ועדת הכלכלה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 116, 2023-05-16 00:00

יבגני סובה: שלום לכולם

יבגני סובה:  אנחנו נפתח ישיבת ועדת הכלכלה

יבגני סובה:  יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד ביטן, ביקש ממני לקיים את הדיון הזה

יבגני סובה:  לכבוד רב לי

יבגני סובה:       אנחנו היום עושים את הדיון המאוחד במסגרת ציון יום הסטודנט

יבגני סובה:  קודם כל, אני רוצה להודות לשני חברי הכנסת שיזמו את הדיון הזה: חבר הכנסת משה טור פז מ-"יש עתיד" ואפרת רייטן ממפלגת "העבודה"

יבגני סובה:  חברים טובים שלי ואני שמח שהם בעצם יזמו את הדיון הזה בוועדת הכלכלה

יבגני סובה:       אנחנו, מאחר ונמצא איתנו, אני רואה את יושב ראש, תציג את עצמך אלחנן

יבגני סובה:  תפקיד שלך יושב ראש אגודת הסטודנטים הארצית

יבגני סובה:  נכון? התאחדות

יבגני סובה:  הוא גר בפתח תקווה, זה בסדר, יש לנו אחוות פתח תקוואים, אז מותר לי גם לעשות טעות

יבגני סובה:       אז אני אשמח לתת לך רשות דיבור

יבגני סובה:  תתחיל ותסביר לנו בעצם את הכיוון

יבגני סובה:  וכמובן גם כל אחד שירצה לדבר יירשם אצל מנהלת הוועדה

יבגני סובה:  הזמן קצר

יבגני סובה:  כמה זמן יש לנו?      

ד"ר עידית חנוכה: עד 16:00

יבגני סובה: עד 16:00

יבגני סובה:  45 דקות, זה בדיוק שיעור באוניברסיטה

יבגני סובה:  בבקשה, אלחנן, תתחיל אתה

אלחנן פלהיימר: אז תודה רבה, קודם כל, יושב ראש הוועדה

אלחנן פלהיימר:  כפי שציינת, אני אלחנן פלהיימר, יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית

אלחנן פלהיימר:  מייצג כ-400,000 סטודנטים מתל חי ועד אילת

אלחנן פלהיימר:       באתי לפה היום בשביל לדבר על תקציב המדינה

אלחנן פלהיימר:  נכון לרגע זה בתקציב המדינה יש אפס שקלים לציבור הסטודנטיאלי במדינת ישראל

אלחנן פלהיימר:  בחודשים האחרונים היינו במשא ומתן אינטנסיבי עם אגף התקציבים ועם שר האוצר, כשלצערנו הוליכו אותנו שולל ולפני כשבועיים חזרו בהם מכל הסיכומים שהגענו אליהם

אלחנן פלהיימר:       הדרישות שלנו לא בשמיים

אלחנן פלהיימר:  ונכון לרגע זה, כמו שציינתי, יש אפס שקלים לסטודנטים בתקציב המדינה

אלחנן פלהיימר:  אני חייב לציין שהסטודנטים בעיקר עוברים סיטואציה ומשבר מאוד מאוד קשה בשנים האחרונות וזה הולך וגדל משנה לשנה בהיבטים של יוקר מחייה וקושי כלכלי אמיתי לסיים את החודש

אלחנן פלהיימר:  זה יוצר פה פערים גדולים מאוד באקדמיה

אלחנן פלהיימר:  סטודנטים מלכתחילה שלא נכנסים בשערי האקדמיה וסטודנטים שנושרים במהלך התואר שלהם

אלחנן פלהיימר:  ואני לא מצליח להבין איך למישהו זה נראה פה הגיוני שבתקציב המדינה הנוכחי אין בשורות לציבור הסטודנטיאלי במדינת ישראל

אלחנן פלהיימר:       יש כאן חוסר שוויון משווע

אלחנן פלהיימר:  חברי הכנסת ונבחרי הציבור פעם אחרי פעם אומרים שאנחנו דור העתיד ובפועל לא מיישמים כלום ממה שהם אומרים

אלחנן פלהיימר:  ובאתי לפה היום כדי לצעוק על חוסר השוויון הזה

אלחנן פלהיימר:  אנחנו התחלנו במחאה סביב תקציב המדינה

אלחנן פלהיימר:  יש עוד זמן לבצע שינויים בתקציב המדינה עבור דור העתיד של מדינת ישראל

אלחנן פלהיימר:  ויש פה זמן לממשלה לבוא ולהוכיח שהדברים שלהם הם לא דברי סרק והם באים לעשות את זה בפועל

אלחנן פלהיימר:       כרגע, כמו שציינתי, יש כאן אוכלוסיות שמקבלות ואוכלוסיות שלא

אלחנן פלהיימר:  ואני חייב להגיד, עיני לא צרה על אף אחד

אלחנן פלהיימר:  אבל יש מקום חד משמעית לבוא ולתת יותר לציבור הסטודנטיאלי, שאנחנו מנוע הצמיחה של הכלכלה הישראלית

אלחנן פלהיימר:  כל הסטודנטים שהיום הולכים ולומדים יום אחרי זה הם מכניסים כספים משמעותיים למדינה

אלחנן פלהיימר:  זו השקעה למדינת ישראל ואני לא מצליח להבין איך לא מראים את זה ואיך זה לא בא לידי ביטוי בתקציב המדינה

אלחנן פלהיימר:       אני חייב לציין שבימים אלה אנחנו גם בוחנים עתירה לבג"ץ סביב כל הנושא של תקציב המדינה והפערים שיש כאן אל מול הציבור הסטודנטיאלי במדינת ישראל

אלחנן פלהיימר:  יש כאן אחריות פרלמנטרית וכעת צופים בנו המון סטודנטים שמצפים לתשובות ולמענה אמיתי בתקציב המדינה

אלחנן פלהיימר:  הדרישות שלנו לא בשמיים

אלחנן פלהיימר:  אנחנו מדברים פה על הרחבה של מספר השנים בנקודות הזיכוי למס לסטודנטים שעובדים לאחר התואר

אלחנן פלהיימר:  על סבסוד לימודי האנגלית, שסטודנטים מוציאים על זה אלפי שקלים, מעבר לשכר הלימוד

אלחנן פלהיימר:  סטודנטים היום משלמים שכר לימוד ומעבר לזה משלמים עוד תוספות על אנגלית

אלחנן פלהיימר:  אנחנו מדברים פה על מלגות לסטודנטים שנמצאים במצב סוציואקונומי נמוך

אלחנן פלהיימר:  נכון להיום הקרן מתוקצבת בסך הכל ב-120 מיליון שקלים, שהיא תוקצבה בסכום הזה לפני כשש שנים

אלחנן פלהיימר:  ובכל שנה, בשנה האחרונה, הגישו 80,000 סטודנטים ומתוכם קיבלו רק 15,000 סטודנטים

אלחנן פלהיימר:  זה סטודנטים שצריכים את זה ונושרים מהאקדמיה

אלחנן פלהיימר:       נקודה אחרונה זה מעונות סטודנטים

אלחנן פלהיימר:  במדינת ישראל אין מספיק מיטות של מעונות סטודנטים

אלחנן פלהיימר:  ובגלל זה סטודנטים הולכים ושוכרים דירות בסכומי עתק או לא הולכים ללמוד במוסד האקדמי שהם רוצים ללמוד פה

אלחנן פלהיימר:  וגם זה יוצר כאן פערי מעמדות

אלחנן פלהיימר:  שליש מהסטודנטים בסקר האחרון שהוצאנו השיב שאם היה לו את האפשרות, הוא היה עוזב את מדינת ישראל

אלחנן פלהיימר:  אנחנו מדברים על שליש מהציבור שאמור להניע את הכלכלה של המדינה בשנים הבאות

אלחנן פלהיימר:  אנחנו מדברים פה על למעלה מ-100,000 סטודנטים שאומרים אם הייתה לנו את ההזדמנות היינו עוזבים את המדינה

אלחנן פלהיימר:  זה משבר אמיתי

אלחנן פלהיימר:       ואני יוצא מפה בקריאה נוספת, באמת, זועק בכל ליבי למקבלי ההחלטות, לשר האוצר

אלחנן פלהיימר:  יש עוד הזדמנות לתקן

אלחנן פלהיימר:  שבו איתנו ותביאו תקציבים טובים, נכונים וראויים לציבור הסטודנטיאלי, לדור העתיד, למנוע הצמיחה של החברה הישראלית

אלחנן פלהיימר:  תודה רבה

יבגני סובה: תודה רבה לך אלחנן

יבגני סובה:  לא, בדרך כלל בכנסת לא מוחאים כפיים, אנחנו לא בתיאטרון

יבגני סובה:       קודם כל, אני חייב להגיד שהוזמנו לכאן נציגי האוצר, אבל בגלל שבחדר הסמוך כאן בוועדת הכספים יש פה דיונים מרתוניים, אז אני מניח שחלק מהם נמצאים שם

יבגני סובה:  אני רק רוצה לשאול, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור ליונתן מרגוליס, מי זה? אז אני רק רוצה לשאול אותך שאלה

יבגני סובה:  אתה אמרת שאתה שוחחת עם נציגים של האוצר

יבגני סובה:  תפרט לנו בבקשה עם מי דיברת? והאם אתה מתכוון פה באמת לבקש לקחת חלק מהדיונים של ועדת הכספים?     

אלחנן פלהיימר: חד משמעית יותר מאשמח לקחת חלק בדיונים בוועדת הכספים

אלחנן פלהיימר:  אני, נציגי ההתאחדות, הצוותים המקצועיים שלנו

יבגני סובה: דיברת עם יושב ראש הוועדה?     

אלחנן פלהיימר: בחודשים האחרונים, כמו שאמרתי, היינו במשא ומתן מתמשך

אלחנן פלהיימר:  גם אל מול שר האוצר ישירות וגם עם הפקידות באגף האוצר שאחראים על התקציבים של ההשכלה הגבוהה

אלחנן פלהיימר:  וכמו שאמרתי, לאורך הדרך הגענו לסיכומים, כשבעצם לפני כשבועיים הם פתאום אומרים 'תקשיבו, כנראה הבנו את הדברים לא נכון

אלחנן פלהיימר:  ויש פערים בעצם בהסתכלות של סכומי התקציב שאתם דורשים ושאנחנו רואים בפועל'

אלחנן פלהיימר:  ואני רוצה להסביר

אלחנן פלהיימר:  בפועל הציעו לנו 40 מיליון שקלים בתקציב הקרוב

יבגני סובה: מה, לצורך מה? באיזה סעיפים?     

