדוש: (דבריה מתורגמים סימולטנית משפת הסימנים)     תודה, כבוד היו"ר, על הדיון בוועדה

שירלי פינטו קדוש:  אתמול ובימים האחרונים היו לנו, ההורים – גם אני אמא לילדה במעון יום שיקומי, ילדה חירשת, במיחא – היו לנו ימים ושבועות לא פשוטים, ובתור אמא שחווה את זה מקרוב, הקשיים, המאבק, כן ראינו לאורך כל הדרך שיש דיבור עם משרד הרווחה, ושמחתי לראות שבאמת הגיעו אתמול לסוג של הבנות

שירלי פינטו קדוש:  אני באמת רוצה, בהזדמנות הזאת, להודות לשר מרגי על הניסיון לפתור את הנושא הזה

שירלי פינטו קדוש:  כמובן שהמאבק לא הסתיים, יש עוד דרך

שירלי פינטו קדוש:      אני רק אשמח לשאול את משרד הרווחה, כי יש פער אחד שעדיין לא ברור, לא לנו, ההורים, ולא לארגונים; בפועל, מסייעת מקבלת כ-5500 שקל בחודש, והבנתי שבמשרד הרווחה הנתון רשום אחרת, מחולק אחרת בהועדות

שירלי פינטו קדוש:  השאלה: כשההועדה ניתנת פר ילד - על מה היא מושלכת, על מה לא? אולי אני פספסתי משהו

שירלי פינטו קדוש:  כי הבנתי שכשמשווים את שכר הסייעות, צריך לדעת אם משווים אותו מהמציאות או ממה שרשום במערכות

שירלי פינטו קדוש:  אז אני אשמח להבין קצת

שירלי פינטו קדוש:      כולנו באמת פה כדי לעזור לילדים האלה, כולם פה עושים עבודה מדהימה

שירלי פינטו קדוש:  אני יודעת שהסייעות גם לא שם בשביל השם, לא בשביל הכסף, אלא נטו כדי להבטיח שלילדים שלנו יהיה עתיד יותר טוב

שירלי פינטו קדוש:  אנחנו, אני, אעשה הכל כדי שיהיו להם התנאים

שירלי פינטו קדוש:  תודה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  אם יש למשרד הרווחה תשובות, אנחנו נשמח

אליהו דלל:  אם לא, תעבירו אותן אחר כך

אליהו דלל:  בבקשה

מיכאל בן-ארי: אני יכולה להסביר ברמה העקרונית

מיכאל בן-ארי:  באופן עקרוני, כלל תעריפי משרד הרווחה בנויים לפי טבלאות שכר, שבהן אנחנו מתקצבים בדומה לשכר שיש לפונקציה דומה במגזר הציבורי

מיכאל בן-ארי:  אבל בסופו של דבר, ההועדה מגיעה למסגרת, והמסגרת בוחרת איך לחלק את התקציב בין השכר של הסייעות

מיכאל בן-ארי:  זאת אומרת, משרד הרווחה לא מתערב ביחסי העבודה בין הסייעת לבין המפעיל של המעון

מיכאל בן-ארי:  לכן יכול באמת להיות הבדל בין איך שאנחנו מתקצבים לאיך שהם משלמים לסייעת בסופו של דבר

שירלי פינטו קדוש: (בתרגום משפת הסימנים) אני מבינה, השאלה היא אם כשאתם מתקצבים את ההועדה אתם מחשבים הוצאות כמו ארנונה, חשמל, מים, מישהו שמבשל את האוכל – את כל ההוצאות – או שיש תקצוב חסר

מיכאל בן-ארי: באופן עקרוני, זה נבדק - אני לא יודעת כמה פה מכירים – אבל גם בבג"ץ הפנימיות, לאחרונה, שעבר לא מזמן

