ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 66, 2023-06-13 00:00

יוסף טייב: צוהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט

יוסף טייב:  הצעה לדיון מהיר, הראשונה, ומזל טוב, חברת הכנסת שלי טל מירון

שלי טל מירון: תודה רבה

רון כץ: בנושא חשוב

יוסף טייב: בנושא חשוב מאוד

יוסף טייב:  "ממצאי פערי הייצוג של אוכלוסיות מוחלשות בהשכלה הגבוהה"

יוסף טייב:  אם הייתה אמירה כשהגעתי לשדולה על השכלה גבוהה, אומנם באיחור, אבל הגעתי, ואמרו לי שוועדת החינוך לא מתכנסת מספיק סביב הנושא של השכלה גבוהה, אז אני חושב שהשבוע אנחנו משלימים את הפער, ובשבוע שאחרי זה

יוסף טייב:  בהחלט השכלה גבוהה הוא נושא חשוב מאוד

יוסף טייב:       כשאנחנו מדברים על הנושא של ייצוג של אוכלוסיות מוחלשות בהשכלה הגבוהה אנחנו מדברים על מגוון רחב של אוכלוסיות מוחלשות, ביניהם גם עולים, ואני חושב שגם לכך ראוי להתייחס

יוסף טייב:  מדברי ההסבר שקראתי אני מבין שישנן מס' בעיות, ואני אתן לך לפרט אותן, בבקשה, שלי

שלי טל מירון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה לחברי הכנסת שנמצאים כאן, ותודה רבה לכל המכובדים שהגיעו לדיון החשוב הזה

שלי טל מירון:  אני רוצה לקרוא את דברי ההסבר רק כדי לתת רקע כללי לדיון, ולפני זה גם להגיד תודה רבה לממ"מ שעשה מחקר חשוב מאוד לבקשתי, והוא הבסיס לממצאים ולדיון החשוב הזה

שלי טל מירון:       במחקר החדש של מרכז המחקר והמידע של הכנסת נמצא כי אנשים מרקע כלכלי נמוך יותר – יש שם חלוקה לאשכולות, כשהממ"מ יציג את המחקר הוא יסביר – מיוצגים בחסר משמעותי עצום כמעט בכל מוסדות הלימוד ובכל סוגי התארים

שלי טל מירון:  לעומת זאת, אוכלוסייה מהרקע הכלכלי-חברתי המבוסס ביותר מיוצגים בעודף משמעותי בהשכלה הגבוהה

שלי טל מירון:  לדוגמה, המחקר מצא שיש אוניברסיטה שכמעט 60% מהסטודנטים שלה לתואר ראשון מגיעים מהאשכולות הכלכליים העליונים – 10-9, למרות שהם מהווים פחות מ-13% מהאוכלוסייה, וכ-7% בלבד מהסטודנטים שלה מגיעים מאשכולות נמוכים, שזה 4-1, על אף שהם מהווים מעל 50% מהאוכלוסייה

שלי טל מירון:       בנוסף, המחקר מצא שיש מתאם בין המשך לתואר מתקדם יותר לבין מעמד כלכלי גבוה יותר

שלי טל מירון:  זאת אומרת שהחזקים יותר ממשיכים מן הסתם לתארים מתקדמים, והחלשים הרבה פחות

שלי טל מירון:  מכך עולה הטענה שיש לעשירים יותר כלים להמשיך לתואר מתקדם, שהוא יותר יקר, ושפעמים רבות קשה יותר לקבל בו מלגה

שלי טל מירון:  אנחנו צריכים למצוא את הכלים הנכונים לסייע למעמדות פחות חזקים להגיע גם כן לתארים מתקדמים על אף הקושי הכלכלי והחברתי, ולשבור את תקרת הזכוכית

שלי טל מירון:  מבקשת לקיים דיון, הינה אנחנו פה מדברים עליו

שלי טל מירון:  אז קודם כול תודה לך, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון

שלי טל מירון:  ותודה גם לחברי הכנסת נעמה לזימי ומיכאל ביטון שהצטרפו לבקשה שלי, והם פה איתנו

שלי טל מירון:       הרבה מאוד שנים האוניברסיטאות מדברות בקרב הציבור על כך שהקבלה שלהן מגוונת ויש כל מיני מנגנוני העדפה מתקנת, אבל המחקר שהתפרסם עכשיו מראה לנו תמונת מצב אחרת, תמונת מצב רעה

שלי טל מירון:  קיבלתי מס' פניות ציבור שדיברו על כך שמנגנוני הקבלה על בסיס חברתי-כלכלי לאוניברסיטאות, ואין בעצם אפשרות לקבל מלגות על הרקע הסוציו-אקונומי

שלי טל מירון:  לדוגמה, באוניברסיטת רייכמן בתואר שני, מדור התואר השני מפרסם שיש אך ורק מלגת הצטיינות בסוף השנה

שלי טל מירון:  זאת אומרת שרק אחרי שכבר נכנסת לאוניברסיטה ועשית את שנת הלימוד אתה יכול להעמיד מועמדות

שלי טל מירון:       ברור לכולנו שהאקדמיה וההשכלה הגבוהה זה כלי מאוד חשוב למוביליות חברתית, ובעצם ליציאה ממעגל העוני, המעגל האין-סופי הזה שאנחנו רוצים לשבור

שלי טל מירון:  כל עוד רק העשירים לומדים, מפתחים את עצמם ומתקדמים, אנחנו בעצם לא נותנים שום אפשרות לאוכלוסייה מוחלשת יותר להתקדם ולהשתלב בחברה הישראלית בתפקידים מתקדמים

שלי טל מירון:       בלי שילוב של הפריפריה ושל אנשים מרקע כלכלי נמוך הפערים בחברה שלנו רק ילכו ויגדלו, והקיטוב יקרע אותנו מבפנים, ולכן אנחנו מקיימים את הדיון החשוב הזה

שלי טל מירון:  אני אתן כמובן לממ"מ להציג את הנתונים עצמם שנדבר עליהם, אבל חשוב לי להגיד שהדיון הזה בעיני חייב להיות דיון שמדבר גם על כלים אופרטיביים אפקטיביים מה אנחנו באמת יכולים לעשות

שלי טל מירון:  לא רק לדבר על זה, לדבר על זה זה חשוב מאוד, זו התחלה, אבל זה לא מספיק

שלי טל מירון:  אנחנו צריכים לנקוט צעדים אמיתיים כדי לאפשר שילוב של אוכלוסיות אחרות בהשכלה הגבוהה, ויש מנגנונים קיימים, ואפשר להביא גם עוד מנגנונים ממודלים אחרים בעולם, בין אם זה העדפה מתקנת, בין אם זה מלגות, ובשיטות אחרות

שלי טל מירון:  גם נשמע גורמים ונבין מה יש להם להגיד בנושא

שלי טל מירון:       ואני רוצה לבקש ממך ולהפציר בך להיות שותף שלנו בדבר הזה, ולסייע לנו גם מול הממשלה והקואליציה בעבודה אמיתית אופרטיבית באיך אנחנו מקדמים את הנושא הזה

שלי טל מירון:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  מיכאל, לפני שאני נותן לך, lady first, אני רוצה לתת לחברת הכנסת נעמה לזימי, ואגב, הגעת לחדר הנכון, כן?      

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  קודם כול לומר, יו"ר הוועדה, וחברת הכנסת שלי ומיכאל, אתמול התקיים בוועדת הצעירים דיון ראשון על דור ראשון להשכלה גבוהה

נעמה לזימי:  וכמה הממשק הזה הוא ממשק מקביל וחשוב

נעמה לזימי:  היה באמת יום הסטודנט שנדחה בזמנו, והדיון על הדור הראשון נדחה, ובאמת יצא רצף של שני דיונים באותו נושא באיזשהו מקום, כי ההקשר לא פעם לאי נגישות להשכלה זה גם אלמנט כלכלי

שלי טל מירון: ברור

נעמה לזימי: כמו שזה אלמנט אתני ושל חברות מודרות כמו חברות מהאוכלוסייה הערבית, החרדית, מזרחיים, ואוכלוסיות נוספות

שלי טל מירון: עולים חדשים

נעמה לזימי: עולים חדשים בוודאי

נעמה לזימי:  ובאמת הבאנו אתמול את כל הקולות, ואת סיום הדיון סיים סטודנט בשם נתנאל, והוא דיבר פתאום על העוני, על האי נגישות הכלכלית, ועל איך זה לממן חיים תוך כדי לימודים

נעמה לזימי:  הסכנה לנשירה, ובכלל, לא לעמוד בכל יתר הדברים בגלל סיטואציה שהיא סיטואציה של חיים, עומדת בפניהם כל הזמן

נעמה לזימי:  ואני חושבת שזה ממש מבורך שהדיון הזה מתקיים פה בוועדת החינוך, כי יש מה לעשות ואפשר לעשות, ולא רק דרך פילנתרופיה, גם דרך המערכות, וגם דרך הוועדות, והכנסת, וחקיקה, ומקסום הדברים

נעמה לזימי:       ודבר אחרון שאני רוצה להגיד, יו"ר הוועדה, אנחנו גם צריכים להסתכל איך אנחנו ממגרים את מלכודות העוני