אלחנן פלהיימר: 30 מיליון שקלים תוספת לטובת אנגלית ועוד תוספת קטנה למלגות

יבגני סובה: כלומר, בנוסף ל-120 מיליון שהיו בשנים הקודמות?     

אלחנן פלהיימר: התוספת היחידה שמוכנים לתת לנו, כמו שאמרתי, היא 30 מיליון שקלים לסבסוד לימודי אנגלית, שזה רחוק מהסכום שצריך

אלחנן פלהיימר:  אנחנו מדברים פה על סכומים הרבה יותר משמעותיים

אלחנן פלהיימר:  30 מיליון שקלים זה טיפה בים

אלחנן פלהיימר:       וכמו שאמרתי, עוד 10 מיליון שקלים למלגות סוציואקונומי

אלחנן פלהיימר:  יש פה פערים אדירים בין הסיכומים שהיו לנו לבין מה שמציעים לנו בפועל

אלחנן פלהיימר:  ואם הציבור הסטודנטיאלי במדינת ישראל מציעים 40 מיליון שקלים כבשורה בתקציב המדינה הנוכחי, אז תרשה לי לגחך

יבגני סובה: תכף אני גם אתייחס עוד מעט לדברים האלה

יבגני סובה:  גם אתייחס לתקציב הקודם

יבגני סובה:  זה לא עניין של קואליציה אופוזיציה

יבגני סובה:  יש פה דברים שסטודנטים, אנחנו לא שואלים את הסטודנטים מה אתם מצביעים

יבגני סובה:  אנחנו צריכים לסייע לסטודנטים בלי קשר לפוליטיקה

יבגני סובה:  ולכן אני אתן לך גם כמה עצות

יבגני סובה:  אני חושב שצריך פה יותר לקדם את הדיונים האלה דווקא בשבוע הזה שנשאר לפני התקציב

יבגני סובה:  אבל תכף אני אתייחס לזה

יבגני סובה:       טוב, הדובר הבא יהונתן מרגוליס, יושב ראש האגודה בהר הצופים, בבקשה

יבגני סובה:  תנסו להתקצר כך שאני אספיק לכולם לתת גם דקות דיבור

יבגני סובה:  בבקשה יהונתן

יהונתן מרגוליס: שלום, קוראים לי יוני

יהונתן מרגוליס:  יושב ראש האגודה בהר הצופים, כמו שהצגת

יהונתן מרגוליס:  סטודנט שנה ב' בתוכנית חינוכית פילוסופיה, כלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים

יהונתן מרגוליס:       לפני שאני אתחיל, אני כמובן רוצה להתחבר לדברים שאמר יו"ר ההתאחדות הארצית

יהונתן מרגוליס:  מחזק מאוד את דבריו, מסכים איתו, כל מילה בסלע

יהונתן מרגוליס:       אני רוצה להציג מבחינתי איך נראית יוקר המחייה בהיבטים סטודנטיאליים ואני מקווה שאלה נקודות שיוכלו לתרום לשיח ולקדם אותו, ולהציג שלוש נקודות שבעיניי ראוי שנתעכב עליהן: יוקר המחייה מבחינת סטודנטים אני חושב שהולך יוקר מחייה ועומס לימודי ביחד

יהונתן מרגוליס:  הדברים הולכים ביחד וקשה מאוד להפריד אותם כשמדברים על סטודנטים

יהונתן מרגוליס:  זאת אומרת, מצד אחד יוקר המחייה ממשיך לעלות בשנים האחרונות

יהונתן מרגוליס:  אנחנו מדברים כאן על מדד מחירים, 17% יותר מארצות הברית, 40% יותר מאירופה

יהונתן מרגוליס:  באמת גם ניירות עמדה טובים מאוד שהתאחדות הוציאה בנדון

יהונתן מרגוליס:  כך שיוקר המחייה ממשיך לעלות

יהונתן מרגוליס:  והעומס הלימודי ממשיך וממשיך לטפס

יהונתן מרגוליס:  זאת אומרת, העולם נהיה יותר תחרותי, יותר קשה להתקבל לפקולטות הטובות ובעצם הלימודים הם פחות או יותר בוקר עד לילה

יהונתן מרגוליס:  אז איך סטודנטים משלבים את זה? זה באמת שאלה טובה וזה קשה מאוד

יהונתן מרגוליס:       עכשיו, הסיפור הזה של יוקר מחייה ועומד לימודי ביחד זה יוצר איזה שהוא מעגל קסמים מאוד מאוד אכזרי כלפי סטודנטים שמצד שני אנחנו נדרשים לממן לעצמנו את התואר, מצד שני באמת באמת אין זמן

יהונתן מרגוליס:  גם יוקר המחייה שעולה וגם העומס הלימודי שמאוד מאוד עולה

יהונתן מרגוליס:  עכשיו, מבחינת הנקודות האלה זה בעיניי מה הוא יוקר מחייה כשמדברים על סטודנטים

יהונתן מרגוליס:  כי לצורך העניין אם היינו מקבלים מלגת לימודים ומלגת מחייה, אז לא היינו יכולים לדבר על עומס לימודי והדברים האלה לא היו קשים לנו כשאנחנו נדרשים לצאת לעבוד

יבגני סובה: תגיד לי רק שנייה, "ממדים ללימודים" זה כבר במאה אחוז? זה נכנס לתוקף השנה הזאת?     

יהונתן מרגוליס: "ממדים ללימודים" זה בהתאם למה שהיה במושב

יבגני סובה: זה משפר משמעותית את העניין הזה?     

יהונתן מרגוליס: זה משפר משמעותית

יבגני סובה: שנתיים וחצי, כמעט שלוש שנים בגלל הבחירות החוזרות ובגלל שלא היה תקציב, אז זה לא נכנס

יבגני סובה:  אנחנו אז עשינו את זה 75, הממשלה הנוכחית עשתה את זה מאה אחוז

יבגני סובה:  דרך אגב, לא טרפדנו, כמובן לא עשינו בעיות

יבגני סובה:  זה עוזר? אתה מרגיש שזה עוזר לסטודנטים?     

יהונתן מרגוליס: בוודאי שזה עוזר

יהונתן מרגוליס:  בוודאי, זו תוכנית מבורכת

יבגני סובה: זה שומר להם בעצם על הפקדון

יהונתן מרגוליס: חד משמעית

יהונתן מרגוליס:  גם נותנת לנו הרבה וגם מעודדת לשירות קרבי ושירות משמעותי

יהונתן מרגוליס:  נופלים כאן בין הכיסאות חבר'ה שעשו שירות עורפי ושירות של תומכי לחימה, מסיבותיהם הם

יהונתן מרגוליס:  בין אם רפואי ובין אם דברים אחרים

יבגני סובה: שנייה רגע

יבגני סובה:  חשוב להבין, המלגה "ממדים ללימודים" היא גם מתייחסת לא רק לקרביים, אלא גם לסטודנטים שהיו להם בעיות ת"ש

יבגני סובה:  כלומר, אם יש לך בעיות ת"ש והצבא שילם לך במהלך שירות שלך אתה עדיין זכאי לפנות בבקשה לקבל מלגה מהבעיות הסוציואקונומיות

יבגני סובה:  לאו דווקא מזה, גם אם אתה שירת לא בשירות קרבי

יבגני סובה:  וגם חיילים, כמובן חיילים בודדים

יבגני סובה:  חייל בודד גם זכאי לקבל מלגת "ממדים ללימודים"

יבגני סובה:  אז בעצם שלושה סוגים של אוכלוסיות של החיילים שזכאים לקבל את זה

יבגני סובה:  המספרים הם די גדולים, יפים

יבגני סובה:  כלומר, אנחנו מדברים על אלפי אנשים שמקבלים

יהונתן מרגוליס: מדובר על מימון של התואר, פחות מימון של מחייה, מימון של התואר

יהונתן מרגוליס:  זה מוביל אותי, הנקודה שנכנסת אליה בדיוק הנקודה הבאה שאני רוצה להתייחס אליה

יהונתן מרגוליס:  שלוש נקודות שבעיניי מאוד מאוד יתרמו לשיח

יהונתן מרגוליס:  הסיפור הזה של מעמד הביניים שקצת נשכח בכל מה שקשור ליוקר מחייה בהיבטים סטודנטיאליים

יהונתן מרגוליס:  מבחינת המדינה והאוניברסיטאות יש כאן מצב קצת אבסורדי שזה או שההורים תומכים בך או שאתה במעמד סוציואקונומי של עשירונים 1, 2, 3, אולי 4

יהונתן מרגוליס:  ושאתה מקבל מלגות

יהונתן מרגוליס:  זאת אומרת, יש כאן מעמד של עשירונים, לצורך העניין 4, 5, 6, מעמד ביניים

יהונתן מרגוליס:  שהם לא ניתקו קשר עם ההורים שלהם והם לא מקבלים תמיכה

יהונתן מרגוליס:  כל אחד, בין אם נטל כלכלי, בין אם ההורים רוצים שתהיה עצמאי או משהו כזה, ואתה לא מקבל מלגה

יהונתן מרגוליס:  אפשר להתעמק רגע במלגות וכמה כסף בעצם הן נותנות ואם זה בכלל כל כך משמעותי

יהונתן מרגוליס:  אבל המדינה דורשת, בעצם אם אתה לא ממעמד סוציואקונומי נמוך המדינה דורשת ממך להוכיח שניתקת קשר עם ההורים שלך

יהונתן מרגוליס:  זאת אומרת, אם אני ממעמד הביניים היום ואני בקשר עם ההורים שלי

יהונתן מרגוליס:  הם פשוט לא עוזרים לי

יבגני סובה: לצורך מה?     