מיכאל בן-ארי:  ויש בדיקה של כל התקצובים של כל הרכיבים, כן

שירלי פינטו קדוש: תודה

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה

אליהו דלל:  מי נמצא או נמצאת מהאוצר? שירה עמיאל

אליהו דלל:  אוקיי, מאוד חשוב לנו לשמוע את נציגי האוצר

אליהו דלל:  מי עוד רוצה לומר משהו? בבקשה, כן

עירית גזית: שמי עו"ד עירית גזית, מאקי"ם ישראל

עירית גזית:  האמת שאני באתי כדי לומר שפרט למעונות היום השיקומיים, מוגבלות לא מסתיימת בגיל שלוש וגם לא בשעה 13:30 או 14:30 בצהריים אחרי גיל שלוש; והמסגרות המשלימות, הארכות היום – גם ילדים עם מוגבלות שכלית, גם ילדים עם מוגבלות פיזית, גם הם תחת אחריות משרד הרווחה, וגם שם יש מדריכים ומדריכות ומטפלים שעושים עבודת קודש, וגם שם – אני מבקשת שכל הסדר שיחול על מעונות היום השיקומיים יחול גם על המסגרות האלה, מסגרות ההמשך, כי כמו שאמרתי, המוגבלות לא מסתיימת בגיל שלוש והזכויות של הילדים האלה אמורות להישמר להם לאורך כל הדרך

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  נציגת האוצר בזום? שלום, בוקר טוב

בן אבא: שלום, בוקר טוב

בן אבא:  שירה עמיאל בן אבא, רכזת רווחה באגף התקציבים

בן אבא:  אנחנו בפעילות רבת משתתפים היום ולכן לא יכולנו להצטרף לדיון במלואו, אבל אנחנו מכירים את הדברים, גם היינו בדיון שניהלה חברת הכנסת לזימי לפני יומיים, וכידוע, אנחנו בקשר שוטף גם עם מעונות היום בשבועות האחרונים, בהובלת סגנית השר שלנו

אליהו דלל: מה המסר שלכם, או מה אתם יכולים לבשר לנו? מה הבשורה? תראו, אנחנו בדיון חירום קצר

בן אבא: אני חושבת ומאמינה שמשרד הרווחה ייצג את הדברים ואת ההסכמות שהגענו אליהן ביחד, וייצג את זה בדיון

בן אבא:  אני לא חושבת שיש לי מה להוסיף, אם יש שאלות ספציפיות כלשהן - כמובן שאני אענה

אליהו דלל: לא הבנתי, לא הבנתי

אליהו דלל:  מדברים בכסף, זה לא יעזור

אליהו דלל:  יש כוונות טובות, הגיעו להסכמות כלשהן, אבל בסופו של דבר – האם יש הסכמה לתת או להגיע לפתרון בנושא הזה? ואם כן – הדברים ברורים או שיש עוד דברים שצריך לסגור, או משהו כזה?     

בן אבא: אני לא בטוחה שהבנתי את השאלה, יו"ר הוועדה, אבל אני אנסה לענות בכל זאת

אליהו דלל: אני אגיד לך את זה בקצרה: מה הבשורה שלכם חוץ מהכוונות?     

בן אבא: אני אומרת שוב: משרד הרווחה - - -     

אליהו דלל: את רוצה לומר לי שהתקציב יוצא ממשרד הרווחה ולא ממשרד האוצר?     

בן אבא: בכל מקרה, התשלום הוא ממשרד הרווחה

אליהו דלל: לא, ברור לי, אבל השאלה היא אם אתם הולכים להגדיל את התקציב

בן אבא: בסופו של דבר, היה פה הסכם עם הסייעות לגילאים ארבע וחמש, שבגינו מעונות היום השיקומיים פנו ואמרו שיש פער שההסכם הזה יוצר, קושי באיוש

אליהו דלל: הבעיה ידועה, השאלה היא אם יש לכם את הפתרון

אליהו דלל:  אנחנו מדברים על המעונות עד לגיל שלוש

בן אבא: מעונות היום השיקומיים, כפי שאני מניחה שאמרו פה לפני כן – בעצם יינתנו לסייעות התנאים של הסכם הסייעות, שנחתם לגילאי ארבע וחמש

אליהו דלל: האם משרד האוצר מתכוון להשוות את התנאים כפי שאמר אתמול שר הרווחה?     