נעמה לזימי:  אחד החוקים שאני מנסה להעביר – והוא עבר ועדת שרים בכנסת הקודמת, אבל באותו שבוע גם נפלה הממשלה, אז הוא לא זכה לטרומית אפילו – זה חוק שאומר שהורים יחידניים, כשברובן אימהות יחידניות, המקבלים הבטחת הכנסה, לא תישלל מהם הבטחת ההכנסה בזמן הלימודים לאקדמיה

נעמה לזימי:  אתה יודע כמה החוק הזה עולה? לא סתם אגף תקציבים, שלא אוהב בהבטחת הכנסה, אישר אותו, 1

נעמה לזימי: 6 מיליון

נעמה לזימי:  ואתה יודע מה המשמעות הזאת עבור הורים שלא צריכים לבחור בין לחם לילדים שלהם לבין לצאת אל מעבר למעגל העוני? לא להזדקק לאחר התואר להבטחת ההכנסה, כי הם יוכלו לעבוד

נעמה לזימי:  הרי האינטרס שלנו שקצבה לא תהיה מקום שכולא אותנו, אלא קצבה תהיה מקום שמאפשר להרים אותנו, להצמיח אותנו, ולהגשים את עצמנו

נעמה לזימי:  לא כולם מתחילים ללמוד בגיל 20

נעמה לזימי:  יש כאלה שנסיבות חייהם לא מביאות אותם לשם

נעמה לזימי:  אבל בגיל 30, 35 או בגיל 40 עם ילדים פתאום הם רוצים משהו אחר, גם עתיד עבור הילדים שלהם, שעוני לא יהיה רב-דורי, וגם עתיד עבור עצמם

נעמה לזימי:  וזה טוב, וזה חיובי, ואפשר לייצר את זה

נעמה לזימי:  אז בגלל זה שאפו על הדיון הזה, שלי, יוסי, תודה רבה

נעמה לזימי:  אני שמחה להיות פה, ושותפה להכול ממש

יוסף טייב: אני מציע שנפעל ביחד מול אגף התקציבים, יש פה חוק מעניין, ואנחנו נלמד אותו

נעמה לזימי: אני אשמח

נעמה לזימי:  אני אעביר לך אותו גם

נעמה לזימי:  תודה

יוסף טייב: חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה

מיכאל ביטון: צוהריים טובים לכולם, היושב-ראש, תודה שנעתרת וזימנת במהירות את הדיון הזה

מיכאל ביטון:  חברות הכנסת שלי טל ונעמה לזימי, טוב להיות איתכן במאבקים כאלה

מיכאל ביטון:  כמה ימים עוד נשב ונסביר על פערים ועל אי שוויון? תדמיין בעוד חמש שנים ועדת חינוך, אני לא אברך אותך שתעמוד בראשה, אולי תהיה שר או משהו אחר

יוסף טייב: לא, תשאיר אותי פה, אני שמח מאוד

מיכאל ביטון: ואתה תראה, יבואו לפה, ויגידו לך: אלה הפערים

מיכאל ביטון:  ולפני עשר שנים הטבלה הירוקה והאדומה הזאת הייתה דומה

מיכאל ביטון:  ואתה שומע ששר החינוך אומר בפרס ישראל: אני רוצה לתת שוויון הזדמנויות

מיכאל ביטון:  אבל העגלה נוסעת, אף אחד באמת לא עושה את המאמץ הנחוש לצמצם פערים בשוויון הזדמנויות

מיכאל ביטון:  ופה מדובר על האקדמיה

מיכאל ביטון:  ושוויון הזדמנויות באקדמיה לא ייפתר כאשר כל אחד יטמון את הראש בחול, ראשי האוניברסיטאות יתבצרו בפסיכומטרי ובבגרויות ויאשימו את התיכון, והתיכון יאשים את האוניברסיטאות שהן לא מותאמות לקהלים ולציבורים ולאנשים

מיכאל ביטון:  הפסיכומטרי הוא הרוצח השקט של נגישות לאקדמיה, כי הוא לא מאפשר לאנשים שלא מותאמים לקצב של שאלה בחצי דקה, שאלות דביליות לפעמים, שאלות שהתוכן שלהן בכלל לא מובן לאדם שהוא עולה חדש, או שהוא לא מכיר את הסביבה הזאת של תוכן השאלות הללו

מיכאל ביטון:  וכך אתה מגלה שכבר דרך הפסיכומטרי אתה זונח עולמות שלמים

מיכאל ביטון:       נהוג היה לתת במקומות מסוימים את האפשרות לשנה ראשונה על תנאי, ופוחדים לתת את זה

מיכאל ביטון:  ואפשר היה לתת את זה

מיכאל ביטון:  ואתה רואה את המל"ג, שניסינו טיפה לתעדף את בני הנגב שיגיעו לרפואה, כי אחוז גבוה מהם נשאר, ומטבע הדברים הם פחות סוציו-אוקונומי גבוה, המל"ג התנגד לתעדף את בני הנגב לרפואה בבן גוריון

מיכאל ביטון:  אם אתם תתנגדו לדברים כאלה, אם לא תהיה יזמות, אז מה בסוף? כולם הולכים למכללות

מיכאל ביטון:  כן צריך להוריד את הכובע בפני המכללות, הן עושות נגישות להשכלה גבוהה, כולל בעיות של הפרעות קשב

מיכאל ביטון:  תבדוק איפה הנכונות לטפל באנשים עם בעיות קשב, תראה פה בירושלים במכללה, תראה בתל חי, תראה בספיר, תבדוק באוניברסיטה כמה הם "מתאבדים" על ילדים עם קשיים, אתה לא תמצא "התאבדות"

מיכאל ביטון:       ואני עשיתי את התארים שלי באוניברסיטה, אבל אני ילד שלא גמר בית ספר

מיכאל ביטון:  ההתאמה שלי לאוניברסיטה הייתה במינוס, אז מה אמרו לי? רציתי להיות פסיכולוג

מיכאל ביטון:  אמרו לי: לא, אתה מתאים ל-BA כללי

מיכאל ביטון:  אמרתי: תנו לי שנת ניסיון, אני אביא ציונים

מיכאל ביטון:  הייתי קצין בגולני

מיכאל ביטון:  אמרו לי: לא, אתה לא משכיל

מיכאל ביטון:  אז עשיתי שנה ראשונה ב-BA כללי בספרות וארכיאולוגיה

מיכאל ביטון:  ואז שיפרתי בגרויות, ושלוש פעמים פסיכומטרי, והתקבלתי לפסיכולוגיה

מיכאל ביטון:  וגם אמרו לי: אתה על תנאי

מיכאל ביטון:  אמרתי: אין בעיה

מיכאל ביטון:  אתה צריך להביא 85 כדי לשרוד

מיכאל ביטון:  עם ילדים בבית, עם עבודה במשרה מלאה, הבאתי ממוצע 91

מיכאל ביטון:  למה? כי היה שם פרופ', איש טוב שאמר: בוא, תראה שאתה יכול

מיכאל ביטון:  שנה א'

מיכאל ביטון:       תפתחו את השערים, תיקחו את המשימה שלכם

מיכאל ביטון:  כל אוניברסיטה שבה העמודות של 8-7 ו-10-9, לפי המחקר של אגף המחקר, היא ירוקה, זה אומר שיש ייצוג יתר לאשכולות גבוהים וייצוג חסר לאשכולות נמוכים

מיכאל ביטון:  מה אתם עושים כדי לצמצם את הפערים האלה? אתם בכלל מרגישים אחריות על הדבר הזה? אני אומר לך שזה לא יקרה אם לא יהיה משקל, ויהיו אפילו סנקציות, וקיצוץ תקציבי ותגבור, ואם שר החינוך לא יגיד: מי שלקח סוציו-אקונומי נמוך והביא לתואר שני וראשון, 70% תגבור תקציבי פר ראש

מיכאל ביטון:  מי שלא עשה את זה, קיצוץ

מיכאל ביטון:  לכו לעבוד, אחרת נישאר פה בעוד חמש שנים עם אותו מחקר

מיכאל ביטון:  זה המצב האמיתי

סימון דוידסון: מיכאל, למה לא לתת נקודות זכות? אלא להפך, להוסיף לאקדמיות שכן לוקחות את התלמידים

מיכאל ביטון: כן, אמרתי, לתמרץ

סימון דוידסון: לא לקצץ, לתמרץ אותם

מיכאל ביטון: לתמרץ, תן יותר

מיכאל ביטון:  אבל תעניש את מי שסגור בפני סוציו-אקונומי נמוך

מיכאל ביטון:  למה המדינה צריכה לממן אותו בשווה למי שמתאמץ לקבל סוציו-אקונומי נמוך? למה, בבית ספר כשאנחנו עובדים עם ילדים בסיכון לא מכפילים פי שלושה את התקציב? מי שרוצה לעבוד עם ילדים שצריך לתת להם הזדמנות לאקדמיה, שישקיע בהם