יהונתן מרגוליס: לצורך לקבל מלגת לימודים

יהונתן מרגוליס:  בין אם המדינה ובין אם האוניברסיטאות

יהונתן מרגוליס:  זה נקודה שבעיניי לא התעכבו עליה עד היום ובעיניי חשוב שניתן עליה את הדעת

יבגני סובה: ואם אתה מביא עכשיו, אם אתה בא ממשפחה שהיא יחסית מבוססת, אז אתה לא רוצה לנתק את הקשר, כי בעצם השכר של ההורים שלך לא יאפשר לך לקבל מלגה על בסיס המימד הסוציואקונומי

יהונתן מרגוליס: כן

יהונתן מרגוליס:  אז אני אגיד שניתוק קשר, קודם כל זה עניין משפטי

יהונתן מרגוליס:  דורשים שעורך דין יחתום על זה, יש לזה מעמד משפטי להצהרה הזאת

יהונתן מרגוליס:  זאת אומרת, אם אתה ממעמד הביניים ואתה לא זכאי למלגות על רקע סוציואקונומי עשירונים, שוב פעם, 1 עד 4 ולא ניתקת קשר עם ההורים אתה למעשה נופל בין הכיסאות ואתה לא מקבל שקל

יהונתן מרגוליס:  זה הנקודה שבעיניי משמעותית וחשוב להגיד אותה בבמה הזאת ושתתפוס ככה, תעלה לשיח

יבגני סובה: עכשיו עוד שאלה

יבגני סובה:  אתה מהר הצופים אמרת

יבגני סובה:  מבחינת המעונות, מה שאלחנן אמר, יש עלייה במספר בעצם יחידות במעונות? או שאנחנו רואים ירידה?     

יהונתן מרגוליס: מינורי מאוד

יבגני סובה: כלומר מה שהיה לפני חמש שנים, לפני שנתיים ומה שקורה היום, מן הסתם האוכלוסייה גדלה

יבגני סובה:  גם סטודנטים, נקבת במספר 400,000

יבגני סובה:  אני זוכר תקופה שהיו 250,000

שי שידלוב: אני אענה לך על זה רגע בהרחבה

יבגני סובה: רק תציג את עצמך, כי אני קטעתי אותו

שי שידלוב: סליחה, אני מתנצל

שי שידלוב:  שי, מנכ"ל התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות

שי שידלוב:  לגבי מעונות סטודנטים תמונת המצב היום היא כזאת

שי שידלוב:  היום יש כ-25,000 מיטות סטודנטים שמהוות בערך בין 7% ל-8% מיטות פנויות לסטודנטים

שי שידלוב:  רשימות ההמתנה הן ארוכות מאוד

שי שידלוב:  מדינת ישראל קיבלה החלטת ממשלה להגיע ולהשוות את מספר המיטות לממוצע ב-OECD שנכון להיום עומד על 18

שי שידלוב:  החלטת הממשלה הזאת הייתה ב-2016 אם אני לא טועה, להוספת 20,000 מיטות

שי שידלוב:  מאז ועד היום הצטרפו, התווספו כמה אלפים בודדים, בערך 5,000 מיטות, זה אפשר לדייק את זה

שי שידלוב:  אבל זה ממש רחוק מהיעד שהציבה הממשלה

יבגני סובה: ורשימת המתנה, מה, מה זה אומר רשימת המתנה?     

שי שידלוב: זה אומר שאין מקום פנוי במעונות

שי שידלוב:  המעונות בתפוסה מלאה במרכז הארץ

שי שידלוב:  וסטודנטים ממתינים חודשים ארוכים עד שתתפנה מיטה

יבגני סובה: כלומר, מחפשים דירה מחוץ, אבל עדיין נמצאים בתור

שי שידלוב: בתור, הם עומדים בתור

יבגני סובה: ומה זה מתפנה? מה מתפנה? מה, מישהו מסיים לימודים?     

שי שידלוב: סטודנט סיים את הלימודים

שי שידלוב:  או נשר, דרך אגב

שי שידלוב:  כי מעונות מספקים מענה לאוכלוסיות החלשות ביותר בחברה הישראלית

שי שידלוב:  אני גר במעונות

יבגני סובה: עכשיו, אם סטודנט נכנס בשנה א' והוא מקבל מעונות הוא רשאי לסיים את הלימודים עד שנה רביעית למעשה

יבגני סובה:  אף אחד לא יכול לזרוק אותו מהמעונות

שי שידלוב: יש פה מורכבות במה שאתה מתאר

יבגני סובה: מה המורכבות?     

שי שידלוב: קודם כל, אנחנו נכנסים פה ממש לרזולוציות של זכויות סטודנטים במעונות כדיירים

שי שידלוב:  שמי שמשכיר להם את הדירה הוא בעצם המוסד האקדמי

שי שידלוב:  ואם המוסד האקדמי מחליט להרחיק את הסטודנט או להוציא אותו מהמעונות

שי שידלוב:  זה משתנה ממקום למקום

שי שידלוב:  לשאלתך, אין פה אחידות וסטנדרטיזציה

שי שידלוב:  החוזה לרוב הוא שנתי

יבגני סובה: כל שנה הוא צריך להוכיח שהוא עומד בקריטריון לקבל מעונות או שהוא צריך להביא מסמכים על השכר של ההורים שלו? או שאיך זה עובד? תסביר לי

יבגני סובה:  אם אני עכשיו נכנס סטודנט א', ואני נכנס לרשימה ואני זכאי לקבל מעונות על פי, לא יודע, תגידו לי אתם

יבגני סובה:  ושנה הבאה יכולים להגיד לי 'לא, אתה לא עומד בקריטריונים, לך תחפש עכשיו מקום מחוץ למעונות'

יבגני סובה:  זה יכול להיות? או שבדרך כלל ממשיכים?     

שי שידלוב: אז אדוני יושב הראש, סליחה

שי שידלוב:  אין אחידות במה שאתה שואל

שי שידלוב:  אין אחידות

שי שידלוב:  כן הרבה מקומות נותנים עדיפות לסוציואקונומי נמוך

ד"ר עידית חנוכה: מי כאן הנציג מרשות הצעירים הממשלתית?      

שי שידלוב: כן, עדנה פה לדעתי

שי שידלוב:  שורה תחתונה, אין אחידות, יש העדפה לסוציואקונומי במוסדות אקדמיים מסוימים

שי שידלוב:  הרבה פעמים על בסיס מקום פנוי

יבגני סובה: הבנתי

יבגני סובה:  טוב, תסיים בקצרה

יהונתן מרגוליס: אני אשמח לסיים בקצרה

יהונתן מרגוליס:  קודם כל, אני גם גר במעונות של הר הצופים, בגבעה הצרפתית

יהונתן מרגוליס:  אז זה הסיפור הזה של המלגות

יהונתן מרגוליס:       עוד שתי נקודות קטנות, ברשותך, שכן חשוב לי להעלות כאן לשיח

יהונתן מרגוליס:  בהר הצופים הקמפוס אותו אני מייצג עשרות אלפים סטודנטים וסטודנטיות בקמפוס

יהונתן מרגוליס:  המעסיק הגדול ביותר של אותם סטודנטים זה המדינה

יהונתן מרגוליס:  זאת אומרת, הרבה מהסטודנטים האלה עובדים במגזר הציבורי, כאן במשרדים הממשלתיים

יהונתן מרגוליס:  כשאני רוצה לתת איזה שהיא דוגמה, רק כדי להמחיש לנו

יהונתן מרגוליס:  לתת לנו קצת לדבר על המספרים ולצלול לעומק

יהונתן מרגוליס:  גם סטודנטים מצטיינים שמצליחים לעבוד 120 שעות בחודש כדי לממן את עצמם

יהונתן מרגוליס:  יש לי חבר טוב מתוכנית פק"מ שעובד במשרד האוצר

יהונתן מרגוליס:  עובד 120 שעות בחודש

יהונתן מרגוליס:  זה אומר שאין לו זמן לא לישון ולא לשום דבר, אלא הוא עובד ולומד

יהונתן מרגוליס:  הוא מרוויח בין מינימום ל-30 שקלים לשעה, שזה פחות או יותר אותו דבר

יהונתן מרגוליס:  עושה באזור ה-3,500 שקלים בחודש, שזה כמובן לא מספיק לכלום, בהנחה שהוא מממן את עצמו

יהונתן מרגוליס:  שכר דירה, ארנונה, שכר לימוד וכו'

יהונתן מרגוליס:  כך שיש כאן מקום למדינה אולי להתערב, להגביר את ההלוואות וכו'

יהונתן מרגוליס:       והנקודה האחרונה, בזה אני אסיים במשפט אחרון

יהונתן מרגוליס:  ראוי שהאוניברסיטאות יכירו באוכלוסיית העובדים והעובדות, שזה רוב הסטודנטים והסטודנטיות, כאוכלוסייה שמגיע לה איזה שהן הקלות או איזה שהיא עזרה, או לפחות להעלות את הנושא הזה למודעות

יהונתן מרגוליס:  אני לא יודע איך, כי אני חלילה לא רוצה לפגוע בחופש האקדמי, שזה אחד הדברים החשובים לנו ביותר כמדינה דמוקרטית

יהונתן מרגוליס:  אבל אולי להתפשר באופן מסוים בנוכחות או בצפייה בשיעורים מוקלטים וכו'

יהונתן מרגוליס:  לבוא לקראת אותה אוכלוסייה עובדת

יבגני סובה: כלומר, לעשות את ההבדל בין סטודנט שהוא עובד לסטודנט שלא עובד, זו ההצעה שלך

יהונתן מרגוליס: אני חושב שזה צעד באמת מאוד מאוד טריקי, כי זה נוגע בלב של החופש האקדמי של הקמפוסים

יהונתן מרגוליס:  אבל בגדול כן, האוניברסיטה צריכה איכשהו לבוא לקראת ולהתחשב באוכלוסייה העובדת מבין הסטודנטים והסטודנטיות

יהונתן מרגוליס:  שאגב, אם מדברים האוכלוסייה העובדת, אנחנו באחוזים הגבוהים ביותר ב-OECD של סטודנטים לתואר ראשון שעובדים

יבגני סובה: טוב

יבגני סובה:  אפרת, את רוצה להגיד? הצטרפה אלינו חברת הכנסת אפרת רייטן, אחת מיוזמי האירוע

יבגני סובה:  בבקשה אפרת

אפרת רייטן: אני האמת שבאתי לדיון הזה לשמוע אתכם

אפרת רייטן:  ככה אני עוקבת אחרי כל הוועדות

אפרת רייטן:  בחלקן אני נמצאת, בחלקן אני מסתכלת מרחוק כדי לשמוע

אפרת רייטן:  ואני רואה ושומעת גם את הכאבים שלכם

אפרת רייטן:  ורציתי לשאול אתכם, אנחנו תכף מגיעים לסיום היום הזה, כל הוועדות

אפרת רייטן:  ונגיע למליאה, הח"כים ינאמו מאוד יפה

אפרת רייטן:  כל אחד יוכל להוציא את הפריים שלו מהדוכן ולהגיד כמה שהוא מזדהה אתכם

יבגני סובה: להיזכר בתקופה הטובה

אפרת רייטן: לא, דווקא זה לא מה שרציתי להגיד

אפרת רייטן:  רציתי להגיד האם אתם מרגישים ביום הזה שאתם פגשתם אותנו, את חברי הכנסת, האם אתם התמלאתם באיזה סוג של תקווה? האם יש לכם עם מישהו לעבוד? או שאתם מרגישים שהייתה פה הכל, תגידו את האמת

אפרת רייטן:  שהכנסת מנותקת?     

