הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 21, 2023-05-18 00:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב לכולם, אנחנו ממשיכים בדיוני הוועדה לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל ובמיוחד בדגש על בעיות וסוגיות דחופות שעולות בסדר היום בחברה הישראלית, בהקשר של אישור תקציב המדינה

מיכאל ביטון:  הדיון המקורי של הוועדה הזאת נועד לסוגיית השירותים הפסיכולוגיים הציבוריים במרחב, ועיקר הדיון יוקדש לכך

מיכאל ביטון:  אבל עלתה אלינו פניה על מצב חירום של מרכזי החוסן בישראל, ואנחנו נקדיש לזה כמה דקות בפתיחה

מיכאל ביטון:       לפני כל זה, אנחנו שומעים שהייתה נדיבות קואליציונית של 13 מיליארד

מיכאל ביטון:  מתוכם, מעל מיליארד שקל קואליציוני לשרה אורית סטרוק, אבל אותו סכום של מעל מיליארד שקלים שנועד למשרד לנגב והגליל פתאום דעך לחצי מיליארד, נעלמו שם 700 מיליון

מיכאל ביטון:       אנחנו עוקבים אחרי עבודת המשרד לפיתוח הנגב והגליל בחודשים האחרונים ורואים שהם פגשו את כל ראשי הערים בנגב ובגליל והם מחויבים לפרויקטים שהם דרמטיים לצמצום פערים בנגב ובגליל ובכללם ההיבטים של בריאות עם פערים בלתי אפשריים שנידונו כאן השבוע

מיכאל ביטון:  חוסר של פי שתיים רופאים, בנגב יש חצי מכמות הרופאים שיש בתל אביב, וחצי מכמות האחיות, ותורים של חודשים לרופאים מומחים ביחס למרכז הארץ שהתור שם זה שבוע או שבועיים לרופא מומחה

מיכאל ביטון:       עד שיש משרד שרוצה לשים יד ולהיכנס לדברים, כולל לחזק את הקהילות והרשויות ולייצר הגירה חיובית ולייצר מנועי צמיחה כלכליים, מתוך כל ההפקרות הקואליציונית הזאת, עד שיש שם כסף שנועד לנגב ולגליל הוא נעלם

מיכאל ביטון:  אז השאלה שלנו הבוקר האם השר סמוטריץ הוא השר ליהודה ושומרון? שם הוא יודע להוסיף מרכיבי ביטחון

מיכאל ביטון:  וגם כשהייתי שר משרד הביטחון הבאתי כסף ליהודה ושומרון, כי צריך ביטחון ביהודה ושומרון

מיכאל ביטון:  אבל להוסיף כסף למרכיבי ביטחון ליהודה ושומרון זה בסדר, אבל להקטין את תוכנית מיגון לצפון כך שהיא תתבצע על פי 50 שנים ולא על פי 10 שנים כפי שהממשלה החליטה בעצמה

מיכאל ביטון:  ועכשיו אנחנו רואים שנעלמו מאות מיליונים לנגב ולגליל

מיכאל ביטון:  במובן הזה, אנחנו תומכים בזה שלמשרד הנגב והגליל יהיו התקציבים שהובטחו לו, והמאבק הזה הוא צודק

מיכאל ביטון:      באשר למרכזי החוסן, אנחנו אחרי סבב בעוטף עזה, כולל ירי מהצפון, ואנחנו אומרים לתושבים אתם העוגן, אתם לבנת היסוד, בזכות האזרחים צה"ל יכול לעשות את עבודתו, ואנחנו שומעים שמרכזי החוסן מתקשים כלכלית וכספית

מיכאל ביטון:       הייתה לי הזכות להקים מחדש את מרכזי החוסן בצפון אחרי הזנחה של שנים

מיכאל ביטון:  מרכזים שקמו אחרי מלחמת לבנון השנייה, ונסגרו כשנגמר הכסף של התורמים ושל הממשלה

מיכאל ביטון:  פתחנו את מרכזי החוסן בצפון, חיזקנו את מרכזי החוסן בעוטף עזה ובנגב, אבל למה הם צריכים להיות בספק בתקציב המדינה? ולמה אם השימוש בהם עלה עכשיו בהיקפים אדירים, אין גיבוי? מדובר במיליונים בודדים

מיכאל ביטון:       אנחנו יודעים לצאת למבצעים ולהגיד שהיינו מעולים מול הג'יהאד ולהגיד שהחוסן הקהילתי חשוב, ולא לתקצב את מרכזי החוסן כראוי

מיכאל ביטון:  אנחנו נסכם את הדיון על מרכזי החוסן אחרי שנשמע את הנציגים, אבל זאת קריאת חירום לממשלת ישראל, לראש הממשלה לפני הכל, ולשר הביטחון לפני הכל, ולאלוף פיקוד העורף, ולרמטכ"ל, תדאגו למרכזי החוסן כי זה מה שייתן לכם את היכולת להילחם

מיכאל ביטון:  האזרחים הם הכתובת הראשונה של הטילים, של החמס וג'יהאד איסלמי

מיכאל ביטון:       אני מבקש מנציגי מרכזי החוסן, בגלל שהדיון הזה לא יועד אליכם, ולפנים משורת הדין הכנסנו את הדיון פה, ממש לדבר על זה בדקות ספורות, עיקר הבעיה ומה אתם מצפים מהממשלה בשבועות הקרובים

מיכאל ביטון:  אז מי הנציג הראשון שלכם? שלום רוטמן

מולי להד: אני יושב ראש

מולי להד:  בוקר טוב, אני פרופסור מולי להד, נשיא ומייסד של מרכז משאבים בקרית שמונה

מולי להד:  קודם כל אני מודה לך מאוד שהזמנת אותנו ועוד יותר מזה שביוזמתך הוקמו, אחרי הרבה מאוד שנים שני מרכזים אזוריים

מולי להד:       הנקודה המרכזית שאני רוצה להעלות זו השאלה של הקיום שלהם

מולי להד:  היוזמה שלך הייתה מדהימה, עשיתם את זה דרך משרד הביטחון

מולי להד:  אנחנו עומדים בעוד פחות מחודש להודיע לעובדים שאין יותר תקציב, ולשלח אותם הביתה

מולי להד:  אחרי עבודה מדהימה שנעשתה במשך שנתיים במימון שהיה אמור להיות גם של משרד נגב וגליל ומעולם לא עבר, ומה שאני רוצה לומר בהקשר הזה לפחות לגבי הגליל, כי אני לא יכול לייצג את הדרום, זה שבצפון ילדים ממתינים בין 4-8 חודשים היום לקבל טיפול

מולי להד:  כל מקרה חירום אכן מקבל איזושהי עזרה, אבל בגדול זאת ההמתנה של ילדים בצפון

מיכאל ביטון: כמה זמן ההמתנה?     

מולי להד: בין 4-8 חודשים

מולי להד:  לא אצלנו, אנחנו במרכז החוסן, מרכז משאבים עושים את זה מקסימום בתוך חודש וחצי בקרית שמונה

מיכאל ביטון: ואיפה זה בין 4-8 חודשים?     

מולי להד: בכל הגליל, בוודאי אם אתה רוצה להגיע לבריאות

יפתח בנבנישתי: אני אדייק, שמי יפתח בנבנישתי, אני מנכל מרכז משאבים

יפתח בנבנישתי:  אנחנו מפעילים את שני מרכזי החוסן כמו שמולי אמר, האשכוליים לאורך כל קו העימות הצפוני לבנון סוריה

יפתח בנבנישתי:  ההמתנה היא במערכת בריאות הנפש הציבורית הרגילה, ובעצם מרכזי החוסן אמונים על מתן מענה טיפולי לנפגעי החרדה בחירום, אותו אנחנו נותנים מיידי בשעת חירום, וההמתנה שמולי דיבר עליה היא בקליניקה שלנו שהיא נוסף לזה

יפתח בנבנישתי:       בעצם מרכזי החוסן בצפון שאנחנו מפעילים מזה שנתיים וחצי כמעט, פועלים ללא לאות להכין את הקהילות ואת הרשויות לחירום, חיזוק החוסן, הכשרות, ונותנים להם בעצם את הכוחות להתמודד

יפתח בנבנישתי:  כולנו שמענו מה היה ב-2006, היום אנחנו בטוחים שעוד נחזור לזה, והאירועים בפסח בצפון, הירי, הוכיח את עצמו

יפתח בנבנישתי:  ואנחנו, בנוסף לכך, כמרכז חוסן, חוץ מהכנה שלהם מכינים מערכים טיפוליים לנפגעי חרדה, אם זה מרחוק, באמצעות זום וטלפון כי אלו מרחבים מאוד גדולים גיאוגרפיים, ואם זה פרונטלי face to face גם היום יש נפגעי חרדה שאנחנו מטפלים בהם כי זה מגיע אחר כך, הגל

יפתח בנבנישתי:       בעצם התקצוב של מרכזי החוסן מעוגן בהחלטת הצעת מחליטים, ביחד עם מרכזי החוסן בדרום ובעוטף וביהודה ושומרון, ומרכזי החוסן בצפון כרגע, לצערנו, אשכולות, אשכול רשויות גליל מערבי ומזרחי שבעצם אנחנו מפעילים אותו בשבילם, לא קיבלו את המשך התקצוב ואת ההתחייבויות

מיכאל ביטון: ממי הם לא קיבלו? וכמה לא קיבלו? ומה התשובות שקיבלתם עד עכשיו ממשרדי הממשלה? תעברו למספרים ונתונים

יפתח בנבנישתי: חד משמעית

יפתח בנבנישתי:  בעצם מדובר על פי הצעת המחליטים שאושרה 1

יפתח בנבנישתי: 5 מיליון שקלים לכל מרכז חוסן אשכולי

יפתח בנבנישתי:  מדובר בסך הכל על 3 מיליון שקלים לחצי מיליון תושבים לאורך כל קו העימות

יפתח בנבנישתי:  שתבינו את האירוע, תקציב מאוד קטן להרבה מאוד תושבים

יפתח בנבנישתי:  משרד הבריאות בעצם הוא הגוף שאמור להעביר את התקציב, את התחייבות לאשכולות עצמן

יפתח בנבנישתי:  ובעצם ההתחייבות הזו לא הגיעה

מיכאל ביטון: פניתם לשר הבריאות?     

יפתח בנבנישתי: נעשו הרבה מאוד פניות לשר הבריאות באמצעות ראשי הרשויות

מיכאל ביטון: מה התשובות שקיבלתם עד עכשיו?     

יפתח בנבנישתי: לא התקבלו תשובות ברורות, נאמר שזה יימשך, אבל בפועל אם זה לא יגיע בתוך שבוע וקצת, לנו כגוף מפעיל הולך לצאת - - -     

מיכאל ביטון: מה סכום המינימום שאתם צריכים כדי לקיים את הכל כמו שצריך?     

יפתח בנבנישתי: 1

יפתח בנבנישתי: 5 מיליון לכל אשכול

מיכאל ביטון: סך הכל?     

יפתח בנבנישתי: 3 מיליון 

מיכאל ביטון: זה לצפון?     

יפתח בנבנישתי: לצפון

מיכאל ביטון: יש פה עוד מישהו שעוסק בפעילות שהיא לא בצפון?     

עומר אגוזי: כן, עומר אגוזי מהקואליציה הישראלית לטראומה

עומר אגוזי:  אנחנו ממונים על ניהול 12 מרכזי חוסן, מתוכם שבעה בדרום, אשקלון, נתיבות, אופקים וכל עוטף עזה

מיכאל ביטון: כמה מרכזים?     