מיכאל ביטון:  מי שלא מתאמץ לקצץ אותו

מיכאל ביטון:  אי-אפשר לעשות שינוי חברתי ולהגיד כמה הפערים, והולכים לישון, הכול טוב

מיכאל ביטון:  בלי צעדים דרסטיים שגובים מחיר בתדמית ובתקציב של מוסדות שלא התאמצו לצמצם פערים, ממומנים באופן מלא על ידי המדינה, לא יקרה כלום

יוסף טייב: תודה רבה, מיכאל

יוסף טייב:  אסף מהממ"מ, בבקשה

אסף וינינגר: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, אני אציג כאן כמה ממצאים מרכזיים מתוך מסמך שכתבנו עבור חברת הכנסת שלי טל מירון בנושא של סטודנטים ומערכת ההשכלה הגבוהה לפי רקע חברתי-כלכלי

אסף וינינגר:       נתחיל

אסף וינינגר:  קודם כול דבר ראשון שעשינו כדי שיהיה לנו איזשהו בנצ'מרק, שאחר כך נוכל על בסיסו להסתכל על ההתפלגות של הסטודנטים, בדקנו בכלל מה ההתפלגות של האוכלוסייה בישראל לפי אשכולות חברתיים-כלכליים בגילים 18 עד 30, שהם גילאים צעירים, גילאים שרלוונטיים להשכלה גבוהה בישראל

אסף וינינגר:  אז כאן אתם יכולים לראות את ההתפלגות

אסף וינינגר:  המקור כמעט של כל הנתונים בעיבוד שלנו הם של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה

אסף וינינגר:  מה שחשוב לומר לגבי אשכולות הלמ"ס כאן זה שהניתוח של האשכולות נעשה לפי הרזולוציה המצומצמת והמדויקת ביותר שקיימת בלמ"ס

אסף וינינגר:  זה לא משהו שבדרך כלל מכירים, בדרך כלל מכירים אשכולות של רשויות

אסף וינינגר:  הלכנו עד רמה של אזורים סטטיסטיים, זאת רמה של שכונות בתוך רשויות מקומיות ויישובים במועצות אזוריות

אסף וינינגר:       אל תסתכלו על הנתונים, אני לא מצפה שתראו פה את המספרים, אני אסביר באופן כללי איך הנתונים כאן בנויים

אסף וינינגר:  כאן הסתכלנו על התפלגות סטודנטים לתואר ראשון לפי אשכול חברתי-כלכלי, אותם אשכולות שעליהם דיברתי, לפי אותן חמש קבוצות שראינו קודם באוכלוסייה, ולפי סוג המוסדות

אסף וינינגר:  אתם יכולים לראות מימין

אסף וינינגר:  עכשיו נעבור הלאה ואז נסביר מה עשינו, זה מופיע במסמך שגם מצוי לפניכם

אסף וינינגר:  בדקנו אחד מול אחד האם יש לנו ייצוג עודף או ייצוג יתר

אסף וינינגר:  תאים שבהם מצאנו ייצוג חסר שגדול מחמש נקודות צבענו באדום, תאים שבהם נמצא ייצוג עודף שגדול מחמש נקודות נצבעו בירוק, ותאים שלא נמצא בהם לא זה ולא זה לא נצבעו

אסף וינינגר:  המטרה של זה הייתה להשוות בין התפלגות האוכלוסייה לבין התפלגות הסטודנטים כדי לבחון האם הייצוג של כל קבוצה באקדמיה תואם את חלקה באוכלוסייה

אסף וינינגר:    אז אפשר לראות כאן בצורה מאוד מאוד ברורה שבאשכולות 1 ו-2 יש לנו ייצוג בחסר גדול, גם באשכולות 3 ו-4, בעיקר באוניברסיטאות

אסף וינינגר:  ולעומת זאת, באשכולות 7 עד 10 ברוב המקרים אנחנו רואים ייצוג יתר, ייצוג עודף

אסף וינינגר:  ניתן איזושהי דוגמה

אסף וינינגר:  חלקם של הסטודנטים שמשתייכים לאשכולות 2-1 מכלל הסטודנטים שלומדים באוניברסיטאות המתוקצבות, אנחנו יכולים לראות שהוא עומד על 6%, ואת זה בחנו למול חלקה של האוכלוסייה שמשתייכת לאותם אשכולות בקרב כלל האוכלוסייה בישראל בגילים הרלוונטיים, ששם הנתון היה קרוב ל-23%

אסף וינינגר:  6% מול 23%

אסף וינינגר:  לכן מדובר כאן בייצוג חסר של 17%

אסף וינינגר:  פה בדקנו את אותו דבר רק בתואר השני

אסף וינינגר:  אנחנו רואים תמונה דומה כאן

אסף וינינגר:  גם פה באשכולות 1 ו-2 ייצוג חסר, באשכולות 4-3 אנחנו רואים כבר איזשהו שינוי קטן במכללות האקדמיות הלא מתוקצבות, ובמכללות האקדמיות לחינוך אנחנו אפילו רואים ייצוג יתר

אסף וינינגר:  ובאשכולות החזקים 7 עד 10 אנחנו רואים פחות את התמונה החזקה של הצבע הירוק

אסף וינינגר:  זאת אומרת שהדברים כבר נראים קצת אחרת, בעיקר במכללות

אסף וינינגר:  עד כאן לחלק הזה של הנתונים מתוך המסמך שלנו

אסף וינינגר:       עכשיו אחרי שהצגנו וראינו את נתוני ההשכלה הגבוהה חשוב, וגם את זה אמרנו במסמך, לשים את הדברים בהקשר רחב יותר, והוא שיש פערים לימודיים גדולים מאוד בין קבוצות אוכלוסייה מרקע חברתי-כלכלי שונה עוד לפני שהן מגיעות לשלב ההשכלה הגבוהה

אסף וינינגר:  וזה כמובן ובאופן לא מפתיע גם משפיע על היכולת שלהם להשתלב במערכת ההשכלה הגבוהה

אסף וינינגר:  כאן אביא שני נתונים ממכללות, שני תרשימים לדוגמה

אסף וינינגר:  אגיד לפני זה שבאשכולות 1 ו-2 שראינו קודם לכן יש לנו בעיקר קבוצות אוכלוסייה ערבית, בדגש על האוכלוסייה הבדואית, והאוכלוסייה החרדית שנמצאת שם

אסף וינינגר:  אנחנו יודעים שמדובר בקבוצות שהמועצות להשכלה גבוהה, הוות"ת רואה בהן קבוצות יעד שצריך לפעול לצורך הגברת הנגישות שלהן להשכלה הגבוהה

אסף וינינגר:  מה שאנחנו רואים כאן זה בעצם את הנתונים קודם לשלב ההשכלה הגבוהה, וגם כאן אנחנו יכולים לראות ששיעור הזכאות לבגרות לפי מגזר – יכולים לראות באפור למטה, למשל, את החינוך הבדואי בנגב – שהשיעורים נמוכים בהשוואה לכל קבוצת אוכלוסייה אחרת

אסף וינינגר:  גם החינוך הערבי, אומנם בשנים האחרונות אנחנו רואים סגירה של הפער, אבל בשנים הקודמות היו פערים בינו לבין החינוך העברי

צגה מלקו: יש לי שאלה

צגה מלקו:  בשקף הקודם שהראית, שיעור הזכאות זה לבגרות או שזאת הבגרות שמאפשרת להם להתקבל למוסדות להשכלה גבוהה?     

אסף וינינגר: לא, אם היינו מסתכלים על הזכאות לבגרות, שמאפשרת קבלה לאוניברסיטאות או בגרות איכותית, מטבע הדברים היינו רואים שיעורים נמוכים יותר בכל הקבוצות, וגם היינו רואים פערים גדולים יותר

סימון דוידסון: ולמה אין פה את החברה החרדית?      

יוסף טייב: אנחנו כבר מגיעים לזה

סימון דוידסון: אני מאוד דואג לך, יוסי

יוסף טייב: אל תדאג לי, אני עם מסך מסונכרן

סימון דוידסון: אני מאוד אוהב להגיע ללימודי ליבה בסוף ולדוח חרדים

יוסף עטאונה: הוא מתחרה איתי

יוסף טייב: אני דואג גם ליוסף וגם ליוסף

אביחי אברהם בוארון: סליחה, הכוכביות בשקף הקודם, מה זה היה? ליד החינוך הערבי והחינוך העברי

אסף וינינגר: זה לקוח מתוך נתונים של מינהל וכלכלה ותקציבים

אסף וינינגר:  אני לא זוכר בדיוק את הכוכביות

אסף וינינגר:  זה לא היה איזשהו משהו מהותי

אביחי אברהם בוארון: אתה אומר שזה לא משמעותי

אסף וינינגר: כאן אנחנו רואים את שיעור הזכאות לבגרות בחינוך העברי לפי פיקוח

אסף וינינגר:  והינה אני מתחבר להערה של חבר הכנסת דוידסון

אסף וינינגר:  אנחנו רואים שמוקף בכתום שיעור הזכאות בחינוך החרדי

אסף וינינגר:  גם אגיד שמדובר רק ביחס לבתי ספר שמגישים לבגרות, כך שבעצם הנתון השלם הוא אפילו עוד יותר נמוך מזה

אסף וינינגר:  אז אנחנו רואים את הפערים בין קבוצות אוכלוסייה

אסף וינינגר:  מטבע הדברים המציאות הזו מייצרת אתגר גדול מאוד מבחינת יכולת ההשתלבות במערכת ההשכלה הגבוהה

אסף וינינגר:      בזה סיימתי את המצגת

אסף וינינגר:  רק אגיד עוד שתי הערות קטנות על בסיס מסמכים אחרים שכתבנו, והוא ביחס לסטודנטים ערבים קודם כול

אסף וינינגר:  אני חושב שעוד פרמטר שצריך וכדאי לקחת בחשבון זה שהרבה מאוד ערבים לא לומדים בכלל במוסדות ישראלים

אסף וינינגר:  הרבה מאוד לומדים במוסדות לא ישראלים, בעיקר ברשות הפלסטינית

שלי טל מירון: מה זה הרבה מאוד? אתם יודעים אחוזים?      