בן אבא: אני חושבת שעניתי ליו"ר מספר פעמים, אבל אין לי בעיה לענות שוב: הסכם הסייעות של גילאי ארבע וחמש יוחל במעונות היום השיקומיים

אליהו דלל: מדברים על גיל לידה עד שלוש

אליהו דלל:  יושווה, הבנתי, אוקיי

אליהו דלל:  בסדר

אליהו דלל:  לא, כי קשה לי, זאת אומרת, אני רואה שאת מתחמקת, לא יודע

אליהו דלל:  אבל בסדר, הבנתי

אליהו דלל:  תודה רבה לך, אני מאוד מעריך שעלית לזום

אליהו דלל:  אני מודה לך מאוד

אליהו דלל:  עוד מישהו שרצה לומר פה משהו? בבקשה

אליהו דלל:  תודה, את יכולה להמשיך בכנס כדי שנוכל להעביר את התקציב בשבוע הבא

אליהו דלל:  בבקשה

רפי לטנר: ד"ר רפי לטנר, סגן מנהלת המחלקה לאוטיזם, משרד הבריאות

רפי לטנר:  אני מייצג את משרד הבריאות, לא רק את המחלקה לאוטיזם

רפי לטנר:  אנחנו באמת אחראים, יחד עם התפתחות הילד ממשרד הבריאות, על מעונות היום השיקומיים, בתיאום עם הרווחה, ועובדים יחד

רפי לטנר:  מכירים את המעונות השיקומיים זה שנים

רפי לטנר:  שלוש נקודות: ראשית – אני שמח על ההסכם, אבל אי אפשר לבטל את המשמעות של הסייעות

רפי לטנר:  בעינינו, מתוך ניסיון מקצועי, הסייעות הן קריטיות, אי אפשר להתחיל מעונות יום שיקומיים עם ילדים עם נכויות שונות, עם אוטיזם, אבל גם נכויות אחרות, בלי הצוות הזה

רפי לטנר:  הצוות הזה הוא ה-Front line, הוא החיילים שאי אפשר בלעדיהם

רפי לטנר:  ואם הם יברחו – לא יהיו מעונות יום שיקומיים, חד משמעית

רפי לטנר:      שנית: השמיכה היא אותה שמיכה, וברגע שמעלים במקומות אחרים, כמו במשרד החינוך או מקומות אחרים, הן בורחות לנו

רפי לטנר:  והן בורחות כי התנאים במעונות היום השיקומיים הם עוד יותר קשים מאשר במעונות רגילים

רפי לטנר:  אני רק יכול להגיד שכשהבת שלי הייתה סטודנטית – משהו אישי – היא עבדה בין הסמסטרים במעון יום שיקומי; היא החזיקה שלושה חודשים ולא יותר, כי התנאים קשים מאוד

רפי לטנר:  מספיק ילד אוטיסט אחד שנושך כל דבר שזז – וכבר הצוות לא יודע להתמודד; ויש לו כלים, ועובדים איתו, אבל מאוד קשה, ולכל ילד יש את הבעיות המורכבות שלו

רפי לטנר:  אז ודאי שהאנשים האלה צריכים שכר הולם, אחרת הם לא יישארו

רפי לטנר:  ואם נותנים במקום אחד – אי אפשר לתת במקום אחר

רפי לטנר:  הם יברחו

רפי לטנר:      דבר שלישי: יש פה גם משמעות שלא דובר עליה, שאנחנו, במשרד הבריאות, נצטרך להיערך אליה – כנראה יחד עם האוצר, אבל לא ברור בדיוק איך – אבל יש לנו גם סייעות במעונות יום שיקומיים ייעודיים לאוטיסטים, יש סייעות נוספות, שהן חלק מהטיפול הבריאותי המקדם, זה נקרא טב"מ בראשי תיבות; ששם זה חלק מהמודל הטיפולי, סייעות נוספות