עומר אגוזי: בדרום יש לנו שמונה

עומר אגוזי:  יש גם מרכז

מיכאל ביטון: אז יש לנו 2 בצפון, שמונה בדרום?     

עומר אגוזי: וארבעה ביו"ש

מיכאל ביטון: מי מייצג את הארבעה ביו"ש?     

עומר אגוזי: גם אנחנו

מיכאל ביטון: אתם מפעילים אותם?     

עומר אגוזי: אנחנו מפעילים את כל ה-12

מיכאל ביטון: אתם מפעילים 12? אוקיי

עומר אגוזי: חצי השנה האחרונה הייתה מאוד קשה בדרום

עומר אגוזי:  הטפטופים התחילו לא במגן וחץ, הם התחילו הרבה קודם, ואחרי תקופה יחסית רגועה, וזה בא לידי ביטוי במספר הפונים למרכזי החוסן

עומר אגוזי:  אנחנו מרגישים את הלחץ מצד אחד בעלייה בפניות, לעומת מחסור וקושי באספקט של המטפלים

עומר אגוזי:       יש תחרות מאוד קשה בסקטור הפרטי, ואין מספיק באופן כללי במדינת ישראל מטפלים, אבל אנחנו מצליחים לתת מענה

עומר אגוזי:  אני מוכרח להגיד שאנחנו, בדרום, כן מקבלים סיוע ותמיכה של הגורמים הממשלתיים האחראיים, ואני מקווה מאוד אנחנו עכשיו רק מתחילים להתאושש ממגן וחץ

מיכאל ביטון: תחזור על השם שלך

עומר אגוזי: עומר

מיכאל ביטון: עומר

מיכאל ביטון:  מה אתם צריכים עכשיו כדי להתקיים כראוי?     

עומר אגוזי: אנחנו בעיקר צריכים את תשומת הלב של הממשלה     

מיכאל ביטון: תשומת לב לא עולה כסף, אני אארגן לך תשומת לב

מיכאל ביטון:  אתה צריך להיות מאוד מדויק

מיכאל ביטון:  מה הדבר שאתה צריך עכשיו כדי שלקיים את השירותים האלה בשנתיים של התקציב האלה? לא את כל החלומות, מה הדבר הדחוף?     

עומר אגוזי: אני אומר, אנחנו מטופלים, אנחנו זוכים למענה

מיכאל ביטון: מלא?     

עומר אגוזי: בכפוף לסיטואציה, כן

מיכאל ביטון: אז רק הצפון לא מתוקצב?     

יפתח בנבנישתי: ברשותך אם אפשר להוסיף משהו שקשור לכל מרכזי החוסן? מרכזי החוסן בעצם מטפלים בנפגעי החרדה תחת תקציב שמגיע מביטוח לאומי, שנקרא נוהל חרדה

יפתח בנבנישתי:  התקציב הזה בעצם מאפשר למרכזי החוסן לטפל בנפגעי החרדה ללא הכרה רשמית בביטוח לאומי על מנת למנוע את התחלואה העתידית, במיידית אנחנו מטפלים

יפתח בנבנישתי:       בעצם התעריף שמטפל תחת נוהל חרדה מקבל לשעת טיפול, מרכזי החוסן מקבלים, הוא פחות או יותר שליש, כמעט, מהתעריף המקובל בשירות הציבורי, נקרא תעריף נש"ם או חשכ"ל, וזה דורש ממרכזי החוסן לעשות כל מיני פליק פלאקים וכארגוני מגזר שלישי להיעזר בתורמים על מנת בכלל להצליח להחזיק מטפלים בשכר ראוי לאורך זמן

יפתח בנבנישתי:  לא רק שחסר, גם השכר תחת נוהל חרדה ובדרום ששם באמת האירועים בלתי פוסקים לאורך תקופה ארוכה

מיכאל ביטון: ולכן?     

יפתח בנבנישתי: את התעריף של נוהל חרדה של ביטוח לאומי יש לעדכן ולהתאים למציאות היום

יפתח בנבנישתי:  הוא כ-120 ומשהו שקלים לשעת טיפול

יפתח בנבנישתי:  תחשבו כמה משלמים היום בשוק הפרטי? 400 שקלים, אז אנחנו מדברים על תעריף ציבורי, 299, דברים בסגנון הזה

יפתח בנבנישתי:  צריך לעדכן אותו, זה התעריף השעתי

עומר אגוזי: לחלוטין, אני מסכים, זאת אחת הבעיות הכי קשות

מיכאל ביטון: זאת בעיה רוחבית?     

עומר אגוזי: כן

מיכאל ביטון: אבל לכם יש כספי הפעלה לשנתיים ולהם אין כספי הפעלה לשנתיים?     

עומר אגוזי: ההבדל בין מרכזי החוסן, ה-12 שאנחנו מנהלים לעומת הצפון, זה שאנחנו מוכללים, יש החלטות ממשלה, ויש ועדת היגוי בין משרדית שאחראית על המרכזים

מיכאל ביטון: יש לכם שולחן עגול של מרכזי חוסן? צפון דרום? אתם עובדים ביחד על הבעיות האלה?     

עומר אגוזי: בזכותך אנחנו הגענו להעלות את הקשיים ביחד

יפתח בנבנישתי: הוועדה הזאת מתכללת גם את הפעילות שלנו, הכל מיוצג שם וההבדל העיקרי, גם אנחנו תחת החלטת ממשלה, האחרונה הכניסה את מרכזי החוסן עם מרכזי החוסן בדרום ובעוטף וביהודה ושומרון עם מדיניות

מיכאל ביטון: אז אנחנו רואים עוד אפליה של הגליל

יפתח בנבנישתי: נכון בדיוק

יפתח בנבנישתי:  והגליל לא מקבל את האשכולות שאנחנו כל כך זקוקים לזה

מיכאל ביטון: היו כמה ח"כים שהיה להם כמה מיליונים בודדים קואליציוני, לא הציעו לכם כספים קואליציוניים? אולי יש עדיין ח"כים שלא העבירו את הכספיים הקואליציוניים שלהם?     

שמחה רוטמן: למה זה צריך לבוא מקואליציוני? יש החלטת ממשלה, זה חלק מתקציב משרד הבריאות לפי מה שאני רואה

מיכאל ביטון: אז זה לא הגיע, הם לא מקבלים, חסרים להם 3 מיליון

מיכאל ביטון:  אין החלטת ממשלה על הצפון

שמחה רוטמן: יש, זה לא נכון

מיכאל ביטון: על מרכזי החוסן?     

שמחה רוטמן: מה שמגיע מגיע, זו החלטת ממשלה מ-2022, כתוב 3 מיליון

מיכאל ביטון: אז איפה הכסף?     

שמחה רוטמן: תקציב משרד הבריאות, אפילו יש שם את המקורות התקציביים, צריך להזמין את הרפרנטים ולשאול אותם, זה לא צריך לבוא מקואליציוני

מיכאל ביטון: אז איפה הכסף?     

שמחה רוטמן: דבר ראשון שמעתי שמגיעים לפה מרכזי החוסן, אמרתי למרות שאני לא חבר ועדה אני אגיע, כי יצא לי להכיר מקרוב את הפעילות שלהם, ואני חושב שזו עבודת קודש, אני לא חושב שזה בכלל בדיון, בוויכוח, יש על זה החלטת ממשלה

שמחה רוטמן:  אני חושב שכדאי לנסות להבין למה החלטת הממשלה הזאת לא מיושמת? יש שם תקצוב, מאיזה משרדים זה יבוא והכל?     

מיכאל ביטון: נו, בוא נבין

מיכאל ביטון:  יש החלטת ממשלה על מרכזי חוסן

שמחה רוטמן: ככל שהיא לא מיושמת - - -     

מיכאל ביטון: יהודה ושומרון ועוטף עזה יציבים והצפון לא מתוקצב

שמחה רוטמן: לא זה לא נכון

מיכאל ביטון: מה לא נכון הם פה?     

שמחה רוטמן: אבל שניה, הוא אומר לך שזה בהחלטת ממשלה

מיכאל ביטון: הוא לא מתוקצב

מיכאל ביטון:  החלטות ממשלה זה לא תקציב

מיכאל ביטון:  בעוד שבוע יש תקציב מדינה ואין 3 מיליון

מיכאל ביטון:  מה לא נכון אולי הדיון הזה מיותר? תביאו 3 מיליון

מיכאל ביטון:  תגיד לנו עכשיו, בשם סמוטריץ שיש 3 מיליון ונגמר

שמחה רוטמן: מיכאל, החלטת הממשלה, אמר לך גם הוא

שמחה רוטמן:  בוא נפתור את הבעיה איפה שהיא נמצאת ולא איפה שהיא לא

שמחה רוטמן:  3 המיליון זה מספר שמופיע בהחלטת הממשלה

מיכאל ביטון: ולא בתקציב המדינה לצפון

שמחה רוטמן: אתה טוען את זה

מיכאל ביטון: אז תגיד לי שאני טועה אני אסיים את הדיון

שמחה רוטמן: מיכאל, אני לא איש תקציב

מיכאל ביטון: אבל אתה איש של סמוטריץ, אז תביא לנו 3 מיליון

שמחה רוטמן: אתה צוחק עליי?      

מיכאל ביטון: לא, אני רציני

שמחה רוטמן: אתה רוצה לעשות דיון רציני או פופוליסטי? באתי לפה לעשות דיון רציני

מיכאל ביטון: זה לא פופוליסטי, יש לנו שבוע להציל את המרכזים האלה

שמחה רוטמן: מיכאל זה פופוליסטי

מיכאל ביטון: למה פופוליסטי?      

שמחה רוטמן: עזוב, אתה רוצה לעשות הון פוליטי

מיכאל ביטון: באתי להביא 3 מיליון שקלים בתוך שבוע למרכזים האלה

מיכאל ביטון:  והחלטות ממשלה שלא מתיישמות

שמחה רוטמן: מיכאל תודה רבה, אני מציע שתהפוך כל נושא קונצנזוס לנושא מריבות

שמחה רוטמן:  ראיתי גם את הציוץ שלך אתמול, הכל בסדר, יום טוב שיהיה באתי לחזק

שמחה רוטמן:  בסדר גמור להתראות

מיכאל ביטון: תודה לך, אז אין לך 3 מיליון? תודה רבה

מיכאל ביטון:  משרד הבריאות

מיכאל ביטון:  בבקשה תשובות, למה הם לא מתוקצבים?     

טלי ניצני ביטון: שלום, נעים מאוד, טלי ניצני ביטון, מנהלת תחום תוכניות התערבות תכנון כוח אדם

טלי ניצני ביטון:  אנחנו נעביר את הפניה שלכם לאגף תקציבים, אני מקווה שעוד מעט נצטרף

מיכאל ביטון: מה, אתם מחכים לוועדה הזאת כדי להעביר פניה? מה, לא קיבלתם את המכתבים האלה בחודש האחרון? אתם לא ידעתם על הבעיה הזאת? מה זאת אומרת נעביר לכם את הפניה? מה, אנחנו שירותי דואר?     

טלי ניצני ביטון: אני לא שייכת לאגף תקציבים, אני מקווה שעוד מעט יצטרף אלינו הנציג שלנו מאגף התקציבים והוא יוכל לתת מענה לשאלה הזאת

מיכאל ביטון: את אחראית על מרכזי חוסן משרד הבריאות?     

טלי ניצני ביטון: לא, האגף לבריאות הנפש אחראי על מרכזי החוסן

מיכאל ביטון: יש פה מישהו שאחראי על מרכזי חוסן משרד הבריאות?     