אסף וינינגר: לפחות 15,000

יוסף עטאונה: אפילו יותר

צגה מלקו: כמה זה באחוזים?     

אורי אור: כרבע מהסטודנטים הערבים לומדים בחו"ל

אביחי אברהם בוארון: אתה מדבר פה על זכאות לבגרות, ויש לי תחושה, והייתי שמח לראות את זה בנתונים, שיש קפיצה אקספוננציאלית בחינוך במגזר החרדי בין זכאים לבגרות לבין בעלי תואר ראשון, זה נכון?     

אסף וינינגר: זה לא משהו שבדקנו, יכול להיות

אסף וינינגר:  זה משהו שצריך להסתכל עליו

צגה מלקו: צודק, נכון

אביחי אברהם בוארון: כי יש קפיצה בין הלימודים בתיכון, נקרא לזה ככה, או בישיבות הקטנות, לבין הזכאויות לתואר ראשון, לבין מי שמסיים תואר ראשון

אביחי אברהם בוארון:  במילים אחרות, בגרות לא חשובה לנו, התואר כן חשוב לנו, ואז יש כל מיני מסלולי תיווך

יובל וורגן: אתה צריך גם להבחין בין לימודים לתואר ראשון לבין השלמת תואר ראשון, וזה לא אותו דבר בחברה החרדית

יובל וורגן:  יש הרבה מאוד סטודנטים שנושרים - - -     

יוסף טייב: מל"ג, רוצים להתייחס לזה?      

אורי אור: רק להערה הנקודתית הזאת, שיעור הסטודנטים החרדים בתואר ראשון הוא גבוה יותר מקרב כלל הסטודנטים לתואר ראשון, הייצוג שלהם הוא יותר גבוה מהשיעור שלהם בקרב הזכאים לתעודת בגרות עם ארבע יחידות אנגלית, שזאת ההגדרה הלמ"סית

אביחי אברהם בוארון: לא הבנתי כלום, מחילה

אורי אור: הייצוג בתואר הראשון של סטודנטים חרדים הוא יותר גבוה מאשר בקרב הזכאים לבגרות

אביחי אברהם בוארון: באחוזים

אורי אור: כן

אורי אור:  והמנגנון שזה קורה דרכו הוא זה שהם הולכים הרבה למכינות קדם אקדמיות כדי לקבל תעודה שהיא שוות ערך לבגרות

אביחי אברהם בוארון: זה מה שחשבתי

אביחי אברהם בוארון:  ואז הם עוקפים את הגרף שראינו של הבדואים

אביחי אברהם בוארון:  הם עוקפים את הגרף בצורה בולטת בתואר הראשון?     

מיכאל אורן: לא

אורי אור: לא בצורה משמעותית, בסדר גודל דומה

סימון דוידסון: האם יש קשר לגיל שבו הם הולכים ללמוד באקדמיה?     

אורי אור: נשים הולכות מאוד צעירות, בגיל 19, 20, רובן, חלקן אחרי הסמינר בגיל 20, 21

אורי אור:  גברים הולכים בגיל הרבה יותר מבוגר, מגיל 24 ועד גיל 35

יוסף טייב: מל"ג, שנייה, אביחי, אני רק רוצה להביא נקודה אחת

יוסף טייב:  הייתי רוצה לקבל נתון כמה התחילו תואר ראשון וכמה סיימו, גם גברים חרדים וגם נשים חרדיות, וכן על הדרך במגזר הערבי

יוסף טייב:  במגזר העולים אני חושב ששם זה פחות

קריאה: יש יותר נשירה של גברים חרדים

אביחי אברהם בוארון: תן לי שנייה לשאול את מה שאתה שואל, אבל אחרת, יוסי

אביחי אברהם בוארון:  אפשר לומר את המס' של האחוזים בבגרויות? את האחוז בבגרויות בקרב החברה החרדית, ואת האחוז בבעלי תואר ראשון

. מיכל אופיר: סך הכול 5% מהסטודנטים לתואר ראשון הם חרדים

. מיכל אופיר:  לגבי הזכאות לבגרות תכף אורי יחפש לנו וימצא

יוסף טייב: אורי, תחפש את זה, לא דחוף לעכשיו, למשך הדיון

יוסף טייב:  חברי הכנסת, רק בגלל שיש עומס של חברי כנסת, ואני שמח על כך, נעשה את זה בשיטת הריצ'רץ', שתי דקות כל אחד מתומצת, לקלוע למטרה, דוך

אסף וינינגר: יוסי, רק שאסיים

אסף וינינגר:  עוד דבר מעבר למה שמופיע כאן במצגת לגבי תחומי לימוד, וזה גם משהו שחשוב לקחת בחשבון

אסף וינינגר:  מעבר לתת-הייצוג שראינו באשכולות הנמוכים, צריך לקחת בחשבון שבאשכולות הנמוכים תחומי הלימוד הבולטים בקרב סטודנטים זה בעיקר במקצועות חינוך, מקצועות עזר רפואיים, ומינהל עסקים

אסף וינינגר:  לעומת זאת, באשכולות החזקים תחומי הלימוד הנפוצים ביותר זה הנדסה, מדעי המחשב, מדעים ביולוגיים ופיזיקליים

אסף וינינגר:  כך שמעבר לענייני הייצוג יש גם משמעות למה בדיוק הסטודנטים הולכים ללמוד

שלי טל מירון: הסללה

יוסף טייב: מה הוא לומד

יוסף טייב:  חבר הכנסת רון כץ, בבקשה

רון כץ: תודה רבה, אדוני

רון כץ:  קודם כול אני רוצה באמת לומר יישר כוח לחברת הכנסת שלי טל מירון

רון כץ:  להעלות את הנושא הזה, הוא באמת אחד הנושאים החשובים ביותר

רון כץ:  יש לנו הרבה אחריות בבית הזה לוודא שהנתונים לא יישארו ככה בעוד שנה, בעוד שנתיים, ובעוד חמש שנים, כי העוני זה לא גזירת גורל, והדרך לצאת מהמעגל הזה היא בדיוק בלפתוח את השורות האלה

רון כץ:       אנחנו רואים מהנתונים הללו שהעשירונים הגבוהים ביותר לומדים במקומות טובים יותר, לומדים יותר, לומדים לתואר שני אחרי זה, ממשיכים הלאה, ובעצם פותחים לעצמם אופק כלכלי גם טוב יותר

רון כץ:  ודווקא אלו שצריכים את העזרה שלנו, של המדינה, כנראה שנתקלים באיזשהו קיר ונשארים באותו מעגל עוני

רון כץ:       עכשיו, עד שהמל"ג לא יפתחו את הקופסה ויתחילו לחשוב בצורה יצירתית, ומשרד החינוך, ואנחנו, ונראה איך אנחנו מתעדפים דווקא את אותן אוכלוסיות שכן צריכות את העזרה הזאת, אנחנו נשב פה בעוד ועדות כאלה בעתיד כשנהיה מבוגרים יותר עם אותם נתונים

רון כץ:  ולכן מפה אני רוצה לקרוא לשר החינוך לקחת את זה על עצמו, אבל בצורה אמיתית, בצורה שהמנכ"ל יוביל את זה באיזשהו דיון מקצועי, שידווח לך, שידווח לוועדה הזו מה עושים בשביל לפתוח את השורות, מה עושים בשביל שלאוכלוסיות הללו בסוציו-אקונומי הנמוך תהיה אפשרות אמיתית להגיע להשכלה גבוהה בשביל שהעתיד הכלכלי שלהן, וגם החברתי, יהיה שונה

רון כץ:  כי אם נמשיך כך אנחנו נהיה באותו לופ שלא נגמר

רון כץ:  ואני באמת מבקש ממך במסקנות שלנו לקרוא לשר החינוך, למנכ"ל משרד החינוך, להקים צוות מיידי יחד עם המל"ג, יחד עם הגופים הרלוונטיים, ולדווח לנו מה קורה עם זה, מה יקרה עם זה עוד חצי שנה, מה יקרה עם זה עוד שנה, והאם אנחנו נפתח אפילו לעוד בן אדם אחד את האפשרות לעתיד טוב יותר