רפי לטנר:  הן מיישמות ניתוח התנהגות על ידי עבודה בשטח מול הילדים, מתרגלות איתם

רפי לטנר:  הן באות בשכר שבעצם מגיע ממשרד הבריאות, של הטיפול הבריאותי המקדם

רפי לטנר:  גם הן יצטרכו להשוות, אז יש אפקט ריפל, יש השוואה גם לשם, ונצטרך לראות איך זה יתבטא בתקציב

אליהו דלל: ברור לי

אליהו דלל:  אוקיי, תודה

שרית רחמים: רגע, אדוני, אבל זה לא מסוכם, שגם הסייעות של משרד הבריאות?     

אליהו דלל: סליחה

אליהו דלל:  אני לא יודע, הוא העלה פה נקודה

אליהו דלל:  אני לא יודע

אליהו דלל:  אנחנו מדברים פה על כל המעונות השיקומיים

אליהו דלל:  בסופו של דבר, יש פה מערכת שצריכה להיות משודרגת יותר, כי אנחנו מכירים בזה שהעבודה במעונות השיקומיים היא שונה לחלוטין, ומגיע גם מעמד וגם שכר שונה

אליהו דלל:  אני רוצה להודות לחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין שהגיעה, בבקשה

אליהו דלל:  סליחה, חברים, אנחנו ממש צריכים לסיים, אז כל דבר בקצרה

אליהו דלל:  אני אתן לעוד כמה אנשים לדבר, אבל אחרי חברת הכנסת ח'טיב יאסין, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, כבוד היו"ר

אימאן ח'טיב יאסין:  האמת שאני גם הגשתי השבוע הצעה בנוגע למעונות היום השיקומיים, ולצערי הרב – אני מגיעה עכשיו מוועדת הכספים, בגלל זה איחרתי – אושר תקציב, במקום שכולנו נהיה - - -     

אליהו דלל: את החלפת אותי שם

אימאן ח'טיב יאסין: אני שם, לא החלפתי אותך, אני שם, חברה בוועדה (צוחקת)

אימאן ח'טיב יאסין:  בקיצור, מה שרציתי להגיד זה שבמקום שהיום הזה יהיה יום של בשורות טובות לחברה הישראלית בכלל, ובהחלט לאוכלוסיות המוחלשות, וגם לחברה הערבית, שאני גם שליחה שלה כאן – התקציב לא מביא את הבשורות האלו, לצערי הרב

אימאן ח'טיב יאסין:  ושוב פעם, לצערי הרב, כל הסיסמאות ששמענו בבחירות לגבי חינוך חינם מלידה עד שלוש, לכלל ילדי החברה הישראלית – אנחנו רואים שהתקציב אושר וזה לא נמצא בתוך התקציב

אימאן ח'טיב יאסין:      ספציפית בנוגע לסוגייה הזאת, אני רק רוצה להגיד דבר אחד: לצערי הרב, המעמד של הסייעות במעונות היום הוא מעמד מאוד-מאוד נמוך ומביך, וצריך להביך כל אחד ואחת שיושב בעמדת החלטה; קל וחומר אם אנחנו מדברים על סייעות במעונות יום שיקומיים או טיפוליים

אימאן ח'טיב יאסין:  לעבוד עם ילדים קטנים בגילאים כאלה – זה מחייב הרבה אנרגיות, הרבה נתינה, הרבה עשייה, הרבה רצון, הרבה פניות רגשית, וגם כוחות נפשיים ופיזיים