טלי ניצני ביטון: לא, כרגע לא

טלי ניצני ביטון:  מרכז חוסן לא הזמנתם

מיכאל ביטון: אין? זאת רמת ההתייחסות לנושא

מיכאל ביטון:  יש מישהו שאחראי על תקציב מרכזי החוסן במשרד הבריאות? יש פה תקציבן של משרד הבריאות? יש פה מישהו מהאוצר שאחראי על זה? אחרי זה רוטמן מסביר לנו שהכל דופק, שהממשלה החליטה ובטעות אנחנו יושבים פה, מפגש מוטעה

מיכאל ביטון:  אז נציגת משרד הבריאות את לא אחראית על מרכזי חוסן?     

טלי ניצני ביטון: נכון

מיכאל ביטון: אז על מה את אחראית?     

טלי ניצני ביטון: על התוכנית לחיזוק הפסיכולוגים בדרום

מיכאל ביטון: על זה נדבר אחר כך

טלי ניצני ביטון: בשביל זה אני פה

מיכאל ביטון: את לא צריכה לקחת אחריות על בעיות שאת לא אחראית עליהם

מיכאל ביטון:  תכתבי למירי שתגיע לפה, תשאלי אותה איפה היא? היא אמרה לי שהיא תהיה פה

מיכאל ביטון:  יש מירי אצלכם שאחראית על קשרי בריאות וכנסת?     

טלי ניצני ביטון: מירי לא נמצאת כאן כרגע, מי שאחראית על מרכזי החוסן זו בלה בן גרשון

מיכאל ביטון: אבל מירי אמרה שהיא תטפל בזה, היא גם כתבה איזה מכתב

מיכאל ביטון:  תכתבי לה, תשאלי אותה איפה היא? תגידי לה מיכאל ביטון שואל איפה את?     

טלי ניצני ביטון: אני אכתוב לה

מיכאל ביטון: ונערי האוצר? יש?     

מאי שמואל: שלום לכולם, אני מאגף שכר והסכמי עבודה

מיכאל ביטון: זה בהקשר של הדיון הבא על פסיכולוגים?     

מאי שמואל: נכון מאוד

מיכאל ביטון: אבל יש לך תשובות על מרכזי חוסן?      

מאי שמואל: אין לי תשובות לצערי על מרכזי החוסן

מיכאל ביטון: זה לא התחום שלך?     

מאי שמואל: זה לא אנחנו

מיכאל ביטון: ואחרי זה רוטמן אומר שאנחנו הופכים את זה לפוליטי

מיכאל ביטון:  שהוא יכול לפתור בעיה בשתי דקות והוא מספר לנו אגדות על החלטות ממשלה

מיכאל ביטון:  רוטמן אני קורא לך לחזור ולהגיד לנו פתרונות

מיכאל ביטון:  בינתיים אנחנו נעצור רגע על מרכזי החוסן עד שנציג אגף תקציבים יעלה, וזה ממש חמור שאתם שנתיים תהיו בלי תקציב

מיכאל ביטון:  האיום של הצפון הוא יותר חמור

מיכאל ביטון:  האיום של החיזבאללה הוא יותר חמור מ הג'יהאד והחמאס ביחד וכרגע יש אפס כסף למרכזי חוסן בצפון

מיכאל ביטון:  אם זה לא חלם ולא הפקרות ולא הזנחה של ממשלה אני לא יודע מה זה הזנחה

מיכאל ביטון:       עכשיו אנחנו קיבלנו פניה מפורום הארגונים למען הפסיכולוגיה ציבורית על קשיים בתחום

מיכאל ביטון:  בואו תציגו בבקשה

אורית כהן שטילר: (הצגת מצגת)     בוקר טוב לכולם, אני רוצה להודות לך יו"ר הוועדה על ההיענות לכנס דיון בנושא הזה, ובטח בתקופה הזאת שאני יודעת שזה בשבוע של העברת התקציב, ואני חושבת שיש בזה משהו מאוד מאוד יפה ואיזושהי אמירה מוסרית וערכית, להגיד אנחנו רוצים לקחת את מה שנמצא בחצר האחורית של מדינת ישראל, ואני חושבת שזו בריאותם הנפשית של האזרחים, ולהקדיש לה מקום

אורית כהן שטילר:       אני כן רוצה להציג את עצמי, קוראים לי אורית כהן שטילר, אני פסיכולוגית קלינית, מדריכה, עבדתי מעל עשור בשירות הציבורי במרפאה פסיכיאטרית לילדים ונוער במרכז הארץ

אורית כהן שטילר:  אני מייצגת את פורום הארגונים למען הפסיכולוגיה הציבורית

אורית כהן שטילר:  אנחנו בעצם קואליציה של שלושה ארגונים שכוללים בתוכם את הסתדרות הפסיכולוגים בישראל, את התנועה למען הפסיכולוגיה הציבורית ואת חטיבת הפסיכולוגים לשעבר בהסתדרות המחר

אורית כהן שטילר:  ובעצם המטרה שלנו היא דבר אחד, היא לקדם את הפסיכולוגיה הציבורית בישראל, כי אנחנו חושבים שזו זכות בסיסית, כמו הזכות לבריאות

אורית כהן שטילר:  חלק מהזכות לבריאות היא הזכות לבריאות נפש

אורית כהן שטילר:  ואנחנו חושבים שלא יכול להיות שרק אנשים שידם משגת יקבלו את השירות הזה

אורית כהן שטילר:      אני רוצה לספר איזשהו סיפור קטן, סיפור אישי מהשטח

אורית כהן שטילר:  כי אני חושבת שקודם כל מרכזי החוסן בהחלט צריכים לקבל את המענה כי הם עושים עבודת קודש

אורית כהן שטילר:  ואין לי ספק זה, מבחינתנו, אנחנו רואים בכם כמו חדר המיון או הטיפול הנמרץ שנותנים מענה והתערבות במשבר כמובן כשיש מצבים של הסלמה ביטחונית, ונותנים מענה והתערבות מיידית וממוקדת

אורית כהן שטילר:  אני כן רוצה להגיד שאם צריך חדר מיון ובהחלט צריך חדר מיון וטיפול נמרץ

אורית כהן שטילר:  אני חושבת שגם צריך לא לשכוח שאנחנו צריכים גם מחלקות פנימיות ונוירולוגית באורתופדיה ושיקום, וזו בעצם הפסיכולוגיה הציבורית, זו בעצם התשתית

אורית כהן שטילר:       אני רוצה לספר על מיכל, ילדה בכיתה ד' מדרום הארץ שעברה חרם חברתי, ולא היה בבית הספר פסיכולוגית חינוכית, לא בגלל שאין, יש תקן הוא פשוט לא מאויש, ולא הייתה מישהי שתוכל לתת לה מענה בבית הספר

אורית כהן שטילר:  מיכל הלכה והסתגרה בתוך הבית, והפסיקה להגיע לבית הספר באיזשהו שלב

אורית כהן שטילר:  פיתחה חרדה חברתית ולא הסכימה להגיע לבית הספר

אורית כהן שטילר:  בסופו של דבר היא פנתה לבריאות הנפש בקהילה

אורית כהן שטילר:  בבריאות הנפש עשו לה הערכה בתוך חודש-חודש וחצי ואז החזירו אותה לרשימת ההמתנה כמו שאנחנו יודעים שקורה בכל הארץ, בפריפריה המצב הוא קטסטרופלי, ואמרו לה בואי תמתיני שנה ברשימת ההמתנה, שנה-שנה וחצי, אנחנו יודעים שיש מקומות שההמתנה יכולה להגיע לשלוש שנים

אורית כהן שטילר:      משיחה עם מנהלת מרפאה בבאר שבע, היא אמרה לי שהם הפסיקו לקבל פניות של ילדים ונוער לטיפול פסיכולוגי, פשוט כי אין טעם להכניס אום לרשימת המתנה כי זה לא מצב סביר שמישהו ימתין ברשימת המתנה אז הם פשוט לא מקבלים פניות חדשות, ומגלגלים אותם ממקום למקום

אורית כהן שטילר:       מיכל בת התשע, תפתח הפרעת דיכאון, היא מתחילה לחתוך את עצמה ובסופו של דבר היא תגיע למיון פסיכיאטרי עם איומים באובדנות או ניסיונות אובדניים

אורית כהן שטילר:  אם אנחנו נצליח להציל אותה, אז רק תחשבו מה המשמעות של לשקם ילדה כזאת? שהיה אפשר לשקם, לטפל בה, ולמנוע את זה, מה המשמעות הכלכלית של הדבר הזה? מה המשמעות הנפשית עליה ועל ההורים שלה שמפסידים ימי עבודה? מה המשמעות על הפריון במשק? זאת אומרת, בסופו של דבר זה גם מגיע לשם

אורית כהן שטילר:       אנחנו רוצים להגיד שהשקעה בבריאות הנפש זו לא הוצאה, צריך לשנות את הפרדיגמה, זו השקעה והשקעה שחוסכת כסף, ויש לנו נתונים שמראים את זה

אורית כהן שטילר:  אני אגיד ככה עוד כמה מילים לגבי מה זו הפסיכולוגיה הציבורית

מיכאל ביטון: יש לך חמש דקות להכל

אורית כהן שטילר: אז אני רק אגיד שאנחנו פסיכולוגים בשירות הציבורי, יש לנו כמה תחומי מומחיות, אנחנו מלווים את האזרחים מלידה ועד זקנה

אורית כהן שטילר:  מלידה זה מתחיל במכונים להתפתחות הילד, עושים אבחונים פסיכולוגים לילדים עם עיכובים התפתחותיים, מטפלים בהם

אורית כהן שטילר:       אחר כך הם מגיעים לתוך המסגרות החינוכיות, יש שם את הפסיכולוגיות החינוכיות בקו הראשון בתוך המסגרות, אחר כך יש את המרפאות בקהילה, בתוך בתי החולים הממשלתיים, בתוך קופות החולים שם הפסיכולוגים הקליניים

אורית כהן שטילר:  בבתי החולים הכללים יש את הפסיכולוגים הרפואיים שמלווים משפחות ואנשים בתוך מחלקות רפואיות, ויש לנו את הפסיכולוגים השיקומיים במכוני השיקום, ופסיכולוגים תעסוקתיים שאמורים לתת מענה לאנשים שאיבדו את מקום העבודה שלהם או איבדו את כושר העבודה וזקוקים לאיזשהו שיקום ומציאת תעסוקה אחרת

אורית כהן שטילר:       אני כן אגיד שארגון הבריאות העולמית הכיר בזה שטיפול פסיכולוגי הוא התערבות קו ראשון לטיפול בהפרעות נפשיות, ובעצם יש כיום איזשהו פיילוט של כיסוי בריאותי אוניברסלי לבריאות הנפש עבור 100 מיליון אנשים ב-12 מדינות נבחרות

אורית כהן שטילר:       מצוקה נפשית בישראל

אורית כהן שטילר:  על פי מחקר שפורום הארגונים ביצע ביחד עם קרן ברל כצנלסון

אורית כהן שטילר:  ב-2022 58 מהאנשים שראיינו, חוו מצוקה נפשית בשלב כלשהו בחייהם

אורית כהן שטילר:  בשנה האחרונה 35% חוו מצוקה נפשית משמעותית, ו-82% דיווחו על פגיעה משמעותית בתפקוד שלהם

אורית כהן שטילר:  זאת אומרת לא מדובר פה על, נקרא לזה דכדוך חולף, מדובר פה על פגיעה בתפקוד

אורית כהן שטילר:      אני כן אגיד שמדינת ישראל נמצאת בתחתית, יחד עם ליטא, בתחתית המדינות ה-OECD מבחינת השקעה בבריאות הנפש, והפגיעה בתוצר על פי מחקר כלכלי שיזמנו ונעשה על ידי בועז סופר, סגן יו"ר רשות המיסים לשעבר, מדבר על פגיעה בתוצר שמוערכת בין 51-61 מיליארד שקלים בשנה

אורית כהן שטילר:  זו המשמעות של לא לטפל בבריאות הנפש של אזרחי ישראל

אורית כהן שטילר:       ההוצאה הפרטית החודשית של הציבור בישראל על טיפולים נפשיים, הוצאה פרטית זה מכסף של האזרחים בגלל שאין פסיכולוגיה ציבורית מתאימה, עומדת על סכום של קרוב ל-1

אורית כהן שטילר: 4 מיליארד שקלים בחודש, ובשנה כ-16 מיליארד שקלים

אורית כהן שטילר:  ההוצאה הפרטית על בריאות בכלל לשנת 2020, היא כ-34 מיליארד

אורית כהן שטילר:  זאת אומרת התחום של בריאות הנפש, שאנשים מוציאים כסף על בריאות - - -     

מיכאל ביטון: מאיפה הנתונים האלה?     