רון כץ:  תודה רבה, אדוני

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  ולרי קארסנטי, עמותת CNEF

ולרי קארסנטי: קודם כול תודה רבה שאתם נותנים לנו אפשרות לדבר

ולרי קארסנטי:  אנחנו אנשי שטח ב-CNEF, וכל מה שנאמר עכשיו זה בדיוק מדויק, זה ממש ממש מדויק, גם לגבי הסטודנטים הישראלים וגם לגבי סטודנטים עולים

ולרי קארסנטי:  אנחנו מייצגים את הסטודנטים העולים מצרפת, אבל את כל העולים

ולרי קארסנטי:  לא לחשוב שאין עוני בקרב העולים זה לא נכון

ולרי קארסנטי:  ואנחנו ממש ממש מבקשים מהמל"ג שכמו שיש קבוצות מוגדרות, כמו דווקא בני מיעוט, יוצאי אתיופיה, חרדים, וכו', לקחת גם בחשבון שיש צרכים מיוחדים ספציפיים לעולים, שהם נופלים בדיוק באותם דברים

ולרי קארסנטי:  מה שתראו פה זה בדיוק מה שקורה גם לעולים

יוסף טייב: אותם קשיים מסיבות אחרות

ולרי קארסנטי: בדיוק

ולרי קארסנטי:  אז לקחת את זה, להכיר בקבוצה של העולים כבעלת צרכים מיוחדים, ולתת להם גם את האפשרות כמו שיש לקבוצות האחרות

ולרי קארסנטי:  וממש תודה רבה על הדיון הזה, כי זה סופר סופר חשוב

ולרי קארסנטי:  אני כל יום נמצאת בשטח, וכל יום אני נתקלת בדיוק באותן בעיות שנאמרו פה

שלי טל מירון: תודה שבאת

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת יוסף עטאונה, בבקשה

יוסף עטאונה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, גם אני מצטרף לתודה ולברכה לחברת הכנסת שלי טל מירון על היוזמה לקיים דיון מאוד חשוב על השכלה

יוסף עטאונה:  אין ספק שנושא ההשכלה והחינוך הוא הנושא המרכזי ביותר אם אנחנו מדברים על שינוי חברתי, גם על מוביליות, ועל השתלבות בתוך החברה והתעסוקה

יוסף עטאונה:  אבל המציאות שקיימת היום – שבה שר החינוך גם מדבר שהוא מתכוון לתת שוויון הזדמנויות לכל ילדי מערכת החינוך בישראל – המציאות כל כך רחוקה מאמירה כזו

יוסף עטאונה:  אי שוויון בהזדמנויות קיים בצורה מאוד מאוד ברורה, וראינו את הנתונים של מרכז המחקר לגבי החברה הערבית הבדואית בנגב באחוזי הבגרויות שלה, שהוא הכי נמוך בארץ

יוסף עטאונה:  ולכן לדבר על השכלה גבוהה ושוויון הזדמנויות, לצערי, זה רחוק מהמציאות

יוסף עטאונה:  כל עוד משרד החינוך, ובכלל, מתייחסים לנתונים של מערכת החינוך בצבעים שונים, זה מראה שאין שוויון הזדמנויות

יוסף עטאונה:  ברגע שיש שוויון הזדמנויות וכולם מקבלים את אותו שוויון הזדמנויות ומתחילים להתפתח במערכת החינוך אפשר בסופו של תהליך, אחרי 20, 25 שנים, להגיע לצבע אחד כשיפרסמו את כל הנתונים של מערכת החינוך ואת כל הפרמטרים שלה, ואכן לראות אותם בכל האוכלוסיות, גם ערבית וגם חרדית, בתוך הצבעים האלה

יוסף עטאונה:  היום הזה לצערי רחוק

יוסף עטאונה:      אני רוצה לדבר בכלל על ההשכלה הגבוהה ועל אחוז הסטודנטים הערבים בתוך ההשכלה הגבוהה, שמגיע ל-18%, וזאת התקדמות מאוד רצינית בעשר השנים האחרונות, שאנחנו גם מברכים עליה, אבל עדיין יש סוגיה מאוד קשה וכואבת, וזה פתיחת השורות של ההשכלה הגבוהה לסטודנטים אחרים שיכולים לעמוד בתנאי הסף, אבל המועצה להשכלה גבוהה, המוסדות מערימים כל מיני קשיים

יוסף עטאונה:  מדובר על 15,000 עד 20,000, ויש כאלה שאומרים 25,000 סטודנטים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה ברשות הפלסטינית, גם בירדן, וגם בחוץ לארץ

יוסף עטאונה:  הסטודנטים האלה, אם תהיה מדיניות והתחשבות אחרת, תוך בניית תוכנית שיכולה להוביל אותם לאקדמיה, כעובדה, הם מגיעים למוסדות להשכלה גבוהה ברשות הפלסטינית או בירדן או בחוץ לארץ, חוזרים לארץ, עושים את בחינות הרישוי בכל המקצועות ומתקבלים לשוק העבודה

יוסף עטאונה:  ולכן הפספוס הוא כל כך גדול

יוסף טייב: אבל, יוסף, יכול להיות שחלק מהסיבה היא בעצם הקושי של השפה?      

יוסף עטאונה: לא יודע

יוסף עטאונה:  יש כל מיני - - -     

יוסף טייב: הרי נחשפנו ביחד למס' נתונים לא מעטים של ילדים שמסיימים תיכון, ולצערנו לא מדברים עברית

יוסף עטאונה: נכון, אבל זאת לא רק השפה

יוסף טייב: זאת לא רק השפה

יוסף טייב: אז עכשיו כשהם באים להתקבל לאקדמיה אני יכול – עוד פעם, זה לא שאני מצדיק את הקשיים, ויש להם קשיים בנוסף לכך, אבל אני אומר שיכול להיות שהסיבה המרכזית היא שהם פשוט לא מדברים את השפה

יסמין פרידמן: זה גם, זה חלק

יוסף עטאונה: יכול להיות שגם השפה, אני לא שולל את זה

יוסף עטאונה:  אבל זה מחייב, כבוד היושב-ראש, ממש בדיקה מעמיקה משותפת איך אנחנו יכולים להביא חלק גדול מהסטודנטים האלו שכן רוצים ללמוד

יוסף עטאונה:  יש מודעות להשכלה, ודווקא בכל השיח שקיים היום בחברה הערבית על פשיעה, ורציחות, והכול, התשובה היא רק במערכת החינוך, בהשכלה, ולהוביל את התהליך הזה

יסמין פרידמן: זה אינטרס משותף

יוסף עטאונה: אז יש את ההזדמנות הזו של הסטודנטים האלה שגם רוצים ללמוד, רוצים להשתלב, לתת להם את ההזדמנות לעשות את זה במוסדות להשכלה גבוהה בתוך הארץ

יוסף עטאונה:  תודה

יוסף טייב: אני מציע, שבמקביל להחלטות שיילקחו, לפעול יחד יד ביד כדי באמת לתגבר את הלמידה של השפה העברית בתוך המגזר הבדואי והערבי, במזרח ירושלים, ובכלל בתי הספר

יוסף עטאונה: תזכיר לי אחרי הדיון, אני אראה לך משהו – השפה זה לא רק המכשול

יוסף טייב: לא אמרתי שזה רק, אבל תחושתי שזה חלק מהסיבה העיקרית

יוסף טייב:  יחד עם זאת, אמרתי, אני לא מפחית מהאתגרים האחרים שקיימים בפנינו, וצריכים לטפל בכולם

יוסף טייב:  חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה

יסמין פרידמן: אני אהיה ממש קצרה

יסמין פרידמן:  כולנו מבינים את הבעייתיות, וכולנו יודעים גם מה הפתרונות, לא נחדש פה שום דבר

יסמין פרידמן:  אנחנו פשוט מציפים את זה שוב ומציפים את זה שוב, ואף אחד לא מטפל, וזה התפקיד של משרד החינוך

יסמין פרידמן:  הרי יש כמה בעיות

יסמין פרידמן:  אחת זה הנושא שהציג גם מיכאל ביטון, זה הנושא הפסיכומטרי

יסמין פרידמן:  אז רוב האוניברסיטאות היום, אני מקווה שרובן, עובדות עם מכון פוירשטיין, שבעצם מזהה את הפוטנציאל ולא את הידע של עכשיו

יסמין פרידמן:  אני חושבת שזאת חובה בכל מקום, וזה חשוב, כי זה נותן פה יכולת ואומץ להרבה חבר'ה צעירים שאין להם אומץ

יסמין פרידמן:       אנחנו מדברים על מלגות, על תקציבים, על הסברה, אנחנו מדברים על עידוד

יסמין פרידמן:  בסופו של דבר, אדוני יושב-ראש הוועדה, כסף, זה הכול

יסמין פרידמן:  ומה לעשות, אנחנו תושבי סוג נגב רגילים כבר שהתקציבים שמגיעים אלינו הם פחות בכל התחומים