דור פוניס: אני יכול להגיב? אני דור, אני יו"ר ועד הסטודנטים בשירות המדינה

יבגני סובה: אתה ביקשת, אתה ברשימה

יבגני סובה:  בסדר, תכף נגיע אליך

אפרת רייטן: לא, אז מעניין

אפרת רייטן:  אני שאלתי שאלה, אז דווקא אני רוצה לשמוע

אפרת רייטן:  כן, בטח תגיד

דור פוניס: אז לטעמי לא

דור פוניס:  מהסיבה הפשוטה: אנחנו הסטודנטים בשירות המדינה, כמו שציינת, אנחנו עובדים בשירות המדינה

דור פוניס:  אנחנו עובדים עם חברי הכנסת שמחוקקים את החוקים האלה

דור פוניס:  ואין לנו שום מענה

דור פוניס:  השכר שלנו הוא מינימום של המינימום

דור פוניס:  התנאים חלקם, וזה מגיע למצב שסטודנטים לא מצליחים להחזיק מעמד

דור פוניס:  כיום בשירות המדינה עובדים 4,700 סטודנטים, שבמהלך השנים על פי הציפיות שאנחנו צופים, זה הולך לרדת

דור פוניס:  ואם המצב ימשיך ככה, כנראה שסטודנטים לא יישארו בשירות המדינה, כי אין טעם

דור פוניס:  כי אנחנו צריכים לשלם שכר דירה

דור פוניס:  כי הממוצע הסטודנטיאלי של עובדים בשירות המדינה הוא 26

דור פוניס:  גיל 26

דור פוניס:  זה הגיל הממוצע של העובדים בשירות המדינה

דור פוניס:  זה אומר שלהשכיר דירה אנחנו לא נוכל, כי המשכורת היא בערך 3,000-3,500

דור פוניס:  לקנות אוכל

דור פוניס:  עדיף כבר לא לשרת את המדינה

דור פוניס:  וזו נקודה אדומה שאנחנו חייבים לשים לב אליה

דור פוניס:  חייבים לשים לב לדבר הזה, כי אי אפשר להפקיר את הסטודנטים שמשרתים את המדינה

יבגני סובה: סטודנטים הם בדרך כלל לא שוכרים דירה לבד

יבגני סובה:  בטח זה ארבעה-חמישה חבר'ה, אם זה דירה

יבגני סובה:  אז זה שותפים, כן

יבגני סובה:  אם זה ארבעה-חמישה שותפים זה מתחלק

יבגני סובה:  נניח 1,500 שקלים, 1,800

אפרת רייטן: ארבעה חמישה שותפים? איפה? אני לא מכירה את זה

אפרת רייטן:  כנראה אני חייתי במקום אחר

יבגני סובה: אני מבין שהסכום זה שגרם למהומה

יבגני סובה:  אני מכיר סטודנטים שהם שותפים ב-1,800 שקלים

יבגני סובה:  אבל טוב, 1,600

יבגני סובה:  באוניברסיטת אריאל

יבגני סובה:  בסדר, אריאל זה יותר זול

יבגני סובה:  אבל ירושלים

דור פוניס: וגם שם יש מצוקת מעונות אדירה

יבגני סובה: תגידו לי מספר הכי נמוך והכי גבוה, כשותפים

יבגני סובה:  אני אומר, שותפים

יוסף ברנשטיין: היום בירושלים זה באזור ה-2,200 שקלים, ממוצע בירושלים

יבגני סובה: 2,200 שקלים לשותף בכמה? כמה שותפים בדירה?     

יוסף ברנשטיין: זה לא משנה

יוסף ברנשטיין:  דירה שלושת חדרים, דירת ארבעה חדרים

יוסף ברנשטיין:  חדר אחד בדירת שותפים

יבגני סובה: אבל אתה מקבל חדר

יוסף ברנשטיין: כן

יבגני סובה: זה לא שאתה שניים בחדר

יבגני סובה:  במעונות אין לך חדר

יוסף ברנשטיין: אנחנו בסוף לא ילדים בני 13 שאתה יכול לתקן - - -

יבגני סובה: שנייה, אני שואל משהו

יבגני סובה:  במעונות אין חדר לבד

יבגני סובה:  נכון? במעונות תמיד אתה שותף, יש שני שותפים בחדר אחד

יבגני סובה:  נכון? או שיש היום במעונות חדר לכל סטודנט?     

קריאה: יש גם וגם

אלחנן פלהיימר: רגע, אני רוצה להגיד

אלחנן פלהיימר:  עוד פעם, כמו שאמרנו קודם, יש פערים אדירים בין כמות המיטות שקיימת היום לבין המיטות שאנחנו צריכים בפועל

אלחנן פלהיימר:  וזה מוביל את הציבור הסטודנטיאלי לאחד משני דברים: או לשכור דירה בסכומי עתק

אלחנן פלהיימר:  בסכומים שמגיעים גם ל-2,500, 3,000, 3,500 שקלים לאדם בחודש

אלחנן פלהיימר:  או לחילופין, לא לשכור דירה, לא ללכת למוסד האקדמי שהוא רוצה

אלחנן פלהיימר:  וזה, כמו שאמרתי קודם, מוביל לפערי מעמדות מאוד מאוד גדולים

אלחנן פלהיימר:  בשביל לסבר את האוזן, 60% מהציבור הסטודנטיאלי היום נעזר בהורים שלו בממוצע בכ-2,000 שקלים בחודש

אלחנן פלהיימר:  בחודש

אלחנן פלהיימר:  אני לא נכנס פה להלוואות שהסטודנטים לוקחים, כי אנחנו, אם אני אמשיך פה עם כל הנתונים הכלכליים של המצב של הציבור הסטודנטיאלי אנחנו גם בוועדה הזאת נצטרך לעשות לילה לבן

אלחנן פלהיימר:  אבל יש מצוקה אמיתית

אלחנן פלהיימר:       אם אפשר, יו"ר הוועדה, אני אשמח שגם הדס, יו"ר האגודה באקדמית תל אביב יפו

יבגני סובה: מי שנרשם, יש לנו חצי שעה, אני אתן לכולם

יבגני סובה:       טוב, לפני שאנחנו ממשיכים, אני רוצה, רגע, תביאו לי את הדף השני

יבגני סובה:  עדנה, את רוצה להציג עכשיו את הנתונים? אז בואי, קודם כל בואי תציגי

יבגני סובה:  עדנה גרניט, נכון? מרשות הצעירים הממשלתית, נציגה של המשרדים

יבגני סובה:  אז קודם כל תציגי את עצמך לפרוטוקול ואז אנחנו נשמע גם מה, מה יש לך להגיד לגבי הנתונים

עדנה גרניט: שמי עדנה גרניט, אני מרשות הצעירים הממשלתית שנמצאת במשרד נגב, גליל והחוסן הלאומי

עדנה גרניט:  אני רוצה להציג, לגבות את מה שנאמר פה בנתונים סטטיסטיים

עדנה גרניט:  הנתונים הם נתוני למ"ס לשנים 2021-2020

יבגני סובה: כלומר, לפני הקורונה

עדנה גרניט: לא, זה קורונה

יבגני סובה: קורונה התחילה בסוף 2020

קריאה: במרץ 2020

יבגני סובה: במרץ 2020 קורונה?     

קריאה: 15 במרץ הלכנו הביתה

יבגני סובה: אז הנתונים האלה כבר נוגעים לתקופת הקורונה

יבגני סובה:  כי שם היה בלגן עם המעונות, עם הזה, עזיבות וזה

עדנה גרניט: 2021 התחלנו לצאת מהקורונה

עדנה גרניט:  אז קודם כל, כמה צעירים יש בישראל, כשצעירים מוגדרים כבני 18 עד 35

עדנה גרניט:  אז הצעירים בישראל מהווים כ-27% מכלל האוכלוסייה

עדנה גרניט:  שכר חודשי ממוצע ברוטו של צעיר בשנת 2020 היה 9,940 ש"ח

יבגני סובה: מ-18 עד איזה גיל צעירים?      

עדנה גרניט: גיל 35

יבגני סובה: טוב, אז יש כאלה שבגיל 35 כבר עם ילדים והכנסה קבועה ופרנסה

יבגני סובה:  זה אי אפשר להשוות לסטודנטים בגיל 23, 24, 25

עדנה גרניט: אני לא מדברת על סטודנטים

עדנה גרניט:  אני מדברת על הצעירים

יבגני סובה: את מדברת על צעירים

יבגני סובה:  כן, אוקיי, טוב

יבגני סובה:  לא, כי זה קצת מבלבל

יבגני סובה:  אני מניח שהרבה סטודנטים עכשיו קפצו כשהם שמעו שהשכר הממוצע 9,500 או כמה אמרת?     