אורית כהן שטילר: הנתונים האלה הם ממחקר כלכלי שערך בועז סופר סגן יו"ר רשות המיסים, אני יכולה להעביר כמובן את המחקר הכלכלי במלואו ליו"ר הוועדה

מיכאל ביטון: אוקיי

מיכאל ביטון:  צריך לציין מאיפה הנתונים מגיעים בגוף המצגת

מיכאל ביטון:  בכל מקרה תמשיכי

אורית כהן שטילר: אוקי, זה פשוט בשקופית לפני כן

אורית כהן שטילר:  אז נמשיך

אורית כהן שטילר:  כמו שאמרתי בשירות הציבורי, בין 1

אורית כהן שטילר: 5-3 שנים המתנה לקבלת טיפול פסיכולוגי, כאשר בפריפריה כמובן זמני ההמתנה הם ארוכים ביותר

אורית כהן שטילר:  דיברו פה על 4-8 חודשים, אנחנו מכירים מספרים בדרום של הרבה יותר מזה

אורית כהן שטילר:  אני אגיד שיש גם קושי בגייס אנשי מקצוע

אורית כהן שטילר:  אנשים הולכים לשוק הפרטי, ברור שהשוק הפרטי מציע תעריפים יותר גבוהים, אבל אנחנו לא משווים את עצמנו בכלל לשוק הפרטי

אורית כהן שטילר:  יש 16,000 פסיכולוגים במדינת ישראל, לא חסרים אנשי מקצוע, רק 5,000 עובדים בשירות הציבורי וזה בגלל תנאי שכר ירודים

אורית כהן שטילר:       פסיכולוג לא יעבוד בשביל 40 שקלים לשעה בממוצע, וזה השכר בשירות הציבורי

אורית כהן שטילר:  אני, עם הוותק שלי של 15 שקלים ומדריכה ארוויח בשירות הציבורי 4,800 שקלים לחצי משרה, אוקיי? אז אין פה איזושהי חמדנות, באמת מדובר על תנאים בסיסיים ביחס לשנות ההכשרה ולמקצוע

אורית כהן שטילר:       מצוקה וזמינות של טיפול פסיכולוגי בנגב ובגליל, אלו כתבות אחרונות, אתם רואים זה בצפון, לאחרונה נסגרה מרפאה לבריאות הנפש בקרית אתא, 2,000 מטופלים הופנו לבית חולים פסיכיאטרי שממוקם עשרות קילומטרים משם כדי לקבל טיפול

אורית כהן שטילר:  למה? מכיוון שאנשים פרשו לגמלאות ולא מצאו אנשים שיבואו לעבוד במרפאה, אז פשוט סגרו את המרפאה

אורית כהן שטילר:  כנ"ל בעכו גם מרפאה נסגרה, וזה ממש עכשיו מהחודש האחרון

אורית כהן שטילר:       המצוקות הנפשיות בעוטף, לא צריך להרחיב יותר

אורית כהן שטילר:  מרכזי החוסן דיברו על זה

אורית כהן שטילר:       שקופית 6, לדבר קצת על הנושא של פערים חברתיים

אורית כהן שטילר:  זה בעצם לפי מחקר משותף של פורום הארגונים וקרן ברל כצנלסון

אורית כהן שטילר:  שימו לב, הכנסה חודשית נמוכה מהממוצע, 23% מהם צורכים שירותים פסיכולוגים פרטיים, לעומת ההכנסה החודשית הגבוהה, זה בערך אותם אחוזים, רק שימו לב שכמה שאנשים בעלי הכנסה גבוהה מהממוצע, הם מוציאים קודם כל קצת פחות על טיפולים פסיכולוגים וכמובן שכוח הקניה שלהם הוא הרבה יותר גבוה משל בעלי ההכנסה הנמוכה

אורית כהן שטילר:       אנחנו גם יודעים שעוני הוא גורם סיכון לפתח הפרעות נפשיות, זאת אומרת אז יש פה מעגל שמנציח, ומראים איך האנשים המוחלשים ממילא שבעצם היעדר הנגישות שלהם לכל השירותים הוא נמוך, גם פה הם נפגעים, ומצוקה נפשית שלא מטופלת, המשמעות שלה זה נטל על הרווחה, זה בסוף גם מגיע למתקני הכליאה של מדינת ישראל, זה פוגע בכל ההיבטים של החברה

אורית כהן שטילר:  אז נגיע למה שאנחנו רוצים

מיכאל ביטון: חמש הדקות שלך נגמרו ולא הגעת למה שחשוב לך

מיכאל ביטון:  אז תגידי מה שחשוב לך

אורית כהן שטילר: יש פיילוט שיזמנו, כמובן בשיתוף משרד הבריאות שידברו על זה אחר כך, תוכנית תמריצים לחיזוק השירות הפסיכולוגי בנגב ובגליל

אורית כהן שטילר:  אנחנו מציעים תוכנית של תמרוץ, על ידי תוכנית תמריצים שבעצם תלווה סטודנטים החל מהתואר השני בפסיכולוגיה, לאורך כל שנות ההתמחות שלהם, בתמורה לזה שיסכימו לעבוד בשירות הציבורי מספר מסוים של שנים

אורית כהן שטילר:  הם יקבלו מלגת קיום, הם יקבלו מימון מלא הלימוד שלהם, והדרך הזאת היא בעצם להכניס פסיכולוגים לתוך המערכת הציבורית, ולאפשר שהם יישארו שם

אורית כהן שטילר:       הפיילוט הזה כרגע הולך להתחיל רק בנגב

אורית כהן שטילר:  אנחנו מבקשים שהוא יורחב כבר בתקציב הקרוב, בתקציב 2023 לפריפריה הצפונית, אין שום סיבה שזה לא יוקצב

אורית כהן שטילר:  כרגע התוכנית הזאת מתוקצבת ב-2

אורית כהן שטילר: 5 מיליון שקלים רק בנגב

אורית כהן שטילר:  אנחנו מבקשים שזה יורחב לפריפריה הצפונית

אורית כהן שטילר:  ומבקשים בקשה נוספת מיו"ר הוועדה, שזה ייכנס לבסיס התקציב

אורית כהן שטילר:  כרגע הפיילוט הזה הולך להיות מתוקצב מעודפים שנשארו מעודפים שנשארו מתקציב 2022 של משרד הבריאות

אורית כהן שטילר:  אנחנו חושבים שהדבר הזה צריך להיות בבסיס התקציב, וזה איזשהו מענה נקודתי, לא מספיק אבל מענה ראשוני כדי להתחיל ולפתור את המצוקות הגבוהות בתוך התחום של הפסיכולוגיה הציבורית בדרום

אורית כהן שטילר:  תודה

מיכאל ביטון: תודה רבה לך

מיכאל ביטון:  האוצר, תתייחס למרכזי החוסן בצפון וכנ"ל למה שעולה פה עם התיעדוף הלא מתועדף של שירות פסיכולוגי בנגב ובגליל

תמר צ'ין: שלום, אני תמר צ'ין מאגף תקציבים באוצר, אני עם חצי קליטה כי אנחנו בדיוק בסיור בנגב - - -     

מיכאל ביטון: תמר, לא שומעים מספיק טוב

מיכאל ביטון:  אין קליטה בנגב, זה פרויקט שאתם צריכים לעשות במשרד התקשורת

תמר צ'ין: אני שומעת אתכם, אני מתנצלת

מיכאל ביטון: מה קורה עם החלטת הממשלה שכללה גם את מרכזי החוסן בצפון? או באופן ספציפי איפה 3 מיליון השקלים למרכזי החוסן בצפון? כרגע אנחנו לא יודעים אם יש אותם ואיפה הם?     

תמר צ'ין: אז מרכזי החוסן מתוקצבים לפי החלטת הממשלה, נמצאים, כידוע היום בתקציב ממשלתי, בעוד שבוע-שבועיים בע"ה יעבור התקציב, התקציב שנבנה גם יגיע

תמר צ'ין:  מרכזי החוסן מתוקצבים לפי החלטת הממשלה היה גידול מאוד משמעותי בשנתיים האחרונות, תקציב מרכזי החוסן כמעט הוכפל בין 2019-2022 ל-2023 והתקציב נמצא בידי משרד הבריאות

תמר צ'ין:  אנחנו לא מכירים בעיות

תמר צ'ין:  ככל ויש כמובן שחשוב שיצופו לנו

תמר צ'ין:  יש תקציבים שמגיעים ישירות מאיתנו, ויש תקציבים שמעוגנים מיתר משרדי הממשלה, כמו שקבוע בהחלטת הממשלה, וככל ויש פערים או בעיות אז חשוב שיוצף לנו

מיכאל ביטון: אז בואי נשמע את נציגת משרד הבריאות בתחום, ואחרי זה תתייחסי

תמר צ'ין: אין בעיה

מיכאל ביטון: משרד הבריאות?     

טלי ניצני ביטון: כבר אמרתי מקודם, שי בדרך

מיכאל ביטון: בדרך? מה זה תוכנית כבקשתך? בדרך לאן? הוועדה נגמרת

טלי ניצני ביטון: הוא בדרך לכאן

מיכאל ביטון: הוא מגיע מתי שבא לו? יש לו אישור? זה כל-כך עצוב לראות את היחס לנושא כזה חשוב, שאין פה נציגים רציניים

מיכאל ביטון:  לפעמים זה אומר הכל

מיכאל ביטון:  בעיות כאלה קטנות של מיליונים בודדים, ואין נציג שיבוא ויפתור את זה, אפילו ייתן תשובות

מיכאל ביטון:  תמר בזום את שומעת אותנו?     

תמר צ'ין: כן

מיכאל ביטון: את יכולה להגיד לנו שאם תגלי שיש בעיה בצפון של מרכזי החוסן, שלפי הטענה כאן, הם לא יודעים איפה 3 המיליון שלהם לשני מרכזי חוסן בצפון, אתם תמצאו לזה פתרון?     