אליהו דלל: נכון

אליהו דלל:  דיברנו על זה פה

אימאן ח'טיב יאסין: ולצערי הרב עושים איפה ואיפה גם בין הדברים – זה לא יכול להיות, ולא מתקבל על הדעת

אימאן ח'טיב יאסין:  ולכן אני פונה לכבודך כיושב ראש הוועדה לזכויות הילד, ואתה חבר בממשלה, אתה במפלגה של השלטון, ויש לך את היכולת להשפיע על החברים שלך עכשיו-עכשיו, לפני התקציב, לעשות מעשה

אליהו דלל: תודה רבה

אימאן ח'טיב יאסין: ואני יודעת שאני מטילה עליך עוד נטל, אבל בשביל זה כולנו כאן

אליהו דלל: זה בסדר, לכל חברי הכנסת פה יש כתפיים רחבות מאוד ואחריות גדולה מאוד

אליהו דלל:  בכל מקרה, הנושא הזה עלה פה, בשביל זה קיימתי פה ישיבת חירום

אליהו דלל:  ואני חייב לומר שחברי הכנסת וגם השרים, והשר הממונה – אני חושב שהם מבינים את זה והם יטפלו בהתאם

אליהו דלל:  אני רוצה לשמוע את שרה רוזן, בבקשה

אמרי רון: שלום וברכה לכולם, תודה על ההזדמנות

אמרי רון:  אני שרי רוזן, גננת במעון שיקומי כבר כמעט 20 שנה

אמרי רון:  אני רוצה להסביר קצת על המשמעות של התפקיד שלנו כצוות חינוכי במעון שיקומי

אמרי רון:  אני כגננת, וכמובן שכל הסייעות שמדוברות פה מאוד – התפקיד שלנו הוא ממש תפקיד מציל חיים במובן הכי פשוט של המילה

אמרי רון:  זה ממש לא דומה למעון רגיל, שגם אם הצוות יתחלף כל שנה אין לזה כל כך הרבה משמעות

אמרי רון:  אצלנו, הניסיון הוא קריטי; במיוחד כשאנחנו יודעים שגם הצוות המקצועי הפרא-רפואי באמת לוקה בחסר, אז הניסיון של הגננת הוא זה שמחזיק את הילדים ואת הטיפול שלהם

אליהו דלל: אני מתנצל, פשוט בדקה ל-11:00 אנחנו שומעים את הצפצופים

אליהו דלל:  אנחנו חייבים לסיים, כי יש מליאה

אליהו דלל:  אז בואו נעשה ככה: כל אחד 30 שניות

אליהו דלל:  אני אתן גם לאחד ההורים

אליהו דלל:  ממש בקצרה

אמרי רון: אני כן רוצה להגיד שזה באמת אפילו ברמת האוכל של הילדים; יש לי עכשיו בגן ילדה שבשנה שעברה לא ידעו להאכיל אותה, והיום - רק בזכות הניסיון שלנו כצוות – הילדה אוכלת

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  אני מאוד מעריך אתכם, גם ציינו את זה קודם

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  בבקשה, נציג ההורים

אליהו דלל:  אחד ההורים

דימה גרינקו: בוקר טוב, אנחנו אנה ודימה, אנחנו ההורים של לביא, בן שלוש וחצי, נמצא במסגרת אלו"ט

דימה גרינקו:  הסיבה שאנחנו פה היא שלילד שלנו הרבה יותר מסוכן להישאר בבית מאשר להמשיך את המסגרת

דימה גרינקו:  הסיפור הזה מסוכן ברמה של סכנת חיים, כי אם לא יהיה מישהו שישקיע בו וידאג לזה שיתפתח ויתחיל לדבר – זה פשוט ייגמר שם

דימה גרינקו:  הוא נמצא בסכנת חיים תמידית, וצריך שיהיו עליו ארבע עיניים

אליהו דלל: תודה, הבהרת את זה הכי טוב

אליהו דלל:  עוד מישהו רצה, בבקשה?     

