הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 19, 2023-06-06 00:00

נעמה לזימי: שלום חברים, חברות

נעמה לזימי:  אנחנו פותחות פה את הדיון על מניעת אפליה של קהילה גאה בשוק העבודה

נעמה לזימי:  ואני פותחת את הדיון הזה בוועדת הצעירים

נעמה לזימי:  אני חושבת שהנושא הזה הוא נושא שנוגע אלינו צעירים ולא צעירים, עמוק מאוד

נעמה לזימי:  ובכלל, אני אומר שהגעתי אל הכנסת כפעילת זכויות עובדים ועבודה מאורגנת

נעמה לזימי:  וזאת זכות גדולה לפתוח דיון כזה, כי זה גם פותח לנו תמיד צוהר לעוד מקומות שצריך לראות אותם

נעמה לזימי:  וגם כי אולי נצליח להוציא מפה גם כמה פעולות משמעותיות שיידעו גם להתמודד

נעמה לזימי:       עכשיו, אני אגיד שאנחנו מציינים היום בכנסת את היום הבין לאומי להומופוביה, טרנסופוביה ו-ביפוביה

נעמה לזימי:  וחבל שאנחנו צריכים לקיים ימים מיוחדים כאלה, זאת האמת

נעמה לזימי:  אבל כל עוד יש אפליה ויש גזענות ויש שנאה אנחנו נצטרך לקיים אותם ולשים את הכל באור

נעמה לזימי:  ואני גם אגיד שלצערי זאת ממשלה, אני אומרת את זה בפה מלא, שמשיגה אותנו אחורה

נעמה לזימי:  ואני חושבת שבהקשר של הקהילה הגאה אנחנו רואות ורואים שהשגים ציבוריים, השגים תודעתיים וגם השגים בחוק ובנוהגים לא בטאבו

נעמה לזימי:  וזכויות יכולות להילקח מאתנו

נעמה לזימי:  והמאבק הזה הוא מאבק של כולנו, הוא מאבק שלנו והוא לא מאבק רק של הקהילה הגאה

נעמה לזימי:       אני חושבת שמה שאנחנו עדים אליו בחודשים האחרונים של עלייה גואה וקשה בפשעי השנאה והאלימות כלפי הקהילה הגאה הם גם משהו שצריך לברר במקומות העבודה

נעמה לזימי:  לא רק באפליה בקבלה לשוק העבודה, אלא במרחב בטוח, נעים ומכיל במקום העבודה

נעמה לזימי:  ויש איתי פה כתבה שהבוקר, על אפליה של צעיר טרנסג'נדר בשנות ה-20 שנאמר לו כשהוא בא לראיון עבודה: "אני לא עובד עם אנשים כאלה"

נעמה לזימי:  כאילו הוא איזה מצורע

נעמה לזימי:  והדברים האלה עדיין קיימים היום

נעמה לזימי:  לא נתפס שזה לא, אגב, לא תמיד האפליה היא ממש פומבית, עם המילים ועם ממש אמירות כאלו

נעמה לזימי:  לפעמים פשוט האפליה היא לא לקבל למקום עבודה ולהימנע

נעמה לזימי:  שזה מה שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו ממגרים

נעמה לזימי:  אבל פה לא נתפס שאשכרה משפט כזה נאמר כלפי בן אדם

נעמה לזימי:  ואני חושבת שהלגיטימציה לגזענות שכזו היא גם הלך רוח שמחלחל מטה

נעמה לזימי:  הלך רוח ציבורי שמגיע ממתן לגיטימציה לזה בשלטון, שיורד מטה

נעמה לזימי:  ואני מגנה, קודם כל, את הלך הרוח הזה

נעמה לזימי:  תקציבים זה לא הכל

נעמה לזימי:  למילים ולעמדות מפתח וכוח יש משמעות

נעמה לזימי:  ואני מרגישה שאנחנו בנסיגה

נעמה לזימי:  נכון שהדיון הזה גם צריך להיות דיון שנצא ממנו עם איזה שהיא בשורה ונראה איך אנחנו מקדמים הלאה

נעמה לזימי:  אבל כן צריך להגיד שאנחנו היום לא בנקודה שהיא נקודה של 'הנה, הגענו להרבה השגים ובואו נרחיב אותם', אלא אנחנו היום בקרב הבלימה על החיים שלנו, על הזכויות שלנו, על ההגנות שלנו