אלחנן פלהיימר: לא, לא שלנו

אלחנן פלהיימר:  היינו שמחים מאוד

קריאה: אני מרוויח 3,000 שקלים

עדנה גרניט: 9,000 ברוטו, זה לא שכר שאפשר להתקיים ממנו

עדנה גרניט:       מספר המועסקים בגיל 18 עד 24, כשהחיילים כלולים בתוכם, הוא 58%

עדנה גרניט:  ומספר המועסקים בני 25 עד 34 הוא כ-74%

עדנה גרניט:  22% מהצעירים בשנת 2020 חיו במשפחות שהיו מתחת לקו העוני, 22%

עדנה גרניט:  כשמבחינים בין נשים לגברים, אז נשים נמצאות יותר מתחת לקו העוני - 23% מן הנשים הצעירות נמצאות מתחת לקו העוני, כשהגברים הם 20%

יבגני סובה: איך זה ביחס למדינות ה-OECD? אנחנו תמיד אוהבים להשוות

יבגני סובה:  אנחנו במצב טוב, לא טוב, מה? איפה אנחנו פה?     

עדנה גרניט: אין לי את הנתון הזה

עדנה גרניט:  אין, לא הבאתי אותו

יבגני סובה: איך בדיוק הנתון הזה עוזר לסטודנטים? הם יודעים שיש 22%, כאילו, הנתון הזה הוא טוב לסטטיסטיקה, ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה

יבגני סובה:  איך זה עוזר לסטודנטים? מה? איך אנחנו מקדמים את זה, את הסיוע?     

עדנה גרניט: הסטודנטים העידו שהם לא מצליחים לחיות, שהם נמצאים מתחת לקו העוני

עדנה גרניט:  שמענו עכשיו הרבה מהעדויות האלה

עדנה גרניט:       הרבה, כששאלו סטודנטים איך המצב הכלכלי, לא סטודנטים, צעירים

עדנה גרניט:  כששאלו צעירים איך המצב הכלכלי משפיע עליהם? 18% ענו שהם אינם מצליחים לכסות הוצאות בסיסיות

עדנה גרניט:  ו-10% דיווחו שהם ויתרו על טיפול רפואי, בגלל המצב הכלכלי

עדנה גרניט:       נתון מאוד מעניין, התנאים הסוציאליים של צעירים

עדנה גרניט:  שעל פי חוק הצעירים חייבים, כל אזרח בישראל חייב לקבל אותו

עדנה גרניט:  אז ביטוח פנסיוני, רק 80% מהצעירים מקבלים

עדנה גרניט:  ימי חופשה, רק 85% וימי מחלה 57%

עדנה גרניט:       בקשר למגורים, כפי שציינו פה הצעירים, הסטודנטים, 63% גרים עם בני הזוג ו-27% גרים עם ההורים

עדנה גרניט:  הם אינם יכולים להרשות לעצמם לעזוב את ההורים

עדנה גרניט:       הסקירה הזאת מופיעה באתר של רשות הצעירים, עם נתונים רבים נוספים שכמובן היריעה הייתה קצרה מלהציגם

עדנה גרניט:  ואני מזמינה את כולם להיכנס

יבגני סובה: טוב

יבגני סובה:  תודה רבה לך על הדברים האלה

יבגני סובה:  אנחנו, אני אבקש רק להיות, לדוברים הבאים, יותר קצרים

יבגני סובה:  כי בכל זאת, אני רוצה להפסיק לתת לכולם לדבר

יבגני סובה:  איתי רוזיצקי, אוניברסיטת תל אביב

יבגני סובה:  בוא נגביל את זה בדקה וחצי, שתי דקות

יבגני סובה:  ואז כולם ידברו וכולם ישמעו את כולם

איתי רודינצקי: אני באמת ארוץ על הדברים

איתי רודינצקי:  אני רוצה לדבר קצת על המעגל של הנצחת הפערים החברתיים, בעקבות המוסדות האקדמאים, שבעצם הם סוגרים את שעריהם בפני מעוטי היכולת והאוכלוסיות המוחלשות בישראל

איתי רודינצקי:       אז אני אגיד קצת נתונים: רק 23% מהצעירים שההורים שלהם הם לא אקדמאים מצליחים, מסיימים תואר ראשון בישראל

איתי רודינצקי:  המצב הזה נובע בין אם ממצב כלכלי שאנחנו יודעים שאקדמאים מרוויחים פי 1

איתי רודינצקי: 5 מאשר אנשים שהם ללא תואר אקדמי בישראל

איתי רודינצקי:       אני גר לבד היום

איתי רודינצקי:  בממוצע סטודנט כמוני שגר לבד מוציא 6,000 שקלים בחודש, לפי סקר של ההתאחדות

איתי רודינצקי:  זה יותר משכר המינימום בישראל

איתי רודינצקי:  זה הסכום שאנחנו צריכים כל חודש לשאת על עצמנו כדי לעמוד בלימודים האלה

יבגני סובה:  זה כולל שכר לימוד, שכר דירה ואוכל

יבגני סובה:  זה פחות או יותר

שי שידלוב: אנחנו תכף ניתן סקירה גם על נתוני הוצאה והכנסה של סטודנטים

איתי רודינצקי: אני מאמין שכן, אני עשיתי חישוב עם עצמי, פלוס מינוס, בדקתי

איתי רודינצקי:  זה בערך מה שזה יוצא

איתי רודינצקי:  נוסיף על כל הפערים הכלכליים והפערים החברתיים המובנים של אנשים שמגיעים מהפריפריה

איתי רודינצקי:  מחינוך פחות איכותי, ללא רקע אקדמי של ההורים שמונע מהם גם את, בכלל את השאיפה

איתי רודינצקי:  כמו שאומרים, אדם צריך לראות ציפור כדי לבנות מטוס

איתי רודינצקי:  אז אנחנו במקרה הזה גם אנשים שלא רואים את המוסדות האקדמאים האלה מול הבית לא יכולים לחלום על להגיע לדברים האלה

איתי רודינצקי:  ואנחנו בעצם מנציחים פה את הפערים החברתיים בישראל

איתי רודינצקי:  אז אם אנחנו רוצים לדבר על שיפור מעמדם של המוחלשים בחברה, אנחנו רוצים לבוא, אני חושב שאנחנו צריכים כמדינה לדאוג לאותן אוכלוסיות מוחלשות

איתי רודינצקי:  אנחנו צריכים לדאוג לסבסוד של הלימודים שלהם, מעבר לשני שליש הקיימים שלומדים בישראל היום, באופן דיפרנציאלי

איתי רודינצקי:  זאת אומרת, לא כולם צריכים לקבל את הסבסוד הזה מהמדינה על שני שליש מהתואר

איתי רודינצקי:  לא יודע אם זה פופולרי או לא פופולרי

איתי רודינצקי:  אין שום סיבה שאנשים שמגיעים ממעמד סוציואקונומי של אשכול 10, 9, יקבלו את אותו סבסוד כמוני

יבגני סובה: אתה מדבר על "ממדים ללימודים"? זו הכוונה שלך?     

איתי רודינצקי: לא, אני מדבר על זה שכל סטודנט בממוצע, המדינה שמה סכום פלוס מינוס שני שליש מהתואר שלו

איתי רודינצקי:  זה עולה איזה 35,000 שקלים, 40,000 שקלים

איתי רודינצקי:  אני מאמין שההתאחדות יודעים את הנתונים יותר טוב

איתי רודינצקי:  והתקציב של המדינה נותן בעצם כיסוי לכל סטודנט פר שנה

איתי רודינצקי:  ואז זה יוצא שאנחנו משלמים 12,000 שקלים, 11,000 שקלים, פלוס מינוס

יבגני סובה: בתואר ראשון

יבגני סובה:  בתואר שני זה יותר קצת

איתי רודינצקי: נכון, בתואר שני זה יותר

יבגני סובה: אז לא הבנתי

יבגני סובה:  ההצעה שלך זה לבטל את זה? אתה אומר שמה? אנשים צריכים לשלם יותר? איך זה יעזור לך בדיוק?     

איתי רודינצקי: אז אני אגיד

איתי רודינצקי:  ההצעה שלי זה דיפרנציאליות

איתי רודינצקי:  זה לא אגרסיביות

איתי רודינצקי:  צריך לבחון כל מקרה לגופו

איתי רודינצקי:  צריך לבדוק כל סטודנט כמה הוא צריך עזרה מהמדינה כדי לסיים את הלימודים

איתי רודינצקי:  כך אנחנו מצמצמים פערים חברתיים

איתי רודינצקי:  לא באמצעות לתת לכולם ואז לעשות כלכלה, טיפה נעים לי

יבגני סובה: כן

יבגני סובה:  אבל אני אכנס איתך קצת לסוג של ויכוח קטן

יבגני סובה:  אם אתה אומר שהבעיה זה בשכר לימוד, ואתה כרגע אמרת ש-6,000 שקלים זו הוצאה חודשית שלך

יבגני סובה:  אם אני לוקח ומחלק את זה, אז זה בעצם 20% מההוצאה שלך

יבגני סובה:  איך בדיוק זה יעזור לך בנושא של יוקר המחייה אם המדינה תבטל את הסבסוד הזה לאוניברסיטאות? כי הדירות לא יהיו פחות, שכר הדירה לא יירד, המחייה לא תרד

יבגני סובה:  אז לא הבנתי את, סלח לי שאני אומר לך

איתי רודינצקי: לא, לא, אני מבין

יבגני סובה: אני לא מבין את זה איך זה בדיוק אמור לסייע למאות אלפי סטודנטים שחלק מהם יצטרכו לשלם יותר כסף על שכר הלימוד

איתי רודינצקי: אני מבין מה אתה אומר

תמר סדי וורבר: יכול להיות שהתכוונת שפטור משכר לימוד למי ששירת בצה"ל אולי?     