תמר צ'ין: שוב, התקציב, יש חלק ממנו שנמצא בבסיס תקציב משרד הבריאות, ויש חלקים שמעוגנים מיתר משרדי הממשלה

תמר צ'ין:  אנחנו לא ברזולוציה של איזה כסף באיזה חודש מגיע לאיזה מרכז? עכשיו אני גם אברר את כל הדברים הרלוונטיים מול משרד הבריאות, ונפתור איזו בעיה שיש

מיכאל ביטון: א' זה טוב

מיכאל ביטון:  אבל אני לא רוצה שישלחו אותי ממשרד למשרד

תמר צ'ין: לא לא

תמר צ'ין:  ברור

מיכאל ביטון: הייתה פה עדות שמרכזי החוסן ביהודה ושומרון ובעוטף עזה יחסית יודעים מה המצב התקציבי שלהם, גם אם הם היו רוצים לשפר אותו כי הפניות גדלו באופן עונתי אחרי האירוע האחרון, יש להם בעיות יסוד של תעריפים של הכנסות מביטוח לאומי על השירותים שהם נותנים

מיכאל ביטון:  זה דבר שאתם צריכים לעזור להם כדי לקיים אותם כלכלית

מיכאל ביטון:  אבל שני מרכזי חוסן בצפון לא יודעים מה יהיה העתיד שלהם, בעוד חודש הם יפטרו אנשים

תמר צ'ין: הבנתי, אנחנו נבדוק, אני אבדוק בדיוק מה הסיפור

תמר צ'ין:  החלטת הממשלה באמת מקצה 3 מיליון שקלים להם, - - - נמצא במשרד הבריאות

תמר צ'ין:  ואנחנו נוודא מול הנציגים הרלוונטיים במשרד הבריאות איך אפשר לפתור אותו

מיכאל ביטון: אז אנחנו מסכמים שביום שני-שלישי הקרוב, אנחנו נעשה דיון שלישי שניתן לכם זמן, שלישי או רביעי בשבוע הבא, דיון מעקב של חצי שעה על מרכזי חוסן בצפון

מיכאל ביטון:  אם זה נפתר

תמר צ'ין: אין לי בעיה ונציגי משרד הבריאות שנמצאים שם - - -     

מיכאל ביטון: רגע, אם זה נפתר אז נבטל את הדיון

מיכאל ביטון:  הדיון יתקיים רק אם זה לא נפתר

מיכאל ביטון:  אם זה נפתר תכתבי לי וואטסאפ שזה נפתר ולא נקיים את הדיון, אבל תתכוננו לדיון מעקב בשלישי או רביעי הבא של חצי שעה, על הנושא הזה

תמר צ'ין: אין בעיה

מיכאל ביטון: עכשיו, לגבי עניין הפסיכולוגים והדברים שעלו פה, אנחנו יודעים שאין רופאים בנגב ואין אחיות, עכשיו אנחנו יודעים שאין פסיכולוגים

מיכאל ביטון:  האמת ידעתי את זה גם, כי הייתי ראש עיר והלכתי לגייס תרומות לפסיכולוג שלי שיישאר

מיכאל ביטון:  וחבר שלי גלעד פישבן עשה פרויקט יפה בדימונה בצורה יצירתית, אבל זה לא משקף, יש ערים בתת שירות פסיכולוגי ומתקשים לאייש את התקנים הקיימים אפילו

אילן וירצברגר: אני אשמח להציג נתונים בעניין

מיכאל ביטון: אני מכיר אותך, אילן

אילן וירצברגר: אכן

מיכאל ביטון: אני אתן לך להציג

מיכאל ביטון:  אבל תמר, אתם מודעים לבעיה הזאת? של פערים?     

תמר צ'ין: כן אז אני אגיד שגם מודעים לבעיה כללית של מחסור פסיכולוגים בשירות הציבורי באופן כללי, ובטח שהבעיה הרבה יותר חריפה בפריפריה וספציפית בנגב

תמר צ'ין:  כמו שראיתי שגם הוצג, גם יש תקציב שמשרד הבריאות מקצה לטובת מתמחים במגזר הציבורי באופן כללי, והפיילוט שהוצג פה של שורשים שמנסה לתמרץ ספציפית בנגב

תמר צ'ין:       אנחנו עכשיו סיימנו דיוני תקציב, בנינו תקציב ל-2023-2024 על בסיס התיעדוף וסדרי עדיפויות של משרד הבריאות ועל בסיסו הוא נבנה

תמר צ'ין:  ככל ובסוף סדרי העדיפויות של משרד הבריאות השתנו, כמובן שאנחנו מכירים בבעיה ותומכים, אבל כן חשוב לי להגיד שהתקציב נבנה על בסיס התיעדוף של משרד הבריאות

תמר צ'ין:  יש תוכנית מאוד נרחבת - - - התוכנית הזאת גם מתייחסת לסוגיה הזאת, אנחנו כמובן - - -     

מיכאל ביטון: אנחנו נפנה גם למשרד הבריאות

מיכאל ביטון:  אבל שנינו יודעים שכשהאוצר רוצה לעזור למשרדים הוא עוזר להם

מיכאל ביטון:  ושנינו יודעים שכשהאוצר רוצה לתעדף יעדים לאומיים כמו צמצום פערים, הוא עושה את זה בנחישות

מיכאל ביטון:  אז יש פה פערים מהותיים, ואתם צריכים להיות כבדי משקל

מיכאל ביטון:       אני גם אפנה לשר הבריאות, שאני לא יודע אם הוא כבר העמיק בסוגיה של הפסיכולוגים, אבל בואי גם אתם תשקיעו בזה קבוצת חשיבה, והייתה פה בקשה שאם כבר עושים פיילוט, אז לעשות אותו גם בגליל וגם בנגב במקביל, לא להפלות אזורים שבשניהם יש פערים

מיכאל ביטון:       אני אחכה לעדכון שלך על מרכזי החוסן, כי לזה צריך פתרון מיידי, ולגבי העניין של הפסיכולוגים, אם קיימתם דיון, אז גם לעדכן

מיכאל ביטון:  ובהתאם לכך נחליט על דיון מעקב בשבוע הבא

מיכאל ביטון:  ותהני בנגב ותודה רבה

תמר צ'ין: תודה לכם, סליחה

תמר צ'ין:  יום טוב

מיכאל ביטון: ביי

מיכאל ביטון:  אני מאמין שיהיה פתרון למרכזי החוסן לפי רוח הדברים שנאמרו כאן, אבל אנחנו נעקוב אחרי זה, בסדר? אם אתם רוצים, אתם מוזמנים להישאר, אבל אנחנו ממשיכים כרגע רק בסוגיה של שיפור השירות הפסיכולוגי בנגב ובגליל, שהוא גם קשור אליכם באופן עקיף וישיר

מיכאל ביטון:  אילן וירצברגר, פסיכולוג מחוזי מחוז דרום, אהלן אילן

אילן וירצברגר: אז באמת בהמשך לדברים של קודמתי מארגון הפסיכולוגים, אנחנו מתמודדים עם מחסור בפסיכולוגים שהולך ומחמיר

אילן וירצברגר:  יש לנו במשרד החינוך הגדרה של תקינה לפי מספרי ילדים

אילן וירצברגר:  אנחנו יודעים להגיד שאם בשנת 2015 היינו ב-70% כיסוי ממה שהתקן הנדרש, כשההגדרה היא בערך תקן פסיכולוגי לכל 1,000 תלמידים, היום אנחנו נמצאים בסיטואציה של 62% כיסוי ברמה מחוזית, זאת אומרת, ואין כמעט גידול במספר הפסיכולוגים בחמש השנים האחרונות

אילן וירצברגר:       אם בסך הכל בדרום יש 420 פסיכולוגים בשירותים הפסיכולוגים החינוכיים, בשנים האחרונות אין גידול במספר הפסיכולוגים, זאת אומרת הפסיכולוגים שעוזבים ונכנסים הם בערך באותו מספר

אילן וירצברגר:  כאשר משרד החינוך מקצה תוספת של תקנים אבל אנחנו לא מצליחים לאייש אותם

אילן וירצברגר:  והדוגמה שהזכרת בדימונה זה היה עוד פעם ניסיון יצירתי שלנו כדי לפתור את זה

אילן וירצברגר:  ובעצם יש לנו קושי מאוד גדול באיוש התקנים וכתוצאה מזה יש הרבה מאוד השלכות ביכולת לתת מענה מיטבי, כשהמצב הוא הרבה יותר חמור בחברה הבדואית ששם אחוזי הכיסוי שלנו הרבה יותר נמוכים

מיכאל ביטון: מהם הנתונים?     

אילן וירצברגר: בחברה הבדואית אנחנו מדברים על 47% כיסוי

מיכאל ביטון: זאת אומרת חצי ממי שראוי לשירות פסיכולוגי כילד או בקהילה הוא לא מקבל בכלל את השירות?     

אילן וירצברגר: אנחנו נותנים מענה מאוד מצומצם בהקשר הזה, כאשר הממוצע הארצי הוא 70% שזה גם לא מדהים

מיכאל ביטון: אתה מדבר על השירות החינוכי או גם הקהילתי?     

אילן וירצברגר: קודם כל לנו יש את הנתונים של השירות הפסיכולוגי החינוכי, שזה בהתאם למספרי הילדים בתוך מערכת החינוך

אילן וירצברגר:  שוב, משרד החינוך מקצה את התקנים אבל אנחנו לא מצליחים לאייש אותם לצערי, בגלל שהזכירה קודמתי את עניין השכר הלא ראוי

אילן וירצברגר:  היום שכר של פסיכולוג הוא פחות מאשר שכר של מורה בשירות הציבורי בתחילת הדרך

מיכאל ביטון: אז איך אתה מצליח להחזיק בכל זאת מקומות אחרים?     

אילן וירצברגר: אנחנו מנסים להיות מאוד יצירתיים באופן ההעסקה של הפסיכולוגים, בשיתופי פעולה שאנחנו עושים

מיכאל ביטון: לדעתי אחד המרכיבים זה שרשויות מכניסות יד לכיס כדי לקיים שירות פסיכולוגי

אילן וירצברגר: אני חושב שבאופן יחסי, כפסיכולוגים חייבים לעשות התמחות, אז זה מחייב אותם לעבור דרך השירות הציבורי

אילן וירצברגר:  אנחנו מנסים לגייס תקציבים ממקומות אחרים כמו הדוגמה שעשינו בדימונה דרך שיתופי פעולה אחרים

אילן וירצברגר:  ליזום כל מיני פרויקטים

אילן וירצברגר:  אבל בעצם שכר הבסיס, השכר הציבורי הוא מאוד נמוך

מיכאל ביטון: אתה אופטימי?     

אילן וירצברגר: הנתונים לא מאפשרים להיות אופטימי לצערי

מיכאל ביטון: איבדת פסיכולוגים טובים בגלל המצב?     

אילן וירצברגר: בהחלט

אילן וירצברגר:  ולכן היוזמה של לתמרץ פסיכולוגים כבר בלימודים שיגיעו לאזורים של פריפריה היא יוזמה מאוד נכונה, ובוודאי ככל שאפשר יהיה להרחיב אותה, זה יהיה יותר טוב

אילן וירצברגר:  התוכנית עצמה מדברת על 25 פסיכולוגים בסך הכל

אורית כהן שטילר: לא, התוכנית שרצינו זה 75 פסיכולוגים בעלות של 15 מיליון שקלים בשנה, מה שאושר כרגע זה 2

אורית כהן שטילר: 5 מיליון שקלים שזה מאפשר 25 סטודנטים רק בנגב

אילן וירצברגר: כן

מיכאל ביטון: אנחנו מקווים שהאוצר ומשרד הבריאות יתעדף אחרת

מיכאל ביטון:  כן, משרד הבריאות בבקשה?     

טלי ניצני ביטון: קודם כל אני רוצה להגיד לגבי מרכזי החוסן שקיבלתי תשובה שכרגע אנחנו עובדים על הנושא של ההתקשרויות ואני מקווה שזה ייפתר בימים הקרובים

מיכאל ביטון: בצפון, תהיי ספציפית

טלי ניצני ביטון: כן, מרכזי החוסן בצפון, הכסף במשרד, עובדים על ההתקשרות, בסדר?     