אימאן ח'טיב יאסין: רק משפט, להגיד על השדולה, רק להכריז שהוקמה שדולה למען המטפלות, ואני מזמינה את מי שמוכן, רוצה, יכול, להצטרף לשדולה הזאת

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  תודה, אימאן

אליהו דלל:  בבקשה, חנית

חנית כהן: מדהימה, תודה רבה

חנית כהן:  חנית כהן, גם מייצגת את ועד מפעילי מעונות היום השיקומיים

חנית כהן:  יש לי שני נושאים שאני חושבת שמאוד צריך לתת עליהם את הדעת

חנית כהן:  ראשית: אנחנו שמחים לשמוע את הכוונות, אבל עד לרגע זה לא ניתנה לנו שום אמירה קונקרטית על מה זה אומר

חנית כהן:  בשורה התחתונה אנחנו שומעים גם את האוצר וגם את הרווחה על הכוונות הטובות, אבל עד לרגע זה לא קיבלנו הבטחה קונקרטית וברורה על טיב התוספת

חנית כהן:      שנית: לוחות הזמנים – חבר'ה, זה התחיל ב-1 באפריל, הסייעות ברשויות המקומיות כבר מקבלות את התוספת, הזליגה של סייעות מהמעונות שלנו כבר התחילה

חנית כהן:  אוטוטו המעונות ייסגרו – לא באשמתנו או לא כי אנחנו לא רוצים להפעיל, אלא כי אין סייעות

חנית כהן:  ולכן יש דחיפות לטפל בנושא הזה, ולוחות הזמנים הם קצרים

חנית כהן:  גם את זה חשוב להגיד

אליהו דלל: עוד מישהו או מישהי ל-30 שניות? בבקשה

שרית רחמים: כן, שרית רחמים, ממונה על מחלקת שיקום בעיריית ירושלים, ברווחה

שרית רחמים:  אני רק רוצה להגיד שהבעיה היא אפילו יותר מורכבת ממה שתואר פה – צריך לזכור שיש גם פעוטות שלא משולבים במעונות שיקומיים, יש פעוטות שנמצאים בחלופת מעון, בגלל שבגלל המורכבות שלהם הם אפילו לא יכולים להגיע למעון שיקומי

שרית רחמים:  הם נמצאים בבית ואמורים לקבל את הטיפולים בבית; צריך לקחת בחשבון גם את הצוות הטיפולי שאמור להגיע אליהם לבתים, אלה מקרים מאוד מורכבים

שרית רחמים:  צריך לקחת בחשבון את הסייעות ואת המטפלות בתוכניות כמו "מסיכון לסיכוי", של ילדים עם עיכוב התפתחותי שמשולבים במעונות רגילים כדי לנסות ולשלב אותם

שרית רחמים:      דיבר פה קודמי בנושא משרד הבריאות – הפערים בטיפולים הפרא-רפואיים: התעריף של קופת חולים לטיפול פרא-רפואי לעומת מה שעולה בפועל, שהמעון צריך לשלם למטפלים פרא-רפואיים, יש פה פער גדול

שרית רחמים:  דבר נוסף זה הנושא של מבנים, שאין לו שום שיפוי, אין לו שום ביטוי, לעומת מבנים של מעונות לילדים שהם לא במעונות שיקומיים, או כיתות חינוך; גם הסוגייה הזו צריכה להילקח בחשבון

שרית רחמים:  משפט אחרון: מצב החירום הזה הוא לא רק לגבי מעונות שיקומיים – כבר יש לנו מסגרות של יום ארוך של ילדים שנסגרו, שכיתות נסגרו, שתוכניות לא פועלות

שרית רחמים:  המשמעות היא הורים שנשארים בבית, המשמעות היא השפעה על כל המשק כולו, ולא רק על הנושא הזה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  עוד נציגה אחת