יסמין פרידמן:  אתמול היה דיון על תרבות, לפני כן על ביטחון, שלא נדבר על רפואה

יסמין פרידמן:  בכל התחומים התקציבים שמגיעים אלינו לנגב הם הרבה יותר נמוכים

יסמין פרידמן:  עכשיו תגיד לי במגזר הבדואי, עיר כמו באר שבע שמוקפת בפזורות, זה אינטרס משותף שלנו שבמגזר הבדואי יגיעו ללימודים גבוהים, שהם ימשיכו לעבודה טובה

יסמין פרידמן:  יש פה אינטרס משותף, וכולנו צריכים לעבוד ביחד

יסמין פרידמן:  אבל בסופו של דבר, אני לא יודעת אם משרד החינוך נמצא פה, מי שצריך לתת את התשובות זה משרד החינוך, אין מישהו אחר

יסמין פרידמן:  זהו

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  הילה סעדיה מנהלת מחקר וקשרי מימשל בעמותת פתחון-לב

יוסף טייב:  אני רק רוצה לומר, גם לפרוטוקול וגם למי ששומע, אני מקפיד לקרוא ניירות עמדה

יוסף טייב:  ולכן, אם אתם רוצים שאני אעבור על נייר העמדה, ואני בדרך כלל משמונה בבוקר כבר מתחיל בנסיעה וועדות, אני פשוט לא יכול לעבור על זה

יוסף טייב:  חבל

יוסף טייב:  אז להבא רק לשלוח את זה לא בתשע ושש דקות, להשתדל לשלוח את זה לילה לפני כן

יוסף טייב:  גם באחת-עשרה בלילה אני עובר על המיילים, אם צריך עד שלוש בבוקר

יוסף טייב:  אבל בבוקר פשוט לא עולה

הילה סעדיה: לפחות גיבשנו נייר עמדה

יוסף טייב: חשוב מאוד, אבל אם היושב-ראש לא קורא אותו אז - - -     

הילה סעדיה: צודק, צודק

יוסף טייב: בבקשה

הילה סעדיה: ארגון פתחון-לב הוא ארגון א-מפלגתי ללא כוונות רווח, הפועל מ-1998 במטרה לחלץ משפחות וילדים ממעגל העוני

הילה סעדיה:  כיום חיים במדינת ישראל כ-850,000 ילדים ובני נוער מתחת לקו העוני

הילה סעדיה:  עבור אותה אוכלוסייה אי הגעה לאקדמיה זה סימפטום, ולא שורש הבעיה

הילה סעדיה:  אם נדבר על החסמים שנמצאים בקרב ילדים ובני נוער להגעה לאקדמיה זה נוגע בקדם אקדמיה, זה נוגע בנשירה, זה נוגע באי זכאות לבגרות, זה נוגע בסיום 12 שנות לימוד, ברקע משפחתי, ואפילו במזון, באי קבלת מזון במשך השבוע, והיכולת להתפנות ללמידה ממשית

יוסף טייב: אגב, זאת תשובה גם למי ששאל למה צריך כרטיסי מזון

יסמין פרידמן: בוא לא נפתח את זה

שלי טל מירון: זה נושא בפני עצמו

יוסף טייב: זה חלק מהבעיה

יוסף טייב:  אי-אפשר לטאטא הכול מתחת לשולחן

יסמין פרידמן: חד-משמעית, רק זה לא מחולק נכון, אדוני היושב-ראש

יוסף טייב: זה מחולק הכי נכון שיש

יוסף טייב:  תשאלי את פתחון-לב, יספרו לכם

יסמין פרידמן: לא, זה לא נכון

יוסף טייב: בבקשה, גברתי, תמשיכי

הילה סעדיה: מניסיוננו בארגון פתחון-לב לא די במתן מענים כלכליים ותעסוקתיים, נדרשת התערבות חינוכית מקדימה

הילה סעדיה:  לכן עשינו מחקר שבמהלכו בחנו מהם הצמתים המשמעותיים שמעצבים את הזהות האישית, המקצועית והתעסוקתית של הנוער שלנו בישראל

הילה סעדיה:  במהלכו הבחנו שבעצם התקופה של התיכון, תקופת הצבא, והתקופה של האזרחות, הן התקופות המשמעותיות ביותר כדי ליצור מוביליות חברתית

הילה סעדיה:  ולכן יזמנו את התוכנית החינוכית שלנו "לגעת באופק", שפועלת משנת 2004 במטרה לחלץ משפחות ממעגל העוני, וליצור מוביליות חברתית

הילה סעדיה:       אנחנו פועלים ברחבי הפריפריה החברתית והגאוגרפית, מבית ג'אן בצפון ועד באר שבע בדרום

הילה סעדיה:  התוכנית נפרסת למשך שבע שנים, כאמור, בתקופת התיכון, בתקופת הצבא, ובתקופת האזרחות

הילה סעדיה:  כאשר במהלך כל התקופה הזאת אנחנו מקיימים רצף חינוכי, שהוא סופר קריטי, שמנחה חינוכי טיפולי, מלווה את אותו נוער בצמתים המשמעותיים הללו, ונותן לו כלים וסיוע

הילה סעדיה:  כאשר בתום התוכנית אנחנו מבטיחים שילוב באקדמיה, ושילוב בשוק התעסוקה

הילה סעדיה:  באופן הזה אנחנו יוצרים שינוי, ושוברים את מעגל העוני הבין דורי

יסמין פרידמן: כמה בני נוער בשנה?     

הילה סעדיה: התוכנית כיום מונה כ-1,450 בני נוער

יסמין פרידמן: כל שנה?      

הילה סעדיה: במהלך השנה הזו

שלי טל מירון: כמה הצליחו בעקבות התוכנית להתקדם הלאה לאקדמיה? אתם יודעים להגיד?     

הילה סעדיה: כולם בלי יוצא מן הכלל עברו איזשהו תהליך של או שילוב בשוק התעסוקה או באקדמיה, זו מטרת העל שלנו

יסמין פרידמן: יפה מאוד

שלי טל מירון: יש מספרים? יש סטטיסטיקה?     

הילה סעדיה: ודאי, ודאי

הילה סעדיה:  ואם תרצו אני אוכל - - -      

שלי טל מירון: נשמח לקבל אחר כך

יוסף טייב: נשמח לקבל את זה

הילה סעדיה: אני אשמח להעביר לכם את החומרים ואת הפרטים

יסמין פרידמן: מאוד מרשים

הילה סעדיה: ואתם מוזמנים גם להגיע אלינו לראות בעצמכם

הילה סעדיה:  לא מעט גורמי מקצוע גם במשרד החינוך הגיעו אלינו לראות את התוכנית

יסמין פרידמן: אני אצלכם בשבוע הבא

שלי טל מירון: אז אולי משרד החינוך ילמד מפתחון-לב איך לעשות תוכנית לאומית

הילה סעדיה: אנחנו נשמח מאוד שהם יאמצו אותה

יסמין פרידמן: מי מסבסד את זה?     

הילה סעדיה: הכול מתרומות, וכמובן במקרה הספציפי של ההתערבויות החינוכיות שלנו אנחנו גם במערכת הגפן, גם בתוכנית 360, ואנחנו גם עושים שיתופי פעולה אל מול הרשויות המקומיות בעניין הזה

הילה סעדיה:  תודה רבה

יסמין פרידמן: כרגיל, המגזר השלישי מבצע את עבודת הממשלה

יוסף טייב: כן, המגזר השלישי

שלי טל מירון: מוביל את העשייה שצריכה להיות ממשלתית

יוסף טייב: חבר הכנסת סימון דוידסון, בבקשה

יוסף טייב:  חברים, אני רק רוצה לומר שבאחת החדר כבר לא שלנו, אז תתחשבו גם בחברי כנסת אחרים שנמצאים אחריכם

סימון דוידסון: החדר של חבר הכנסת אברהם בצלאל בשעה אחת, למדתי את זה

סימון דוידסון:  אין לי יותר מדיי מה לומר, אני רק רוצה לברך קודם כול על הדברים שהגב' אמרה לפני כמה דקות

סימון דוידסון:  איך אמר לי ראש אגף התקציבים בדברים שאני מתעסק איתם בספורט? הוא אומר לי: בסוף העמותות יודעות לעשות יותר טוב מהמדינה

שלי טל מירון: חד-משמעית

סימון דוידסון: ויש לנו דוגמה, ואנחנו צריכים לחזק אותם, לא להחליש, לא להגיד שהממשלה לא יכולה, כי הממשלה לא יכולה

סימון דוידסון:  וזה לא קשור לממשלה הזאת, ולקודמת, זה ככה שנים רבות

סימון דוידסון:  בסוף העמותות יודעות לעשות את זה יותר טוב מהמדינה

יסמין פרידמן: זה מה שאמרתי

שלי טל מירון: אז לשתף פעולה, ולחזק אותן, ולתקצב אותן

סימון דוידסון: לשתף פעולה ולתקצב

סימון דוידסון:  עכשיו אני רוצה להגיד דבר, אתם יודעים, הממ"מ נמצאים פה בהרבה מאוד דיונים, אני רוצה ממש לחזק אתכם, ולהגיד לכם שללא הממ"מ הרבה מאוד מהדיונים האלה היו חסרי תוכן