מיכאל ביטון: אנחנו נחכה לעדכון בשבוע הבא

מיכאל ביטון:  ונחליט אם נעשה מעקב

מיכאל ביטון:  וגם אנחנו נוציא מכתב היום, אמל, של הוועדה, לשר הבריאות, מכתב דחוף

מיכאל ביטון:  אחד על מרכזי החוסן בצפון, להבטיח את עתידם בתקציב הנוכחי

מיכאל ביטון:  שתיים, להגדיל את הפיילוט של פסיכולוגים לנגב, גם לגליל, ולכלול את זה כבר בתקציב הקרוב

מיכאל ביטון:  זה מכתב שיוצא היום לשר הבריאות ולראש המטה שלו

מיכאל ביטון:  אחרי זה נדבר איתו, אבל שיהיה מכתב של הוועדה מיידית היום

מיכאל ביטון:  אז את אומרת שתהיה התקשרות? שזה מתקדם? עכשיו בואי נדבר על פסיכולוגים

טלי ניצני ביטון: קודם כל אני רוצה לעשות איזושהי הפרדה בין פסיכולוגים חינוכיים, פסיכולוגיים בהתמחות חינוכית שהם תחת משרד החינוך, לבין פסיכולוגים שמועסקים במערכת הבריאות, שזה פסיכולוגים קליניים, התפתחותיים, שיקומיים, רפואיים, כמו שהוצג כאן

טלי ניצני ביטון:  אני חושבת שאם רוצים לתמרץ הגעה של פסיכולוגים חינוכיים, יתכבד משרד החינוך ויפעיל תוכנית לתמרוץ פסיכולוגים חינוכיים

טלי ניצני ביטון:  זה דבר ראשון

מיכאל ביטון: זה מה שנקרא עכשיו לפי הסיטואציה, אני השופט וזה משחק פינג פונג, אני שם לכם רשת פה

טלי ניצני ביטון: לא, חלילה

מיכאל ביטון: טלי מעבירה את הכדור לאילן וירצברגר, מנחיתה לו, אילן לוקח את הכדור ומה אומר?     

אילן וירצברגר: למי אני אעביר?     

מיכאל ביטון: לא, אתם יכולים להחזיר לה, יכולים להיות שני שחקנים בכל צד

אילן וירצברגר: אנחנו בעצם כפופים להסכמי שכר שנקבעים לגבי כלל הפסיכולוגים

מיכאל ביטון: השופט אומר שזה לא טיעון, כי גם הם כפופים להסכמי שכר

מיכאל ביטון:  היא אומרת, פסיכולוגיה חינוכית זה משרד החינוך, תדאג שמשרד החינוך יעשה את עבודתו

אילן וירצברגר: משרד החינוך כפוף להסכמי השכר שלו

מיכאל ביטון: זה סתם מעייף פינג-פונג אבל אנחנו נהנים לשחק

טלי ניצני ביטון: אני אנסה רגע אולי

מיכאל ביטון: להוריד כדור יותר טוב? להרים לו להנחתה?     

טלי ניצני ביטון: התוכנית שלנו בעצם שהוצגה כאן, קודם כל אנחנו לא נתנו לה שם, אבל אין לנו בעיה עם השם שורשים, אנחנו נאמץ אותו, אחלה שם

אורית כהן שטילר: זה על בסיס אילנות, יש את זה לרופאים, אז אמרנו שאנחנו נהיה השורשים

מיכאל ביטון: כן, יש צמרות גם

מיכאל ביטון:  יש כמה פרויקטים שקוראים להם בית קברות כי זה מוות קליני, כמו מיגון הצפון, אבל על זה פעם אחרת נדבר

מיכאל ביטון:  כן?     

טלי ניצני ביטון: התוכנית בעצם מיועדת לסטודנטים בתואר השני שלהם ללימודי פסיכולוגיה

טלי ניצני ביטון:  הם יקבלו איזושהי מלגת לימודים ומענק מחיה כנגד זה שהם יתחייבו אחר כך להגיע ולעבוד בנגב

טלי ניצני ביטון:  כרגע אנחנו נמצאים בשלב של פיילוט, זאת אומרת התוכנית עוד לא התחילה, אנחנו עוד לא רואים את התוצאות שלה

טלי ניצני ביטון:  במידה ותצליח כמובן שנשמח

מיכאל ביטון: לא, יש הבדל

מיכאל ביטון:  מה זה לא רואים את התוצאות? לא התחילה? אז איך תראו תוצאות? היא עוד לא התחילה בכלל

טלי ניצני ביטון: נכון היא עוד לא התחילה

טלי ניצני ביטון:  התוכנית כרגע בשלב תכנון

מיכאל ביטון: מתי היא תתחיל?     

טלי ניצני ביטון: אנחנו כרגע בשלב של יצירת התקשרויות מול הרשות לפיתוח הנגב

מיכאל ביטון: וכרגע אתם רק מכוונים לנגב בשל אילוצי תקציב?     

טלי ניצני ביטון: וגם בגלל שזה פיילוט, אנחנו חושבים שנכון להתחיל במשהו שהוא קטן

מיכאל ביטון: כן אבל כדאי להתחיל פיילוט גם בגליל, מגיע להם גם פיילוט, מסכנים

טלי ניצני ביטון: לא

מיכאל ביטון: את יודעת, בהגדרות של ארנונה יש דבר כזה שנקרא שטח גלילי, זה שטח שהוא לא משלם ארנונה לאף אחד כי הוא לא שייך לאף אחד, No man zone

מיכאל ביטון:  אז הגליל נהיה שטח גלילי, אף אחד לא 

מיכאל ביטון:  צריך להביא לגילי משאבים

מיכאל ביטון:  אני איש הנגב כן? אבל ההוגנות היא שכל פיילוט שהממשלה עושה לצמצום פערים, והפערים דומים בנגב ובגליל, אי אפשר לשסות אזור באזור

מיכאל ביטון:  להתחיל בשני האוזרים את הדברים

טלי ניצני ביטון: ככל שיהיה תקציב אנחנו כמובן נשמח לעשות את זה

מיכאל ביטון: מה התחום הספציפי שלך במשרד?     

טלי ניצני ביטון: אני מנהלת תחום תוכניות התערבות תכנון כוח אדם

מיכאל ביטון: שרק בפסיכולוגי או בכלל?     

טלי ניצני ביטון: במקצועות הבריאות, אני עוסקת בכלל מקצועות הבריאות, לא ברופאים ולא בסיעוד

מיכאל ביטון: בדברים אחרים

מיכאל ביטון:  יוזמות מהתחום הזה, דברים שהם אקסטרה מחוץ לתקן הרגיל?     

טלי ניצני ביטון: למה אתה מתכוון?     

מיכאל ביטון: היוזמה הזאת, בשיטה הרגילה לא היינו פותרים את הבעיה, אז האם יש לך אפשרות לעשות דברים שמחוץ?     

טלי ניצני ביטון: אנחנו אחראים על הביצוע, על המימוש של התוכנית הזאת, על לבחון את האפקטיביות שלה, לשכלל אותה

מיכאל ביטון: ומה רצית לתקן במה שאמרת לאילן קודם?     

טלי ניצני ביטון: רציתי פשוט לחדד שאנחנו קודם כל ניתן עדיפות לתחומי התמחות של הבריאות, ורק לאחר מכן במידה ותהיה אפשרות, נוכל גם לתמרץ פסיכולוגים כאלה שנמצאים בתואר שני רלוונטי בהתמחות בתואר שני חינוכיים

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  ומה אתה אומר על זה?     

אילן וירצברגר: אני חושב שאני הצגתי את הנתונים של המחסור, וכמו שהציגה הדוברת הראשונה, הדברים מתחילים, קודם כל ברמת ההתערבות הראשונית, גם בחירום וגם ילדים בתוך מערכת החינוך, ואם אנחנו לא נצליח לתת להם מענה, הבעיות ילכו ויחמירו

אילן וירצברגר:  ולכן יש עדיפות גדולה בהגדלת - - -     

מיכאל ביטון: אז היא אומרת לך, משרד החינוך

מיכאל ביטון:  מה אתה רוצה ממשרד הבריאות?     

אילן וירצברגר: אני אציג את הנתונים

אילן וירצברגר:  פסיכולוג מתחיל בתחילת הדרך שעובד במשרה מלאה ירוויח - - -     

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים את זה עזוב, את זה שמענו

מיכאל ביטון:  עכשיו אנחנו רוצים פתרונות

מיכאל ביטון:  אתה יודע מה הבעיה בדיון הזה? תכף אני אגיד מה הבעיה

מיכאל ביטון:  בוא תצטרף לפינג-פונג, תציג את עצמך

רון בוכניק: שמי רון בוכניק, עו"ד מנהל חטיבה בהסתדרות העובדים

רון בוכניק:  אמון בין היתר על הטיפול בפסיכולוגים בשירות הציבורי

רון בוכניק:  להבנתנו, מבלי להתייחס לעניין הפיילוט של הסטודנטים שהוא נשמע פיילוט חשוב, אבל לא בתחום אחריותנו, העלו כאן את הנושא של הסכמי השכר והשכר שזה כן תחום אחריותנו, וזה להבנתנו, שורש העניין

רון בוכניק:  אנחנו מסכימים על כל מה שצוין כאן על ידי הדוברים הקודמים, יש בעיה רוחבית לא פשוטה בשכר הפסיכולוגים בשירות הציבורי, החוסר בפסיכולוגים בשירות הציבורי נכון לכל הארץ, ביתר שאת בפריפריה, תנאי השכר כיום מייצרים קושי גדול לגייס ולשמר פסיכולוגים, כמו שהדוברים הקודמים ציינו, ואנחנו בפריזמה שלנו, כארגון עובדים, שואפים לטפל בזה ולשפר את שכר הפסיכולוגים בשירות הציבורי, באופן מיידי

רון בוכניק:       זאת אומרת, כיום כפי שכולם יודעים, מתקיימים שיחות על הסכמי המסגרת

רון בוכניק:  הסכמי המסגרת אמורים להיחתם בקרוב

רון בוכניק:  ציבור הפסיכולוגים בשירות הציבורי יוחרג מהסכמי המסגרת, והמטרה שלנו היא לייצר להם הסכם שכר מיטיב משמעותית

רון בוכניק:  המשא ומתן בעניין הזה יתחיל בקרוב, אנחנו כרגע בעבודת מטה אצלנו

רון בוכניק:  יושבת כאן גם נציגת משרד האוצר אם היא תרצה להתייחס, ואנחנו מקווים לגייס גם את האוצר לעניין הזה ושהוא יבין את העניין ויקצה לכך גם משאבים מתאימים

רון בוכניק:  העניין הזה הולך להיות מטופל בקרוב ואנחנו מקווים שהוא יטופל בצורה הולמת

מיכאל ביטון: זה נשמע אופטימי, אז למה זה לא קרה עד היום?     

רון בוכניק: תראה, אני בתפקידי חודשיים

רון בוכניק:  אתה מכיר את זה שהאוטובוס לא מגיע? ואז מגיע האחד אחריו וצועקים עליו למה הקודם לא הגיע?     

מיכאל ביטון: אז אתה האוטובוס?     

רון בוכניק: אני הנהג שהגיע

מיכאל ביטון: אתה הגעת?      

רון בוכניק: אני הגעתי

מיכאל ביטון: השאלה עכשיו שעצרת בתחנה, האם תגיע לתחנה הסופית? או שתיתקע בתחנה הראשונה?     