איתי רודינצקי: לא

יבגני סובה: לא, שאלתי אותו

יבגני סובה:  שאלתי את זה

איתי רודינצקי: אני אענה

איתי רודינצקי:  אני אענה, הכל בסדר

איתי רודינצקי:  מה שאני אומר זה שיש לנו את הסכום, את הקרן שנכנסת לכל אוניברסיטה לפי כמות סטודנטים שהם מאכלסים

איתי רודינצקי:  לבחון אן סטודנט צריך עזרה גם מעבר גם לשכר הלימוד

איתי רודינצקי:  אולי הוא צריך גם עזרה במלגת מחייה

איתי רודינצקי:  אם יהיה את ההפרדה הדיפרנציאלית הזאת גם יוכלו לעזור לסטודנטים המוחלשים האלה להתקיים במלגת מחייה

יבגני סובה: טוב, אני חייב להגיד שאני חולק עליך בעניין הזה

יבגני סובה:  אבל הבנתי את ההצעה שלך

איתי רודינצקי: אני אשמח לסיים

איתי רודינצקי:  אני אשמח לסיים רק

יבגני סובה: תן משפט אחד, כי יש, ממש בקצרה

איתי רודינצקי: אין בעיה, אין בעיה

איתי רודינצקי:  אני אגיד גם שעוד אופציה שראיתי שנבחנה על ידי הכנסת, על ידי מרכז מידע ומחקר, זה לעשות הלוואות מדינה באמצעות החזרה של שכר הלימוד לפי שכר מסוים אחרי שמתחילים להשתכר לאחר הלימודים

איתי רודינצקי:  ראיתי שיש על זה כבר הצעה של מרכז מידע ומחקר של הכנסת

איתי רודינצקי:  אפשר לבחון את זה לפי המודל האוסטרלי, שהוא מודל מעניין

איתי רודינצקי:       ואני מצטרף לדברים של התאחדות הסטודנטים, כיום באמת אין שום בשורה בתקציב לסטודנטים

איתי רודינצקי:  אנחנו הולכים לשאת בעול הכלכלי הזה, המינוס רק הולך לגדול

איתי רודינצקי:  ואין לנו ברירה אלא לקחת הלוואות מבנקים, שהריביות שם, כמו שאתם יודעים, כרגע מאוד גבוהות

יבגני סובה: בסדר

יבגני סובה:  תודה איתי

יבגני סובה:  טוב, אנחנו יש לנו פה עוד כמה דוברים

יבגני סובה:  בר, אוניברסיטת חיפה

קריאה: ניתן את הנתונים שיש להתאחדות להציג, כדי שתהיה איזה שהיא מסגרת ושפה משותפת לדיון

יבגני סובה: בסדר, מי אתם?      

תמר סדי וורבר: התאחדות הסטודנטים

יבגני סובה: התאחדות הסטודנטים

יבגני סובה:  מה השם? אתם ביקשתם? תמר, בסדר, תכף תדברי

יבגני סובה:  ממש שתי דקות

יבגני סובה:  את רוצה לתת לה להציג ואז תדברי? אין בעיה

יבגני סובה:  אז אוקיי

יבגני סובה:  אז בואי, תני לנו, תמר, רק תציגי את עצמך בבקשה

תמר סדי וורבר: קוראים לי תמר וורבר, אני ראש מחלקת מדיניות חברתית כלכלית בהתאחדות הסטודנטים

תמר סדי וורבר:  ננסה להתרכז, אני אציג לכם פה קצת נתונים

יבגני סובה: ממש בשתי דקות, כי אנחנו ב-16:00 חייבים לסיים את הדיון

תמר סדי וורבר: אין בעיה, סגור

תמר סדי וורבר:  נתונים בחמישה היבטים של הפגיעה בסטודנטים ככה במהרה

תמר סדי וורבר:  אז הנתון הראשון הוא בעצם ש-82% מהסטודנטים נאלצים לעבוד במהלך הלימודים

תמר סדי וורבר:  דיברנו על זה שמדובר בכמות גבוהה ביותר של סטודנטים לומדים

תמר סדי וורבר:       נדבר על זה שבשנות ה-20 בחייהם הסטודנטים נאלצים גם בעצם לרכוש השכלה גבוהה, גם לצאת לחיים עצמאיים ולפעמים אפילו להתחיל ולהקים משפחות בעצמם

תמר סדי וורבר:       מהנתונים של התאחדות הסטודנטים עלה שהשכר הממוצע של הסטודנטים הוא 4,967 שקלים

תמר סדי וורבר:  זה שכר שנמוך ב-20% מההוצאה הממוצעת של הסטודנטים, שעומדת על כמעט כ-6,000 שקלים, בלי לכלול את הוצאת שכר הלימוד

תמר סדי וורבר:  אז בכלל מדובר בשכר גבוה יותר

יבגני סובה: יש לך מצגת בעניין הזה? אולי תעבירי גם לנו

יבגני סובה:  אנחנו פשוט נדאג אחר כך להשתמש בנתונים האלה

יבגני סובה:  זה חשוב מאוד, כי זה גם יהיה דיון המליאה

אלחנן פלהיימר: נעביר את כל החומרים, אין בעיה

תמר סדי וורבר: כרבע מהסטודנטים לוקחים הלוואה במהלך הלימודים

תמר סדי וורבר:  כמחצית מהסטודנטים ציינו שהם נאלצים להשתמש בכספם של ההורים שלהם

תמר סדי וורבר:  מדובר גם בעול כלכלי מאוד משמעותי על ההורים, שבדרך כלל מכלכלים יותר מילד או ילדה אחת שהולכים ללמוד

תמר סדי וורבר:  יוקר המחייה בישראל קשה גם ככה

תמר סדי וורבר:  תוסיפו לזה את ההתמודדות של ההורים בשביל לעזור לילדים שלהם במהלך הלימודים

תמר סדי וורבר:  המשמעות של הדבר הזה זה סטודנטים וסטודנטיות שמסיימים את הלימודים שלהם כשיש להם בעצם גרעון מאוד משמעותי בחשבון הבנק והם יוצאים מהלימודים שלהם כשיש להם בעצם גרעון מאוד משמעותי בחשבון הבנק

תמר סדי וורבר:  והם יוצאים מתוך מצוקה כלכלית לעולם העבודה

תמר סדי וורבר:  ומתחילים את הקריירה שלהם באמת במצב שהם לא יכולים לקחת את הזמן לבחור, לבדוק ולהבין מה נכון להם

תמר סדי וורבר:  הם פשוט נאלצים לקחת משרה שתרוויח כסף כמה שיותר מהר

יבגני סובה: תמר, יש לכם נתונים כמה סטודנטים לוקחים הלוואות? כאילו, כמה באחוזים?     

שי שידלוב: 22%

יבגני סובה: 22% מכלל הסטודנטים בארץ לוקחים הלוואה

יבגני סובה:  זה לא רק לשכר לימוד, מן הסתם, גם הלוואה לצורך מחייה, 22%

שי שידלוב: ההלוואות הן גבוהות ורק עולות

שי שידלוב:  מעל 15,000

יבגני סובה: טוב

יבגני סובה:  ממש משפט לסיום, כי אני רוצה לתת גם להדס בנימין

יבגני סובה:  מי זאת הדס?     

תמר סדי וורבר: אז שנייה, כי זה חשוב

תמר סדי וורבר:  בואו רק נתייחס ממש בדקה

תמר סדי וורבר:  אוקיי? דיברנו פה על מגורים

תמר סדי וורבר:  אז באמת דיברנו על הפער

תמר סדי וורבר:  אנחנו משלמים היום בממוצע באמת כ-2,731 שקלים על דיור לסטודנט

תמר סדי וורבר:  מחירים מטורפים

תמר סדי וורבר:  אין מעונות שאנחנו יכולים ללכת לגור בהם

תמר סדי וורבר:  הפריפריה והמשפחות הצעירות הם הנפגעים המרכזיים של המצב וכמובן השכבות החלשות

תמר סדי וורבר:  נדבר על זה שנייה: סטודנט או סטודנטית שמגיעים מהפריפריה ורוצים ללכת ללמוד במוסד אחר, שרחוק מהבית שלהם, בגלל שאין את נושא הלימודים או בגלל איכות - מתקשים מאוד לעשות את זה, כי הם צריכים לעזוב את בית ההורים בשביל זה

תמר סדי וורבר:  סטודנטים מהמרכז שרוצים לעבור לפריפריה כדי ללמוד שם, גם מתקשים לעשות את זה, כי הם צריכים לעזוב את בית הוריהם

תמר סדי וורבר:  ולכן הפריפריה נחלשת

תמר סדי וורבר:       נדבר גם על המשפחות הצעירות, שהרבה מאוד או שהם מנסים באמת לשפר את מצבם או שהם מגיעים עם ילדים

תמר סדי וורבר:  הם נפגעים עוד יותר

תמר סדי וורבר:  באמת קורסים

תמר סדי וורבר:       והדבר האחרון והחשוב ביותר, כרבע מהסטודנטים היום, וזו גאווה למדינת ישראל, מגיעים מרקע סוציואקונומי של 1 עד 3

תמר סדי וורבר:  יש לנו גם יותר ויותר סטודנטים מאוכלוסיות מיוחדות

תמר סדי וורבר:  סטודנטים חרדים, ערבים, מהקהילה האתיופית וכו'

תמר סדי וורבר:  עם זאת, האנשים האלו שבאים בסופו של דבר כדי לשפר את המוביליות החברתית שלהם ולהרוויח יותר כסף - מה שקורה זה שהם נאלצים לעבוד הכי הרבה במהלך התואר

תמר סדי וורבר:  וכשאתה או את נאלצת ו את נאלצת לעבוד במהלך התואר, הציונים שלך נמוכים יותר

תמר סדי וורבר:  את מקבלת פחות התמחות

תמר סדי וורבר:  ובסופו של דבר הם יוצאים במצב גרוע יותר

יבגני סובה: תודה

יבגני סובה:  הדס בנימין? בואי, ממש בקצרה ואני רוצה לתת לבר לדבר

יבגני סובה:  כי היא נתנה זכות פה לזה

יבגני סובה:  רק תציגי את עצמך

הדס בנימין: אז אני יושבת ראש אגודת הסטודנטים באקדמית תל אביב יפו

הדס בנימין:  מכללה שנמצאת באמת במרכז

הדס בנימין:  אני מתחברת לכל מה שהועלה פה קודם על ידי ההתאחדות

הדס בנימין:  אנחנו באמת נמצאים במצוקה

הדס בנימין:  כלומר, יש תחושה שלהיות סטודנט במדינת ישראל זה Mission Impossible

הדס בנימין:  ואני אחזק גם את מה שתמר אמרה

הדס בנימין:  באמת במוסד שלי לומדים הרבה סטודנטים שגרים במרכז ונשארים בבית של ההורים, כי פשוט אין שום דרך להצליח לשלם שכר דירה במרכז

הדס בנימין:  גם בדירות שותפים, אגב, ולהיות סטודנט ולהצליח לעבוד

הדס בנימין:       אני אתמקד פה באחת הנקודות מתוך הדרישות של ההתאחדות, שבעיניי היא מאוד משמעותית

הדס בנימין:  לגבי נקודות זיכוי במס לסטודנטים שמסיימים את התואר

יבגני סובה: היום זה נקודה אחת במשך כמה? שנתיים? שנה אחת, לא שנתיים? שנה

שי שידלוב: אבל סטודנטים במהלך - - - מחפשים עבודה

יבגני סובה: נקודת זיכוי אחת במשך שנה מאז סיום התואר או מרגע שאתה מציג את זה למעביד שלך?     