סימון דוידסון:  אנחנו מקבלים נתונים

שלי טל מירון: לא היו קורים בכלל

סימון דוידסון: אנחנו רואים את הנתונים האלו יום אחרי יום מהממ"מ, ואני רוצה להגיד לכם תודה על העבודה שאתם עושים

סימון דוידסון:  ומשפט אחרון, אדוני יוסי טייב, אנחנו פה בשליחות

סימון דוידסון:  ובסוף אם נצליח מהדיון הזה אחרי זה לעשות עוד כמה דיוני מעקב ולשנות קצת את הנתונים הלא נעימים שאנחנו רואים, ולהבין שבסוף זה אינטרס אגואיסטי שלנו, כי ברגע שנחזק את הילדים בפריפריה או במקומות המוחלשים, ואותם ילדים יצאו ללימודים - -      

שלי טל מירון: המדינה רק תרוויח

סימון דוידסון: - - וירוויחו יותר בעתיד, וישלמו יותר מיסים, ויהיו חלק מהקטר הכלכלי שמוביל את מדינת ישראל, זה יעשה טוב לכל המדינה, גם בחברה החרדית, גם בחברה הערבית, וגם ילדים רגילים שפשוט נמצאים במקום הלא נכון בזמן הלא נכון

סימון דוידסון:  אז קודם כול חשוב לחזק את כל מי שנמצא פה, ולהבין שאנחנו מאוד מאוד רוצים, אבל יש כל כך הרבה נושאים שאנחנו דנים בהם, ובסוף אם לא יהיה מישהו על זה, כמו ששלי העלית את הנושא הזה, דברים לא יקרו

סימון דוידסון:  אז כל הכבוד לשלי

שלי טל מירון: תודה

סימון דוידסון: כל הכבוד ליושב-ראש, אבל אני אומר את זה גם ליהודית ואתי, בואו תסמנו דיון המשך לראות איך מקדמים את הנושא הזה, ונהיה על זה, ובסוף אולי נצליח להזיז קצת

סימון דוידסון:  כי לא תהיה מהפכה בדקה וחצי

סימון דוידסון:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אני רק רוצה, ברשותכם, כי בסוף אנחנו מטיחים גם האשמות וגם - - -     

סימון דוידסון: לא האשמות, זה המצב

שלי טל מירון: הוא לא תקין

יוסף טייב: זה בסדר, לגיטימי, אנחנו פה בשביל זה, נכון

יוסף טייב:  לכן אני כן רוצה לשמוע מהמל"ג את דעתכם על הנושא, ומה בכוונתכם לעשות כדי לשפר את הנתונים

מיכאל אורן: איתי נמצא גם אורי זיו, והוא ימשיך את הדברים שאני אתחיל

מיכאל אורן:  ות"ת ומל"ג על זה

מיכאל אורן:  כל תחום ההנגשות במערכת ההשכלה הגבוהה הוא חלק אינטגרלי מהעיסוק היומיומי של ות"ת ושל מל"ג מאז ומעולם

מיכאל אורן:  זה לא צעד אחד של זבנג וגמרנו, זה תהליך ארוך שנים

מיכאל אורן:  החל מההקמה של המכללות האקדמיות באזור הפריפריה בצפון ובדרום במהלך שנות התשעים

מיכאל אורן:  ב-30 שנים האחרונות הוקמו מעל 30 מוסדות אקדמיים

סימון דוידסון: כמה מהם לא מתוקצבים?      

מיכאל אורן: כעשרה מוסדות

סימון דוידסון: שהם הגדולים ביניהם

מיכאל אורן: עשר מכללות אקדמיות לא מתוקצבות

מיכאל אורן:  יש 15 מכללות לחינוך בתקצוב משרד החינוך, וכל היתר מתוקצבים על ידינו

סימון דוידסון: מספיק לי רק להסתכל על הנתונים של רייכמן, להבין ש-80% מהסטודנטים בדרגות למ"ס 8 ומעלה

סימון דוידסון:  בסדר, זאת דוגמה

מיכאל אורן: בדיוק

מיכאל אורן:  זה רייכמן, נכון, אבל אנחנו מדברים פה בעיקר על המערכת המתוקצבת

סימון דוידסון: תסתכל על המספרים

סימון דוידסון:  אבל תסתכל על מכללות כמו נתניה, מכללות אחרות גדולות לא מתוקצבות

סימון דוידסון:  תלמיד צריך לשלם 40,000 שקל לשנה

סימון דוידסון:  מי יכול לשלם את זה?      

מיכאל אורן: אבל אנחנו מדברים על המערכת המתוקצבת, על זה יש לנו יותר שליטה, ובקרה ותכנון, כמובן

שלי טל מירון: שזה חמור מאוד כמובן

מיכאל אורן: וכלה בתוכניות ממוקדות, ואפילו אני יכולה להגיד אישיות, כפי שאורי תכף יתאר, לאוכלוסיות המוחלשות, בפרט לסטודנטים ערבים, אתיופים וחרדים

יוסף טייב: מה עם העולים בכלל?     

מיכאל אורן: העולים, משרד העלייה, הם אחראים על המלגות

ולרי קארסנטי: לא, לא זה לא עובד ככה

יוסף טייב: שנייה, חברים, אני יודע לשאול את השאלות שצריך

סימון דוידסון: היה פה דיון בנושא הזה?     

יוסף טייב: כן, היה דיון

מיכאל אורן: זה מה שאנחנו יודעים, שמשרד העלייה אחראי על המלגות, על התמיכה בסטודנטים עולים

ולרי קארסנטי: לא, לא, אבל זה לא

מיכאל אורן: תנו לי רגע לסיים את הדברים

יוסף טייב: סם קדוש, עמותת CNEF

סם קדוש: עמותת CNEF, וגם מועצת ארגוני עולים, שמרכזת יותר מ-30 ארגוני עולים של כל השפות

סם קדוש:  אני רוצה רק על הנקודה הזאת, כי דווקא בדרך כלל אני נמצא בוועדת הקליטה, אבל פה נראה לי שזה הכי חשוב בוועדת החינוך

סם קדוש:  יש לי פרוטוקול משנת 2017, ושאלתי את המל"ג מה ההתייחסות שלו לאוכלוסיית העולים, עד היום לא קיבלתי תשובה

סם קדוש:  כמו שאת אומרת, יש התייחסות, ודווקא ראינו גם בגרף, יש התייחסות לאוכלוסייה החרדית, המיעוטים

סם קדוש:  המל"ג עד היום לא נותן לי אחרי 75 שנה התייחסות לאוכלוסיית העולים באופן כללי, לא משנה, אתיופים, רוסים, צרפתים, וכו'

סם קדוש:  עד מתי? ובטח צריך דיון המשך, או שיש לך תשובה, למה אחרי 75 שנה המל"ג – ואל תגיד לי: חופש אקדמי, אי-אפשר, וכו', וזה החלטות

סם קדוש:  כמו שאמרנו בהתחלה, מה התשובה של המל"ג לאוכלוסיית העולים? תודה רבה

אורי אור: אם אפשר אני רק אגיד שעוד שתי דקות אנחנו אמורים להיות בוועדה נוספת

יוסף טייב: גם אנחנו

קריאות: גם אנחנו

סימון דוידסון: לא, אנחנו בפנסיה

אורי אור: ספציפית לסיפור משרד הקליטה אני אתן את זה בעזרת דוגמה של יוצאי אתיופיה

אורי אור:  יוצאי אתיופיה, עד החלטת הממשלה של הדרך החדשה היו בטיפול מלא של משרד הקליטה, והמועצה להשכלה גבוהה לא עסקה בהם, למה? כדי לא לדרוך על האצבעות אחד של השני

אורי אור:  ב-2015 החליטה הממשלה להעביר את הטיפול ביוצאי אתיופיה ממשרד הקליטה לכל משרדי הממשלה בהיבט של השכלה גבוהה למל"ג

אורי אור:  המל"ג בנתה תוכנית במקום התוכנית של המשרד הקליטה

אורי אור:  חלוקת האחריות הממשלתית בקשר לעולים חדשים היא שמשרד הקליטה הוא זה שבונה את התוכניות לשילובם באקדמיה, כולל מלגות, כולל דברים שהוא מציע, יש לו מינהל שלם לסטודנטים עולים

אורי אור:  למל"ג יש היבט אחד שהיא עושה באחריותה, וזה הנושא של המכינות הקדם אקדמיות שפועלות בארבע אוניברסיטאות, נדמה לי, שתפקידן בעיקר ללמד עברית את מי שמגיע עם הצורך הזה בעברית, וגם לעשות את ההכנות שהוא צריך לקראת לימודים אקדמיים

אורי אור:  וזה הצד של מל"ג בסיפור של העולים החדשים

אורי אור:  את רוצה להמשיך?     