רון בוכניק: אני אעשה את כל המאמצים

רון בוכניק:  ואם תרצה נציגת משרד האוצר 

מיכאל ביטון: נעקוב אחריו, אנחנו עולים איתך באוטובוס, לחברי הכנסת יש נסיעות חינם באוטובוס

מיכאל ביטון:  ניסע איתך, נראה לאן נגיע

מיכאל ביטון:  קח אותנו למסע

רון בוכניק: אני אשמח לכל סיוע

רון בוכניק:  אני חושב שבלי ציניות הנושא הזה

מיכאל ביטון: זה לא ציני אגב, זה הומור, אתה יודע יום חמישי בכנסת זה יום קשה, הנושאים קשים, אבל קצת הומור זה בסדר

מיכאל ביטון:  אז אתה לוקח את האתגר הזה?     

רון בוכניק: בפריזמה שלנו כארגון עובדים אנחנו - - -     

מיכאל ביטון: שאתה מבין שהפסיכולוגים צריכים התייחסות מיוחדת?     

רון בוכניק: בוודאי

מיכאל ביטון: יפה

אילן וירצברגר: אני חושש שעד שההסכמים יגיעו, אנחנו מאבדים פסיכולוגים בינתיים, והשאלה איך אנחנו יכולים לתמרץ אותם? היא שאלה שמאוד מטרידה אותנו

אילן וירצברגר:  הצגתי את הנתונים ופסיכולוגים מומחים לא נשארים בשירות הציבורי עקב הנתונים

אילן וירצברגר:  מי שמתמחה הוא חייב להיות, אבל בלי לתת מענה גם למומחים ולהפוך את השכר לאטרקטיבי אז זה לא יקרה

אילן וירצברגר:  וגם לצערי, בחברה הבדואית מה שהזכרתי, בגלל שתדמית הפסיכולוגים והמשיכה הכספית היא לא גבוהה, אז אנחנו פשוט נמצאים בחוסר מאוד גדול, וזה גם משליך על הכל

אורית כהן שטילר: שגם אין ייצוג מספיק בקרב הפסיכולוגים נגיד, לפסיכולוגים דוברי ערבית למשל

אורית כהן שטילר:  אין מספיק פסיכולוגים שיכולים לטפל בחברה החרדית, אתיופים

מיכאל ביטון: זה מתחיל באוניברסיטה לא?     

אורית כהן שטילר: בוודאי

אורית כהן שטילר:  כי כדי לצלוח תואר שני והתמחות אתה צריך גב כלכלי מאוד חזק

מיכאל ביטון: צריך את הממשלה, את האוניברסיטה שתגיד מי הבוגרים שלה ומי קיבל הזדמנות לתואר שני בפסיכולוגיה

מיכאל ביטון:  הגברת משכר, בבקשה

מאי שמואל: בוקר טוב ונעים מאוד לכולם

מאי שמואל:  מאי שמואל, רפרנטית מאקרו באגף שכר והסכמי עבודה

מאי שמואל:  האגף שלנו למעשה אמון על כל השכר של המגזר הציבורי

מאי שמואל:  ביניהם גם הפסיכולוגים

מאי שמואל:       אני חושבת שקיימת תמימות דעים במשרד האוצר שיש בעיה עם שכר הפסיכולוגים

מאי שמואל:  זאת אומרת, אני מתחברת לכל מה שנאמר פה, אנחנו מודעים לבעיה, הבעיה היא אכן רוחבית, ואנחנו אכן נמצאים בימים אלו במשא ומתן מול ההסתדרות, כפי שאמר חברי פה מההסתדרות רון, נמצאים במשא ומתן מולם על הסכם שכר חדש לפסיכולוגים, הסכם שיביא לשכר חדש, למבנה שכר חדש, ובתקווה שייתן פתרון לנטישה

מיכאל ביטון: אז את תומכת בנהג האוטובוס?     

מאי שמואל: לומר תומכת זו מילה גדולה, אבל אני מכירה את הבעיה

מיכאל ביטון: את עולה לאוטובוס? את יוצאת איתו למסע הזה?     

מאי שמואל: עם ההסתדרות? אני חושבת שאנחנו נוכל

מיכאל ביטון: בינתיים יש מקומות ישיבה, לא צפוף באוטובוס הזה

מאי שמואל: אנחנו אכן כאן כדי לעשות את השיתוף פעולה הזה, ולהגיע להסכמות עם ההסתדרות על ההסכם החדש

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, יצחק אלקסלסי, יועץ שר הנגב הגליל והחוסן הלאומי

יצחק אלקסלסי: בוקר טוב, קודם כל אדוני אנחנו רוצים להגיד תודה על הדברים החשובים שנאמרו בפתח הישיבה

יצחק אלקסלסי:  אנחנו חושבים שהמלחמה של הנגב והגליל היה לא מלחמה של סקטור או מגזר כזה או אחר, היא מלחמה של מדינת ישראל

יצחק אלקסלסי:  אנחנו מברכים ומודים לאדוני על הדברים החשובים

יצחק אלקסלסי:       לגבי נושא הדיון פה, לצערי אנחנו כמשרד לא יודעים לתת את הפתרונות במובן של ללמד אנשים ולהכשיר אנשים, אנחנו פועלים לתת את הפתרונות במעטפת של תעסוקה לבני זוג, של דיור במונחים כאלה ומעטפת שתביא בעצם אנשים שלא רוצים לעבוד בנגב והגליל, ואנחנו מקווים שהמעטפת הזאת גם תסייע בהבאת פסיכולוגים לעבוד באזורים האלה, ולהביא לפתרון הבעיה

מיכאל ביטון: קודם כל תודה על הדברים

מיכאל ביטון:  אחד, לגבי מרכזי החוסן, אני מאמין שנפתור את זה בכוחות עצמנו

מיכאל ביטון:  לגבי סיוע לפסיכולוגים וההתחייבות שלהם לגור בנגב ובגליל, כשם שהמשרד לפיתוח הנגב והגליל עשה את התוכניות עם הרופאים, צריך להתחיל לבחון את השותפות הזאת

מיכאל ביטון:  ובמיוחד שיש להם כבר 15 מיליון לנגב, ואפשר אולי להכפיל את זה לגליל, או למנף את הכסף הזה ולהיכנס לתחום הזה, במרכיבים שאתם יודעים לעשות, לא במרכיבים שאתם לא יודעים

מיכאל ביטון:  אני חושב שזה ממש דרמטי

יצחק אלקסלסי: אנחנו כמובן כל פניה ממשרד הבריאות נבחן ונאתר

יצחק אלקסלסי:  אני אגיד שגם בתוכנית הזאת, היא אמורה להיות מתופעלת דרך הרשות לפיתוח הנגב, המשרד נתן את הסכמתו העקרונית

מיכאל ביטון: אז עוד יותר טוב

מיכאל ביטון:  יפה

יצחק אלקסלסי: ואנחנו מחכים לתוכניות רחבות

מיכאל ביטון: זאת אומרת שגם הביצוע יהיה שלכם, של גוף שהוא תחת העבודה שלכם

יצחק אלקסלסי: של הרשות לפיתוח הנגב

מיכאל ביטון: אז תנסו לבחון

מיכאל ביטון:  ביטון את שומעת? תנסו לבחון, תוסיפו אתם איזה 7 מיליון לגליל, הם יוסיפו 7, תעשו שותפות ויאללה תקימו את זה כבר מיידית

מיכאל ביטון:  תבחן את זה, תבחנו את הדברים

מיכאל ביטון:  אני יודע שעכשיו הצטמצם המשאב שלכם, אני מקווה שעד שבוע הבא יחזרו כמה מאות מיליונים לנגב ולגליל, ותוכלו לקדם את השותפויות

יצחק אלקסלסי: לצערנו באמת הצמצמום הדרמטי בתקציבים כמובן משפיע על תוכניות כאלה ואחרות

מיכאל ביטון: עד שיש כסף קואליציוני שהוא טוב לנגב ולגליל גם אותו מעלימים, זה בושה הדבר הזה

מיכאל ביטון:  אני מקווה שלא אמרתם את המילה האחרונה, ובנחישות זה יקרה בשבוע הבא

מיכאל ביטון:  אבל לך אני אומר, ביטון, את כבר מפעילה אותם דרך רשות לפיתוח הנגב, יש כבר שותפות ביצועית, תרחיבו את זה, תעשו מאמץ

מיכאל ביטון:  הפיילוט הזה הוא יעזור במשהו לפסיכולוגיה החינוכית? לבתי הספר? או לא יעזור?     

אורית כהן שטילר: אני חושבת שמבחינתנו אנחנו לא חושבים שצריך להפלות, אנחנו חושבים שצריך גם בפסיכולוגיה החינוכית

מיכאל ביטון: לא, אני שואל אבל על החבר'ה האלה, לאן הם מיועדים אחרי ההכשרה וההשקעה בהם?     

אורית כהן שטילר: זה שמשרד הבריאות יגיד, כי זו שאלה מי נותן את התקציב?     

טלי ניצני ביטון: ההכשרה פתוחה, אני אחדד את זה

טלי ניצני ביטון:  בעצם כל סטודנט לתואר שני בפסיכולוגיה יוכל להגיש בקשה להתקבל לתוכנית ולקבל את המענק

טלי ניצני ביטון:  אנחנו נעשה ראיונות אישיים, נבדוק את הזיקה לנגב וכו', נעביר איזשהו תהליך של מיון

טלי ניצני ביטון:  ככל שלא יהיו מספיק פסיכולוגים רפואיים, שיקומיים, התפתחותיים, קליניים, נוכל להקצות משאבים גם לפסיכולוגים חינוכיים

טלי ניצני ביטון:  אנחנו עוד לא יודעים מי יהיו המועמדים שיפנו כדי לקבל את המלגה

מיכאל ביטון: ואז נניח הם יקבלו את המלגה, איפה הם ישובצו לעבודה? אותם קליניים, שיקומיים?     

טלי ניצני ביטון: הם ישובצו להתמחות על ידי הפסיכולוג הארצי באזור הנגב

מיכאל ביטון: במקומות שחסרים? תני לי דוגמה כזאת

טלי ניצני ביטון: במקומות שחסרים, מרפאות קופות חולים, בית חולים לבריאות הנפש בבאר שבע וכו'

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  עכשיו אני אגיד לכם למה הפינג-פונג הזה היה בעייתי? אנחנו מסתכלים על זה כל אחד בטריטוריה שלו כמשרד, או כתחום אחריות

מיכאל ביטון:  אבל הפתרונות האמיתיים הם היו בסינרגיה בין משרדים

מיכאל ביטון:  מה שעשו בדימונה, לפי מיטב ידיעתי, ותסביר לנו את המודל של דימונה, זה שבעצם גם הגיעו לשם פסיכולוגים חינוכיים, גם קליניים להתמחות, וגם בניתם יכולת לעבוד עם הקופות ולחייב אותם על השירותים שאתם נותנים

מיכאל ביטון:  זאת אומרת, זו קבוצה של פסיכולוגים, שמשרתת גם את המערכת החינוכית וגם הקהילתית במקביל עם תפיסה מתואמת, כולל הכספים

מיכאל ביטון:  תסביר לנו את זה איך זה עובד

אילן וירצברגר: זה היה בעצם איזשהו ניסיון לייצר משהו מחוץ לקופסה זאת אומרת לאור המצב שהשירות הפסיכולוגי בדימונה הלך והדלדל בגלל כל הנסיבות ובגלל הפריפריה, ומצד שני היה מחסור מאוד גדול גם בשירותים קליניים, טיפוליים, מערכות של בריאות הנפש