אלחנן פלהיימר: אחרי התואר

אלחנן פלהיימר:  וחשוב לציין שבאותה שנה שלאחר התואר לסטודנט בממוצע לוקח להשתלב בשוק התעסוקה בין חצי שנה לשנה, אחרי שהוא מסיים את התואר

אלחנן פלהיימר:  משמע הרוב בכלל לא נהנים מזה

אלחנן פלהיימר:  בעבר זה היה חמש שנים, לאחר מכן זה צומצם לשלוש שנים

אלחנן פלהיימר:  והדרישה שלנו כעת להחזיר עטרה ליושנה

יבגני סובה: לא, אבל עדיין

יבגני סובה:  אם אתה השלמת את התואר רוב הסיכויים שאתה עובר את הרף המינימלי של המס

יבגני סובה:  אתה עדיי משלם מס

יבגני סובה:  גם אם אתה משלם מס של 400 שקלים תהיה לך נקודה, שזה 224 בשנה הזאת

יבגני סובה:  זה לא מינימום, לא מתחת למינימום

יבגני סובה:  כן, אבל ממש בקצרה, כי יש עוד כמה אנשים שרוצים לדבר

הדס בנימין: אין שום בעיה

הדס בנימין:  אנחנו מתעסקים הרבה בלדבר על כמה צריך לעזור לסטודנטים לסיים את התואר, להתחיל אותו ולסיים אותו

הדס בנימין:  כי בתוך התואר נורא קשה לעבוד ולהתפרנס

הדס בנימין:  גם למצוא עבודה אחרי התואר, להשתלב בשוק התעסוקה זה היום דורש המון מאמצים והרבה זמן

הדס בנימין:  אנשים צריכים לעסוק במיתוג אישי, לבנות תיק עבודות, להתראיין, כדי להשיג עבודה שהיא באמת תואמת את הכישורים שלהם ואת ההשכלה שהם למדו

הדס בנימין:  זה קושי שהוא אובייקטיבי

הדס בנימין:  כאילו, אין מה לעשות

הדס בנימין:  אתה לומר דבר, אתה מגיע בלי ניסיון

הדס בנימין:  וזה לוקח את הזמן

הדס בנימין:       עכשיו, כשסטודנט מגיע למקום הזה מנקודת פתיחה כלכלית לא טובה, כי בעצם בתוך התואר הוא נכנס לאוברדרפט או מיצה את כל המשאבים הכלכליים של ההורים שלו - אז אין לו את היכולת הכלכלית להשקיע את הזמן הזה בחיפוש העבודה והוא צריך להתפשר

הדס בנימין:  הוא חייב לעבוד, הוא צריך את הכסף

הדס בנימין:  ובסוף אנחנו מגיעים למצב שאנחנו עוזרים לאנשים לעשות את התואר, אבל אנחנו לא מצליחים לעזור להם באמת להשתלב בשוק העבודה כמו שצריך

יבגני סובה: אני פשוט נאלץ לקטוע אותך, כי אין לנו זמן

יבגני סובה:  אני זוכר בתקופה שאני הייתי סטודנט באגודת הסטודנטים היו כמו יריד התעסוקה

יבגני סובה:  סטודנטים היו באים

יבגני סובה:  אני בוגר בר אילן

יבגני סובה:  אני זוכר שזה היה, אני עשיתי עוד לפני הצבא תואר ראשון

הדס בנימין: עדיין יש

יבגני סובה: אני עבדתי מהיום הראשון של הלימודים

יבגני סובה:  לא הייתה לי כזאת פריווילגיה לא לעבוד

יבגני סובה:  אבל אני זוכר שאגודת הסטודנטים היו עושים יריד התעסוקה

יבגני סובה:  יכול להיות שגם היום יש את זה או שאין את זה היום? אתם יש לכם כוח, תעזרו גם במציאת

קריאה: כבוד יושב הראש

קריאה:  זה לא משנה, יש יריד התעסוקה וגם מוסדות

קריאה:  אני גם מההתאחדות

יבגני סובה: לא, בהקשר למה שאמרה הדס

קריאה: רגע, אני אגיד לך בהקשר למה שאתה אמרת

קריאה:  היום 50% מהסטודנטים לא עובדים במקצוע שלהם

קריאה:  הם לא מצליחים להגיע לעבוד במקצוע שלהם ולכן הם לא רוכשים ניסיון תעסוקתי והם הולכים לעבודות יותר פשוטות כדי להכניס כסף, כי הם צריכים

קריאה:  הוצגו פה נתונים, ראיתם אותם

קריאה:  גם יו"ר הוועדה ביטן אני מניח ששמע

יבגני סובה: גם אני עבדתי מקרין בקולנוע, זה לא בדיוק מה שלמדתי

קריאה: ולכן יריד תעסוקה הוא לא, הוא נחמד, אבל הוא לא הפתרון

קריאה:  אנחנו צריכים להביא פתרונות אמיתיים

יבגני סובה: טוב חברים, אני ככה, ממש בקצרה, חצי דקה מי עוד נרשם פה?      

אפרת רייטן: אני צריכה ללכת למליאה, כדי לפתוח עוד כמה דקות

יבגני סובה: אני מראש מתנצל, לא כולם ידברו

יבגני סובה:  כי ב-16:00 פשוט חייבים לסיים, כי יש מליאה

אפרת רייטן: אני פשוט הולכת

אפרת רייטן:  אני לא לוקחת להם את הזמן

אפרת רייטן:  אני רק רוצה להגיד לכם תודה

אפרת רייטן:  אני אשמח גם לפגוש אתכם אחרי הנאום, נאומים, מי שירצה

אפרת רייטן:  כבר קבעתי עם חלק

אפרת רייטן:  מי שירצה, אני אשמח להגיד לכם תודה רבה

אפרת רייטן:  מקווה להיות שותפה שלכם לכל אפשרות שהיא

אפרת רייטן:  תודה

יבגני סובה: תודה אפרת

יבגני סובה:  בר, בבקשה

יבגני סובה:  ממש דקה לכל אחד

יבגני סובה:  תנסו לתמצת ככה את הדברים

יבגני סובה:  לא לחזור על הדברים שכבר נאמרו, כי זה לא הדיון האחרון

בר רבינו: אוקיי, אני אנסה לתמצת וגם לחזק את מה שחבריי אמרו

בר רבינו:  אני בר, אני סטודנטית באוניברסיטת חיפה

בר רבינו:       אני אגיד שורה תחתונה: אנחנו כאן כי יש לנו בעיה גדולה מאוד

בר רבינו:  המדינה הפכה להיות בלתי ניתנת להשגה לצעירים

בר רבינו:  זה פשוט סיטואציה שבכל יום מחדש סטודנטים וסטודנטיות דופק להם בדלת יוקר המחייה

בר רבינו:  ואם החלום להיות בסופו של דבר אקדמאים, קודם כל צריך לסגור את החודש

בר רבינו:       אני רוצה גם לפנות ליו"ר הוועדה, דוד ביטן, אנחנו יודעים שלך הנושא של יוקר המחייה מאוד חשוב

בר רבינו:  אתה אמרת שבשביל זה אתם קיבלתם את המנדט הציבורי

בר רבינו:  ואנחנו פונים אליך

בר רבינו:  כי זה קול שפוי בממשלה הזאת

בר רבינו:  אנחנו מרגישים שאור הזרקורים ירד ממה שחשוב באמת

בר רבינו:  אנחנו לא מצליחים לסגור את החודש

בר רבינו:       ועכשיו אני אגיד לכם ככה: אנחנו 380,000 סטודנטים, כבר אמרו פה

בר רבינו:  מספרי בחירות זה 10 מנדטים

בר רבינו:  ואני חושבת שנמאס לנו לשתוק

בר רבינו:  בסופו של דבר אני, דור ראשון להשכלה גבוהה, ללא תמיכה כלכלית של ההורים שלי, נושאת בעול כלכלי מאוד גדול כדי לקדם את המוביליות החברתית שלי

בר רבינו:  והגענו למצב שאקדמיה, שאמורה להיות כלי לקידום מוביליות חברתית היא זו שמנציחה את הפערים

בר רבינו:  כמו שהחברים שלי כבר אמרו פה

בר רבינו:  וזה חייב להשתנות

בר רבינו:       אני אגיד שבסופו של דבר, מעבר לזה שאנחנו מתעסקים בשרידות היום יומית עם יוקר המחייה, חבריי כבר אמרו, אנחנו אחרי שמסיימים את התואר יוצאים עם הלוואות

בר רבינו:  גיבנת של הלוואות

בר רבינו:  וזה באמת אירוע שאנחנו חייבים לפתור אותו

בר רבינו:       אני ממש אסכם ואגיד שאנחנו פשוט צריכים עזרה

בר רבינו:  שאלו אותנו כאן, חברת הכנסת אפרת רייטן, אם אנחנו סומכים עליכם? זה באמת תלוי בכם

בר רבינו:  אבל אנחנו חייבים פתרון

בר רבינו:  משהו חייב להשתנות באופן מיידי

בר רבינו:  אני יודעת שאין פתרונות קסם

בר רבינו:  אבל אנחנו בסופו של דבר המנוע של הכלכלה ואנחנו דור העתיד ואנחנו צריכים את העזרה שלכם

בר רבינו:  ההגה בידיים שלכם

בר רבינו:       שורה תחתונה, אנחנו מבקשים לעשות חישוב מסלול מחדש

יבגני סובה: תודה

יבגני סובה:  תודה רבה בר

יבגני סובה:  רגע חבר'ה, יש לנו כאן רשימה

יבגני סובה:  ולכן הדס מישראל 2050, מה זה? מי זאת?     