מיכאל אורן: אני רוצה להמשיך, ברשותך

יוסף טייב: רק בדקה אחת, בבקשה

מיכאל אורן: לא אפרט יותר מדיי, אבל אנחנו רואים עליות יפות מאוד של מספרי הסטודנטים, כן מאשכולות חברתיים-כלכליים בעשר, בחמש, שש שנים האחרונות בהשוואה למה שקורה היום, סטודנטים לתואר ראשון, סטודנטים מאשכולות נמוכים

מיכאל אורן:  לגבי סטודנטים מקבוצות שאמרתי קודם, אז גם בחברה הערבית

מיכאל אורן:  מעל ל-60,000 סטודנטים ערבים לומדים היום במערכת ההשכלה הגבוהה

מיכאל אורן:  זה גידול עצום, גידול של - - -     

שלי טל מירון: כמה הגידול? מה הגידול? בכמה שנים?     

יוסף טייב: גידול של כמה?      

מיכאל אורן: זה מ-30,000 ל-60,000 בעשר שנים

סימון דוידסון: 18% מהסטודנטים הם ערבים היום

מיכאל אורן: זה גידול עצום

מיכאל אורן:  כן, 18%, לעומת 20% באוכלוסייה

סימון דוידסון: זה יפה מאוד

מיכאל אורן: בקרב יוצאי אתיופיה יש לנו גם גידול מאוד מאוד יפה של פי 1

מיכאל אורן: 5 במס' הסטודנטים בתוכנית הרב-שנתית האחרונה, חמש-שש שנים האחרונות

צגה מלקו: זה לא נכון

צגה מלקו:  לא נכון, אני מכירה את הנתונים

מיכאל אורן: אלה הנתונים

מיכאל אורן:  ומס' הסטודנטים החרדים, שמל"ג יוצאת מגדרה כדי לשלב אותם במערכת ההשכלה הגבוהה, בצדק לגמרי, מס' הסטודנטים בחמש-שש שנים האחרונות גם שם כמעט שילש את עצמו, מכ-5,000 סטודנטים לכ-15,000, 16,000 השנה

שלי טל מירון: את יודעת להגיד פילוג מגדרי בקרב החרדים? נשים, גברים

יוסף טייב: כן, הוא קיים

מיכאל אורן: כן, יש לי את הנתונים, הם פה

יוסף טייב: חברים, תראו, אני יכול לתת לצגה לדבר, אבל דבי לא תדבר

שלי טל מירון: דבי משדירות

שלי טל מירון:  מי צריך לדבר יותר מדבי? היא הפריפריה

יוסף טייב: מה שאני מציע, חברי הכנסת, עצם היותה פה זה אומר הכול, וזה שצגה פה זה אומר הכול

דבורה ביטון: אני הפריפריה, הנוער שלנו צריך לגשת לבחינות בגרות כשהוא מאותגר ביטחונית

דבורה ביטון:  והחמור מכל, שאלמלא לאימא של הבת שלי לא היה את ה-200 שקל כל פעם לשלם לשיעורים פרטיים, כנראה היא גם לא תעשה ארבע וחמש ותגיע ליחידות

דבורה ביטון:  וזאת אחת הבעיות

יוסף טייב: ברור

דבורה ביטון: והאמת, בקצרה, אחת הבעיות הרציניות בנושא האקדמיה זה לתת את נקודת הפתיחה

דבורה ביטון:  עזוב אותי בגרות, עזבו אותי פסיכומטרי, תנו לילדים האלה להגיע, הילדים האלה ישרדו את האקדמיה

דבורה ביטון:  אחת הבעיות זה המבחנים, החסמים, שבסוף אתה מתחיל לבחון אותם כשהם צעירים, כשהם בכלל לא מבינים מה המשמעות של לימודים, מה המחיר שהם ישלמו אם הם לא יתגברו

יוסף טייב: אני מסכים

דבורה ביטון: משהו שצריך בכלל רוויזיה בכל הנושא הזה

דבורה ביטון:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה, דבי

יוסף טייב:  תראו, צגה, באמת ב-20 שניות, כי פשוט אני דוחה דיון של חברי כנסת אחרים

צגה מלקו: קודם כול, צריך להיות דיון המשך

יוסף טייב: יהיה, יהיה

צגה מלקו: לא יכול להיות שנבוא, נדבר 30 שניות, לא מקובל עליי

צגה מלקו:  אני אומרת את זה, עם כל הכבוד, שלי, יזמת, אדוני היושב-ראש

צגה מלקו:  בנוסף לזה, עשו מחקר מעמיק, יש לנו מה להגיד, לא סתם

צגה מלקו:  אני יכולה להגיד להם לא רק בתור יוצאת אתיופיה, במועצה להשכלה גבוהה הטיפול שלה היום, המעבר ממינהל הסטודנטים במשרד הקליטה, מאז שעברו יוצאי אתיופיה הסטודנטים פונים אלינו

צגה מלקו:  דיברתי איתך, יוסי יושב-הראש, יש בעיה, על הבעיה הזאת צריך לדבר

צגה מלקו:       בנוסף, אני גם למדתי פה בישראל, הפסיכומטרי שלי בהתחלה היה אפס

צגה מלקו:  אם אוניברסיטת בר-אילן לא הייתה נותנת לי הזדמנות, לא הייתי מצליחה להגיע

שלי טל מירון: והיא ד"ר היום

יוסף טייב: כן, אני יודע

צגה מלקו: לימדתי בקריה האקדמית אונו בקמפוס חרדי את החרדיות וגם בני מיעוטים

צגה מלקו:  לגבי עולים, אף אחד לא סופר אותם

צגה מלקו:  עולים ממדינות אחרות, לא סופרים אותם, אומרים: מינהל הסטודנטים, משרד הקליטה, יש להם שנים מסוימות שהם עולים חדשים, אחר כך לא סופר אותם

צגה מלקו:  כאילו שעולים חדשים – אתה השתלבת, אתה נמצא בעשירייה העליונה

צגה מלקו:  לכן, חבר'ה, שאפו, אני איתכם, לא לוותר על זה, יוסי

יוסף טייב: נכון

יוסף טייב:  תודה רבה

יוסף טייב:  צגה, לפני שנכנסת לכנסת, הדיון הראשון שלי או מהראשונים שהיו פה בוועדה כשנכנסתי כיו"ר היה על מקומם, ועל התנהלות, והאם קיים נוהל במל"ג כלפי העולים בכלל, זה היה דיון ארוך

יוסף טייב:  לצערי, לא הספקנו להגיע גם למסקנות שמספיקות מבחינתי

יוסף טייב:  אני רוצה ללמוד עוד על הנושא, לשבת גם עם מל"ג, עם ות"ת, ועם ור"מ וור"ה, ולראות מאיפה אנחנו אוכלים את הנושא הזה

שלי טל מירון: אני אשמח להיות שותפה לתהליך, ושנקבע דיון המשך

יוסף טייב: בהחלט

יוסף טייב:  אנחנו נקבע גם דיון המשך על הסיפור הזה

יוסף טייב:       הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים, שלי, מזל טוב שוב על ההצעה, על הדיון המהיר כראשון שהתקבל

יוסף טייב:       הוועדה קוראת להעניק שוויון הזדמנויות בקבלה להשכלה הגבוהה

יוסף טייב:       הוועדה קוראת להעניק שוויון הזדמנויות בלימודים לסטודנטים בכל מוסדות ההשכלה הגבוהה

יוסף טייב:       הוועדה קוראת למצוא דרכים לעזור לאוכלוסיות ברקע כלכלי נמוך ולהגיע לאקדמיה וגם לקבוצת העולים

יוסף טייב:       הוועדה קוראת למשרד החינוך ולמל"ג להקים צוות מיידי למצוא פתרונות להנגשת ההשכלה הגבוהה גם לאוכלוסיות מרקע כלכלי נמוך, והוועדה מבקשת לדווח לה על הפתרונות

יוסף טייב:       הוועדה קוראת למצוא פתרונות לשילוב העולים החדשים בהשכלה גבוהה, גם להם יש בעיות מסוג אחר שמונעות מהם שילוב מיטבי בהשכלה גבוהה

יוסף טייב:      הוועדה מבקשת ממל"ג נתונים על המגזר החרדי והערבי ופילוג לפי נשים וגברים, כמה לומדים לתואר ראשון, מה שיעורם באוכלוסייה, וכמה מסיימים את התואר

יוסף טייב:       הוועדה מברכת את ההשכלה הגבוהה שבעשור האחרון העלתה את שיעור הסטודנטים הערבים באקדמיה, וכן החרדים

יוסף טייב:  עם זאת, יש כמה אלפי סטודנטים ערבים שפונים ללמוד בחו"ל, זה הפסד למדינה

יוסף טייב:       הוועדה קוראת להשכלה גבוהה למצוא פתרונות נוספים עבור תלמידים ערבים אלה

יוסף טייב:       הוועדה קוראת להגברת הידע של השפה העברית לתלמידים הערבים, זה ייתן להם כלי חשוב להשתלב בהשכלה הגבוהה

יוסף טייב:       הוועדה מבקשת נתונים מפתחון-לב לקראת הישיבה הבאה, ומודה למל"ג, וקוראת למל"ג ולוות"ת וור"ה לפעול למען מציאת פתרון

יוסף טייב:  תודה רבה

שלי טל מירון: 	תודה

שלי טל מירון:  תודה רבה לכולם שבאו

יוסף טייב: הישיבה נעולה