נעמה לזימי:  על ההגנות של כל אחד ואחת מאתנו

נעמה לזימי:  ובית המשפט, כמובן, הוא גם חלק מזה

נעמה לזימי:       מילה רק על בית המשפט

נעמה לזימי:  ב-30 שנה האחרונות לא נחקק פה חוק לטובת הקהילה הגאה בכנסת

נעמה לזימי:  אנחנו הגוף המחוקק בישראל

נעמה לזימי:  כל פסיקה שניתנה ניתנה בבית המשפט

נעמה לזימי:  לצערי הרב הכנסת לא עושה את תפקידה עם הקהילה הגאה - זאת האמת

נעמה לזימי:  מנסיבות פוליטיות, מבריתות פוליטיות, מהרבה סיבות

נעמה לזימי:  אבל האמת היא שאם לא היה בית משפט עליון אנחנו היינו 30 שנה לאחור

נעמה לזימי:  מאז הפסיקה, אם אני לא טועה, על איסור משכב זכר שבוטלה, לא היה, סליחה, מאז ביטול האיסור, לא היה פה משהו כזה

נעמה לזימי:  וזאת האמת

נעמה לזימי:  זאת האמת

נעמה לזימי:  ולכן עם זה אנחנו צריכים להתמודד

נעמה לזימי:  כשתוקפים את בית המשפט העליון תוקפים את הזכות של הקהילה הגאה להגנות

נעמה לזימי:  ובסוף תוקפים גם את העבודה המאורגנת ואני רוצה לקשור בין השניים

נעמה לזימי:       אני רוצה לקשור בין השניים, כי כשדיני העבודה וזכויות העובדים שלנו והכל, הם גם על המוקד

נעמה לזימי:  בדיוק כמו הזכויות שלנו, הנשים ושל הקהילה הגאה ועוד

נעמה לזימי:  ואני קושרת בין המאבקים

נעמה לזימי:  אני לא מחברת אותם, אבל אני קושרת ביניהם, כי אני אומרת שרק בסולידריות אנחנו נדע גם לתקן ולשנות

נעמה לזימי:       אז תודה רבה ואנחנו נפתח את הדיון

נעמה לזימי:  אני אפתח עם שחר גרמבק, יו"ר ומייסד של LGBTECH להצגת הנתונים על אפליית להט"ב במקומות עבודה ומגמות לאורך השנים

נעמה לזימי:  ואני מודה לכל המשתתפים היום

שחר גרמבק: תודה רבה

שחר גרמבק:  צהריים טובים חברים וחברות הוועדה

שחר גרמבק:  יושבת ראש הוועדה נעמה לזימי

שחר גרמבק:       שמי שחר גרמבק, בן זוג לרועי, אבא לשני בנים מקסימים בני 6 ו-8

שחר גרמבק:  לפני 12 שנה הקמתי את ארגון LGBTECH שמקדם שוויון לקהילה הגאה בשוק התעסוקה בישראל

שחר גרמבק:  התחלנו בהייטק והיום אנחנו פועלים במגוון תעשיות

שחר גרמבק:  אני יזם סטארט-אפ אקזיט וחבר הוועדה המייעצת לשוויון הזדמנויות בתעסוקה

שחר גרמבק:       באתי לדבר אתכם היום על אחת הבעיות הלא מדוברות של חברי וחברות הקהילה הגאה: להט"ב ותעסוקה

שחר גרמבק:  בעבור רובנו מקום העבודה הוא מקום שאנחנו מבלים את רוב שעות היום

שחר גרמבק:  עבור להט"בים רבים לסיטואציה הזאת תמיד מתלווה השאלה האם יקבלו אותי כפי שאני או לא

שחר גרמבק:  האם אני אוכל לשים במשרד תמונה של משפחתי? האם גם אני אוכל לדבר על חיי האישיים במטבח? האם גם אני אוכל להגיע לאירוע חברה עם בן זוגי? אז אני רוצה להגיד לכם שגם בשנת 2023 לא מעט להט"בים חוששים להיות מי שהם במקום העבודה

שחר גרמבק:  רבים מאתנו חוששים שזה יפגע בנו בתהליך הקבלה למקום עבודה

שחר גרמבק:  מספיק שמישהו אחד בתהליך יגיד משהו, יגיד שאותו אחד או אחת לא מתאימים ואף אחד לא ידע מזה

שחר גרמבק:  כמו אותו מקרה שציינת קודם, שקרה לפני מספר חודשים

שחר גרמבק:       חלקנו אפילו מתמודדים עם בריונות ואלימות שמופנית כלפינו על רקע הזהות המינית והמגדרית שלנו

שחר גרמבק:  אנחנו מכירים לא מעט חברי וחברות קהילה שחווים ניכור חברתי מצד חבריהם לעבודה

שחר גרמבק:  יושבים לבד בארוחות צהריים

שחר גרמבק:  מטרה קלה ללעג ובדיחות על רקע הנטייה המינית והזהות המגדרית, הטרדות ועוד

שחר גרמבק:       אני שואל אתכם, איפה המדינה? איפה הכנסת? מאז 2019 אנחנו הגוף היחידי שסוקר את אתגרי הקהילה בשוק התעסוקה בישראל

נעמה לזימי: מי סקרו לפני כן?     