אילן וירצברגר:  ואז יזמנו בעצם שיתוף פעולה, בעיקר מי שניהל את זה תקציבית זו עיריית דימונה, אבל בעצם זה התבסס בהתחלה בעיקר על תקציבים של משרד החינוך ושיתופי פעולה עם קופות החולים ומשרד הבריאות, והצענו לפסיכולוגים שמגיעים לעבוד במשרה מלאה לעשות גם התמחות קלינית וגם התמחות חינוכית במקביל

מיכאל ביטון: ואז אתה נהיה אטרקטיבי, כי הרבה רוצים את הקלינית ולא תמיד יש להם מקומות

אילן וירצברגר: כן, ואיגום התקציבים אפשר באמת לתת מענה שהוא יהיה אטרקטיבי וזה גרם לזה שעשרה פסיכולוגים הגיעו לגור באזור דימונה, והיום מערך הטיפולים שיש בדימונה הוא אחד הטובים בארץ, יש שם כמעל 100 ילדים שמטופלים מידי שבוע, ולפני זה לא היה בכלל את המענה הזה

מיכאל ביטון: אנחנו גם עשינו משהו דומה בירוחם, פתרונות אחרים מקומיים שהרשות כזה מרכזת, והיא מרכזה את זה למשפחה וכל מיני

מיכאל ביטון:  אז אני חוזר אליך ביטון, אז למה לא? תעשי מודל דימונה וירוחם לשיפור הפסיכולוגיה בנגב ובגליל

מיכאל ביטון:  זה מחייב לקרוע את הרשת של הפינג-פונג

טלי ניצני ביטון: אנחנו לא מתנגדים, אבל אני אגיד שזה בסוף בחירה של הפרט

טלי ניצני ביטון:  במקרה הזה, הפרט בחר לעשות התמחות כפולה, הוא התמחה גם בפסיכולוגיה קלינית וגם בפסיכולוגיה חינוכית

טלי ניצני ביטון:  אנחנו לא יכולים לכפות את הדבר הזה

טלי ניצני ביטון:  אנחנו יכולים לעודד אותו

מיכאל ביטון: בוא נכפה עליו עם התמריצים

מיכאל ביטון:  בוא נקבע שהתמריצים ילכו רק למי שעושה חינוכי וקליני, מה אכפת לנו?     

טלי ניצני ביטון: ומה עם ההתפתחותי ומה עם השיקומי?     

מיכאל ביטון: אז הוא חייב לעשות או חינוכי-שיקומי או חינוכי קליני או חינוכי-התפתחותי

מיכאל ביטון:  נרוויח מרכיב של משרד הבריאות

טלי ניצני ביטון: אני לא פסיכולוגית

מיכאל ביטון: אני גם לא, יש לי תואר בפסיכולוגיה, אבל אני לא     

טלי ניצני ביטון: אבל אני לא בטוחה שזה אפשרי מבחינת החומר והידע הנדרש

טלי ניצני ביטון:  יושבים פה פסיכולוגים

אורית כהן שטילר: כן, בוודאי זה ההתמחויות שונות

אורית כהן שטילר:  יש קווים משיקים נגיד פסיכולוגים חינוכיים וקליניים עובדים עם ילדים ונוער, נכון פה יש ממשקים

אורית כהן שטילר:  אבל מבחינת חומרת ההפרעות אנחנו יודעים היום שפסיכולוגים חינוכיים נותנים מענה גם במקרים של איתור וטיפול באובדנות עד רמת מסוכנות בינונית

אורית כהן שטילר:  מרמת מסוכנות בינונית ומעלה זה צריך לעבור - - -     

מיכאל ביטון: אבל אנחנו לא עוסקים עכשיו בפדגוגיה, אנחנו עוסקים בכסף

מיכאל ביטון:  מודל שהצליח לאגם משאבים אבל זה חייב שותפות בין משרד החינוך למשרד החינוך

טלי ניצני ביטון: משרד החינוך מברך כל שותפות

מיכאל ביטון: מה מברך? מה אתם רבנים? מברכים? אחנו לא צריכים לברך, יוצרים שותפויות

טלי ניצני ביטון: ניסינו לייצר שותפות עם משרד החינוך כדי לראות איך אנחנו מקדמים את הנושא של פסיכולוגים ערבים

טלי ניצני ביטון:  לטעמנו, צריך להתחיל עם זה כבר בתיכון, בחשיפה לעניין, כדי בכלל לייצר את המוטיבציה ללכת וללמוד את הלימודים

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  אבל את מתפזרת

מיכאל ביטון:  אני רוצה לדבר על זה שיש עיר שאין בה שירותים פסיכולוגים ובזכות קשר טוב ותיאום ומינוף של חינוך, בריאות, קופות חולים, נוצר שירות

מיכאל ביטון:  אם עשו מודל כזה, למה לא ללמוד אותו ולבצע אותו בעוד מקומות?     

אילן וירצברגר: יש עוד כמה, גם באופקים עכשיו מתחיל מודל כזה, ובאמת שיתוף הפעולה עם משרד הבריאות בעיקר עם הפסיכולוג הארצי שעוזר לנו גם בתהליכי הכרה, וגם במלגות, עדיין מדובר על סכומים יחסית מאוד נמוכים

אילן וירצברגר:  עדיין זה לא הופך את זה לאטרקטיבי

אילן וירצברגר:  צריך כאן באמת את איגום המשאבים שאתה אומר, וגם בבסיס להעלות את השכר של הפסיכולוגים כיוון שבלי זה אנחנו מנסים להיות כל הזמן, לשחק ג'אגלינג של תקציבים מכל מיני מקומות

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  אז אני אומר באמת, תנסו לבחון את השותפות הזאת, את הפיילוט

מיכאל ביטון:  אם מישהו ידע לעבוד מקומית, בפריפריה לייצר שולחן עגול, למנף כספים הדדית, זה צריך ללמוד את זה, לעשות את זה

מיכאל ביטון:  זה לא סותר שבהסתדרות ובאגף שכר ישפרו, זה לא סותר הרבה דברים

מיכאל ביטון:       אבל אם מישהו ידע לפתור בעיה, חבל שזה יהיה הסוד של דימונה או אופקים, זה צריך להיות ב-100 ערים שיש בעיה

מיכאל ביטון:  זה צריך להיות סטנדרט

מיכאל ביטון:  שמשרד הבריאות והחינוך והקופות ניגשים לקהילה, לעירייה, לראש העיר ואומרים לו בוא נעשה פה את המודל הזה

מיכאל ביטון:  זה מה שצריך לקרות, לא שבכל מקום יאבקו כדי להצליח

מיכאל ביטון:  שהמשרדים עצמם יבואו מלמעלה

מיכאל ביטון:  הממונה על הפסיכולוגיה במשרד הבריאות, והממונה על הפסיכולוגיה במשרד החינוך, וקופת חולים כללית ששולטת ב-70% בנגב, שלושת הגופים האלה לבד יכולים להרים פתרון

מיכאל ביטון:  תודה

מיכאל ביטון:  מי עוד רצה להגיד משהו ולא קיבל הזדמנות? יש? אין

מיכאל ביטון:      אני רוצה לסכם את הדיון

מיכאל ביטון:  פתחנו את הדיון בבעיה כללית, אנחנו מקווים ששר האוצר יתעשת ושלא יהיה השר ליהודה ושומרון עם 1

מיכאל ביטון: 3 מיליארד קואליציוני במשרד הביטחון אצל השרה אורית סטרוק, שיהיה גם השר לנגב והגליל ויחזיר את התקציבים שיועדו למשרד של הנגב והגליל כדי שהמשרד יוכל לעמוד ביעדיו ובציפייה שהוא יצר בשטח

מיכאל ביטון:  אנחנו מצפים ממשרד האוצר להשיב לנו כד יום שני לגבי מרכזי החוסן בגליל, שיתוקצבו מיידית ועתידם יובטח, כפי שיש יציבות במרכזי החוסן ביהודה ושומרון ובעוטף עזה

מיכאל ביטון:      בעיות הייסוד של מרכזי החוסן לא נפתרים בתקציב הזה, עדיין חסרים להם תקציבים ועדיין שיטת ההתחשבנות שלהם מול קופות חולים והביטוח הלאומי והיבטי התעריף, לא נפתרו

מיכאל ביטון:  המשרדים הרלוונטיים והאוצר צריכים לעסוק בדבר הזה, והמוסד לביטוח לאומי צריך גם כן לבחון את השיטה שלו ואת התגמול שהוא מחזיר עבור השירותים הללו

מיכאל ביטון:  את זה נבדוק עד יום שני

מיכאל ביטון:      באשר לשילוב פסיכולוגיה ציבורית איכותית בנגב ובגליל, הוועדה רואה בעין יפה את היוזמה ליצירת קבוצת מנהיגות של פסיכולוגים בפיילוט שיתבצע בנגב לעודד התיישבות ועבודה של פסיכולוגים מקצועיים בנגב במקומות שיש מחסור

מיכאל ביטון:  הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולמשרד לפיתוח הנגב והגליל להרחיב את השותפות הזאת גם אל הגליל, על אף שזה פיילוט, ולצאת מיידית לביצוע

מיכאל ביטון:       הוועדה קוראת להסתדרות ולאגף השכר באוצר לייצר מציאות שבה פסיכולוג בשירות הציבורי ירוויח קצת יותר, או הרבה יותר וזה תמיד יהיה פחות ממה שהוא יכול להרוויח במגזר הפרטי, כי העובדה שיש ערים בישראל שמקבלות רק 47% מהשירות הפסיכולוגי שהן ראויות לו, זה ממש עוול חברתי, ובמקומות אחרים הממוצע הוא 70%

מיכאל ביטון:  אנחנו רוצים שכל ילד וכל מבוגר יקבל פתרון וטיפול פסיכולוגי

מיכאל ביטון:  מה שיטופל בגיל צעיר יימנע בגיל מבוגר, ומי שלא יטופל כאדם בוגר בטיפול פסיכולוגי, בסוף יאושפז בבית חולים פסיכיאטרי

מיכאל ביטון:  והעלות במיטה בבית ולים פסיכיאטרי לשנה היא מאות אלפי שקלים

מיכאל ביטון:  ועלות של טיפול פסיכולוגי לאותו אדם היא פחותה

מיכאל ביטון:  אז זה מניעתי וזה כלכלי למדינה

מיכאל ביטון:      אנחנו מצפים שהאוצר יבין את הכלכליות ויהיה גורם שמעודד את המשרדים לחשוב על ההיבטים הללו

מיכאל ביטון:  מה שיבוצע בקהילה יהיה זול יותר ממה שיבוצע בבית חולים

מיכאל ביטון:  ולכן צריך הרבה מניעה, והרבה טיפול מקדים

מיכאל ביטון:  גם על הסיפור של פסיכולוגיה ציבורית נעשה דיון מעקב, הוא לא יהיה מיידי כי אנחנו ניתן לגופים לבדוק היבטים שונים

מיכאל ביטון:  נשמח לבשורה בתוך שבוע שהפיילוט מתרחב לגליל, אני יודע שזה יעד קשה לביצוע אבל אולי בזכות הנגב והגליל תקבלו איזה boost ותביאו את החלק שלכם, וזה אכן יקרה

מיכאל ביטון:  בעיקר, אין סיבה לעשות דברים או בנגב או בגליל, אלו שני אזורים מופלים וכל מה שהמדינה עושה, צריכה לעשות לשניהם

מיכאל ביטון:      
     אנחנו נעקוב גם לאחר מרכזי החוסן וגם אחר פסיכולוגיה ציבורית, אני מודה לכם שבאתם, שבת שלום, אני נועל את הישיבה, תודה רבה