אליהו דלל:  בבקשה, כן

הדסה וולך: אני אמא לילד בן שנה, המציאות של ילד חדש במשפחה היא מאתגרת מאוד, ילד מיוחד, והמחשבה שאנחנו בעצם הולכים להתמודד עם כל הדבר הזה לבד מכבידה עלינו, מעיקה עלינו מאוד-מאוד

הדסה וולך:  אנחנו מצפים לסיוע שלכם, אנחנו בידיים שלכם

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה

אתי לבני: מילה – אתי אלוני, מנהלת חטיבת החינוך באלו"ט

אתי לבני:  ראשית: חברת הכנסת פינטו לא הייתה פה קודם, כשדיברנו על הברכות; אני מבקשת לברך אותך במאבק עם ההורים, עבודה מצוינת שעשית יחד עם ההורים כדי להביא למודעות למאבק, ואנחנו איתכם, ההורים, כי בסופו של דבר אנחנו פה המפעילים, אבל ההורים מתמודדים עם זה כל יום, כל דקה, כל רגע

אתי לבני:      דבר אחרון: 1 בספטמבר עומד בפתח, אני מסתכלת לשם

אתי לבני:  אנחנו צריכים לראות את השנה הבאה

אתי לבני:  אם זה לא נפתר עכשיו – אנחנו לא פותחים את 1 בספטמבר, זה העניין

אליהו דלל: תודה רבה

שרית רחמים: ברשותך, היו"ר, רק בקשה – לצרף את נציגי הרשויות המקומיות והשלטון המקומי לדיונים שהוזכרו פה, שהולכים להתקיים, כי הרשות המקומית היא קריטית

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה

אליהו דלל:  אנחנו נציין את זה, 100 אחוז

אליהו דלל:  תודה רבה, זה יהיה בפרוטוקול

אליהו דלל:  אני מבקש ככה: לקבל דיווח ממשרד הרווחה – מה נקבע, תהליך המשא ומתן, איפה זה עומד והאם זה נסגר

אליהו דלל:  אני לא חייב את כל הפרטים, אבל חשוב מאוד לפחות בראשי פרקים

אליהו דלל:  וכמובן, לשתף במשא ומתן – כמשקיפים, או בכל צורה שתרצו – גם את השלטון המקומי

קלרה חן: כשותפים, כשותפים

אליהו דלל: חברים, אני לא אקבע לשר אם תהיו כשותפים או לא, אני יכול לבקש

אליהו דלל:  ולכן, אמרתי שאני מבקש ממשרד הרווחה לבחון את הנושא הזה, ואם לא – כמשקיפים

קלרה חן: זה עצוב לי מאוד, כי לפעמים שוכחים שהרשות המקומית מיישמת את מדיניות הממשלה

אליהו דלל: קלרה, אני מבין את זה, אמרתי את זה

אליהו דלל:  אני אשמח מאוד, בסדר? תרשמו שזאת בקשה שלי, לשתף, ושיהיו שותפים, בסדר? דבר נוסף: מבחינת לוח זמנים – הייתי רוצה שזה יהיה כמעט מיידי, אני לא רוצה לקבוע איזשהו זמן; אבל בואו נניח – אם זה סוף החודש, כי אני מניח שזה באמת עניין של ימים, או מיד אחרי זה – אז בואו ניקח עד 15 ביוני

חנית כהן: הובטח לנו עד שבועות

אליהו דלל: בסדר, אז אני אמרתי – עד סוף החודש, זה בעצם שבועות

אליהו דלל:  ואני רוצה לנהל אחר כך ישיבת מעקב, אנחנו נקבע את זה עוד משהו כמו חודש-חודשיים, נראה לפי סדר היום שנוכל, אבל כמובן שזה לא יהיה לפני הפגרה, בסדר? חברים, תודה רבה לכולם