הדס קורמש בלישה: אני הדס קורמש בלישה

הדס קורמש בלישה:  אני מצוות הפיננסים של תנועת ישראל 2050

יבגני סובה: ממש בדקה תגידי את הדברים שלך

הדס קורמש בלישה: כן

הדס קורמש בלישה:  דיברנו פה הרבה על כל הדברים הסקטוריאליים, שזה שכירות, ארנונה, סלי המזון שיקרים בכל אזור בארץ

הדס קורמש בלישה:  אבל אני באתי יותר לדבר פה על המעט שאנחנו הסטודנטים יכולים לחסוך

הדס קורמש בלישה:  אני גם עברתי מהפריפריה למרכז בשביל הלימודים, שוכרת דירה עם שותפים

הדס קורמש בלישה:  ומהמעט שאני מצליחה לחסוך אני שמה בפיקדון

הדס קורמש בלישה:  אחרי מחקר שבקושי אני מצליחה לעשות, כי לא תמיד המידע גלוי לי, של מי נותן לי את התשואה הכי גדולה, אנחנו מושפעים מאוד מהריבית שעולה ועולה והיא מייקרת לנו באמת את יוקר המחייה

הדס קורמש בלישה:  היא מייקרת לנו את כל מה שאנחנו צורכים בדרך כלל

הדס קורמש בלישה:  אבל אנחנו לא מצליחים להרוויח מהעלייה הזאת גם במעט שאנחנו מצליחים לחסוך

הדס קורמש בלישה:       זה נדון במושב האחרון וחשוב שזה כן בדיון שיעלה בשבוע הבא יעלה שוב, כדי כן לאפשר לעזור לנו הסטודנטים להרוויח מהעלייה הזאת ולחסוך יותר טוב

הדס קורמש בלישה:  תודה רבה

יבגני סובה: תודה רבה הדס

יבגני סובה:  ליאור שפירא?     

יוסף שפירא: אדוני יושב הראש, תודה רבה

יוסף שפירא:  תודה על הזכות לדבר

יוסף שפירא:  אני הגעתי לייצג כאן היום ז'אנר קצת אחר של סטודנטים

יוסף שפירא:  אני מטעם האוניברסיטה הפתוחה, סגן נשיא באגודה

יוסף שפירא:  ובעוד כובע שלי אני גם אבא לשני ילדים וגם בעל עסק

יוסף שפירא:  אני לא בא בהכרח לייצג את הנישה של בעל עסק בישראל

יוסף שפירא:  במקרה הזה אני רוצה לתאר את תופעת הנשירה

יוסף שפירא:       באחד מניירות העמדה שהגשנו לוועדה הצגנו שם נתון של בעצם 20% מכלל הסטודנטים במדינת ישראל הם סטודנטים שנושרים

קריאה: 22

יוסף שפירא: 22%, נכון, תודה

יוסף שפירא:  ואני גם כסטודנט באוניברסיטה הפתוחה וגם כאבא וגם כבעל עסק במדינת ישראל, יכול להגיד שהנשירה הזאת קורית בגלל המצב הכלכלי במדינת ישראל

יוסף שפירא:  אני אישית, ואני בטוח שגם רבים מחבריי, בכל פתיחת סמסטר אנחנו שואלים את עצמנו האם כדאי לנו להירשם לעוד קורס או לעוד סמסטר באוניברסיטה, האם זה ישפיע לי על העובר ושב

יוסף שפירא:  הדבר הזה מבחינתי, לתפיסתי, לא יכול לקרות במדינה מתקדמת

יוסף שפירא:       אנחנו נשים בצד גם את זה שאנחנו לא רואים שום הקלה או הטבה לסטודנטים בז'אנר הזה, בשלב הזה שהוא קצת יותר מתקדם

יוסף שפירא:  הורים צעירים, זוגות צעירים לילדים

יוסף שפירא:  לא במס הכנסה, לא בקידום של איזה שהיא זכות לתוכנית מחיר למשתכן

יוסף שפירא:       אני אתן עוד דוגמה קטנה ברשותך אדוני יושב הראש

יבגני סובה: אין לנו זמן, אין לנו זמן

יבגני סובה:  אין לנו זמן לדוגמה

יוסף שפירא: דוגמה קטנה

יבגני סובה: אני פשוט חייב גם לתת לדוד להגיד משפט

יוסף שפירא: אז במשפט, אני רוצה לסיים במשפט

יבגני סובה: אז תסיים במשפט, כי יש עוד כמה

יוסף שפירא: אני מסיים במשפט

יוסף שפירא:  דוגמה שהיא רלוונטית לסטודנטית בפתוחה

יוסף שפירא:  הטבה בתחבורה ציבורית ניתנת לסטודנטים במדינת ישראל, אך ההטבה הזאת מוגבלת לשלוש שנים

יוסף שפירא:  סטודנטים מהאוניברסיטה הפתוחה, במרבית המקרים, לומדים יותר משלוש שנים

יוסף שפירא:  אחרי שלוש שנים ההטבה הזאת נגמרת להם

יבגני סובה: טוב, דווקא הדברים האלה אפשר לפתור את זה

יבגני סובה:  אנחנו צריכים לשבת בנפרד

יוסף שפירא: אז לכן אני מעלה את זה, כדי שתעזור לנו לפתור את זה

יבגני סובה: אלה, הדברים שאתה העלית, אפשר לפתור את זה

יבגני סובה:  זה לא צריכה להיות בעיה

יוסף שפירא: השורה התחתונה שלי, הייצוג של סטודנטים לא בא לידי ביטוי בתקציב המדינה והדבר הזה מבטא כך שלא שווה להיות סטודנט במדינת ישראל

יוסף שפירא:  מיום ליום סטודנטים מבינים את זה שעדיף לעסוק בהרבה מאוד דברים אחרים

יוסף שפירא:  לגשת, לרכוש השכלה אקדמית כנראה שזה לא כל כך שווה ב-2023

יוסף שפירא:  תודה רבה

יבגני סובה: חברים, אין לנו זמן

יבגני סובה:  ממש בדקה, מי זאת הדר ליינר, מסטודנטיות חרדיות? אם את רוצה להגיד ממש 20 שניות, בכמה משפטים

יבגני סובה:  נרשמת, זה חשוב גם לשמוע

הדר ליינר: אין לי כל כך מה להוסיף

הדר ליינר:  אני שמעתי את חבריי, אני ממש מתחברת לדברים

הדר ליינר:  זה משפיע על כולנו, במיוחד על נשים צעירות שגם רוצות ללמוד

הדר ליינר:  קחו את זה לאן שאתם רוצים

הדר ליינר:  אם אפשר לבטל את שכר הלימוד באופן כללי לכולם, כדי שנוכל באמת לשפר את המשאב האנושי במדינה הזאת, זה יהיה הכי טוב

קריאה: הנה, בחורה פרקטית

יבגני סובה: תודה

יבגני סובה:  יוסף ברנשטיין, סטודנט לרפואה

יוסף ברנשטיין: כן, שלום

יוסף ברנשטיין:  סליחה, לצערי יש לי פה רק דקה וכתבתי הרבה דברים שנורא חשובים

יבגני סובה: אתה תבוא בהמשך

יוסף ברנשטיין: כן, אני אומר, נורא חשוב לי היה להעביר, אבל אני אדבר נורא בקצרה

יוסף ברנשטיין:  אני אציג את עצמי רק

יוסף ברנשטיין:  אני מדבר מטעם עמותת "יוצאים לשינוי"

יוסף ברנשטיין:  "יוצאים לשינוי" זו בעצם עמותה שבעצם מייצגת בוגרים - - -     

יבגני סובה: תגיד בבקשה בשני משפטים, אין לנו זמן

יבגני סובה:  אני חייב לסיים את הדיון

יוסף ברנשטיין: אני אקצר

יוסף ברנשטיין:  היא מייצגת בוגרים מהחברה החרדית שבעצם מנסים להשתלב באקדמיה, בצבא ובהשכלה ובעצם נתקלים בחומת ברזל

יוסף ברנשטיין:  כי בסופו של דבר מה שקורה פה במדינה, אני עכשיו קראתי שיותר ממיליארד שקלים הושקעו בציבור החרדי לשלב אותו במשק וזה נכשל

יוסף ברנשטיין:  מבקר המדינה קבע 76% נשירה בציבור של הגברים

יוסף ברנשטיין:  ויש פה ציבור שהוא בוגר החינוך החרדי והוא רוצה ללמוד

יוסף ברנשטיין:  הוא רוצה להשכיל, הוא רוצה, אל לא נותנים לו

יוסף ברנשטיין:  כי כל הכסף הזה הולך בסוף - - -     

יבגני סובה: זה נושא סופר חשוב

יבגני סובה:  אני קוטע אותך, כי אני חייב לסיים את זה עד 16:00

יבגני סובה:  תודה רבה ליושב ראש הוועדה, דוד ביטן, על הזכות לנהל את הדיון הזה

יבגני סובה:      אני מודה לכל אחד שבא

יבגני סובה:  הנושא הזה גם בליבנו

יבגני סובה:  זה לא קשור, אמרתי, לקואליציה - אופוזיציה

יבגני סובה:  בטח בוועדת הכלכלה, שהיא ועדה שהיא מאחדת

יבגני סובה:  תמיד נהוג, אני הייתי ארבע שנים חבר ועדת הכלכלה, אני חזרתי גם עכשיו להשתתף בדיוני הוועדה

יבגני סובה:  בוועדת הכלכלה תמיד מנסים להגיע להסכמות וכך נעשה

יבגני סובה:  אני בטוח שגם יושב ראש הוועדה יקיים בהמשך דיונים על יוקר המחייה

יבגני סובה:  הוא באמת פה נותן קול של שפיות בנושא הזה

יבגני סובה:       לכן אני מודה לכולכם

יבגני סובה:  אני מאחל לכולכם לקראת המבחנים הצלחה רבה במבחנים

יבגני סובה:  ונמשיך בדיונים

יבגני סובה:  תודה לכולם, הישיבה הזאת נעולה