שחר גרמבק: היה סקר אחד שהוציאה הנציבות לשוויון הזדמנויות ב-2015 ומאז לצערי עוד לא יצא סקר נוסף

שחר גרמבק:       השנה עשינו את הסקר בשיתוף המכון הישראלי לחקר מגדר ולהט"ב

שחר גרמבק:  המספרים שאני הולך להציג בפניכם הם מספרים שלא תראו בשום מקום אחר

שחר גרמבק:  כי הרוב המוחלט של המקרים לא מדווחים

נעמה לזימי: סליחה שאני עוצרת אותך רגע

נעמה לזימי:  האם המדינה גם שואבת מכם נתונים? האם, כן

נעמה לזימי:  אני רואה פה את אנשי הנציבות

נעמה לזימי:  לא?     

שחר גרמבק: לצערי עדיין לא

שחר גרמבק:  כן אני אציין שבמקרה הזה שציינת מוקדם יותר, כחלק מהטיפול במקרה, אז השתמשו בנתונים שלנו מ-2012

נעמה לזימי: בעצם אתם היום גוף איסוף המידע והידע שהוא גם אוטוריטה לרשויות באיזה שהוא מובן בגלל שאין רשות שלוקחת את זה על עצמה כמו שצריך כסקר קבוע

שחר גרמבק: לדעתנו לא מספיק

שחר גרמבק:  ולכן אנחנו נכנסים באזור הזה

שחר גרמבק:       בסקר אנחנו רואים באופן עקבי את הנתונים הבאים: 18% מחברי וחברות הקהילה חווים להטופוביה במקום העבודה

שחר גרמבק:  כלומר, זה אומר אחד מחמישה מחברי וחברות קהילה באים להתפרנס בכבוד, אבל נפגעים בדרך

שחר גרמבק:  בסקר אנחנו רואים ששני שליש מחברי וחברות הקהילה מחוץ לארון באופן מלא

שחר גרמבק:  אבל זה אומר ששליש הם או בארון באופן מלא או באופן חלקי, מחשש

שחר גרמבק:       נתון נוסף שחשוב שתכירו, שמגיע מאחד הגופים המשמעותיים בעולם, שזה הבנק העולמי

נעמה לזימי: סליחה שוב שאני עוצרת אותך

נעמה לזימי:  אתה בעצם מדבר בארון, למרות קבלה לעבודה

נעמה לזימי:  זאת אומרת, זה חשוב להגיד את זה

נעמה לזימי:  שעדיין בארון לא בשלב הראיונות, אלא אנחנו מדברים על שלב העבודה הרציפה, עם הכל

שחר גרמבק: אמת

שחר גרמבק:  זה לא חלק מתהליך הקבלה למקום עבודה, אלא בעצם זה עובדים שעובדים במקומות עבודה כאלה ואחרים ומרגישים שאם הם יצאו מהארון באופן מלא זה יכול לפגוע להם בתעסוקה

שחר גרמבק:  כי זה משפיע עליהם

שחר גרמבק:       אז בעצם הנתון שאני רוצה לציין לקראת הסוף הוא בעצם נתון שמגיע מאחד הגופים הכי יוקרתיים ומשמעותיים בעולם, שזה הבנק העולמי

שחר גרמבק:  לפי הבנק העולמי, להטופוביה במקום עבודה עולה למשק כ-1% מהתמ"ג

נעמה לזימי: זה ממש ממש פסיכי

שחר גרמבק: 1% מהתמ"ג

שחר גרמבק:  שזה נתון שהוא הגיע אחר מחקרים מאוד מאוד מעמיקים

שחר גרמבק:  כך שחשוב לי להגיד שמעבר לפגיעה בקהילה כלל המשק נפגע

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  גזענות היא לא דבר כלכלי

שחר גרמבק: לחלוטין

נעמה לזימי: מה לעשות? שנאה היא לא כלכלית גם

שחר גרמבק: לחלוטין

שחר גרמבק:  כך ששוויון במקומות עבודה זה אינטרס לא רק של הקהילה הגאה, אלא של כלל האזרחים

שחר גרמבק:  ולסיכום אני רוצה לומר לכם שבאחריות המדינה לפעול בנושא ויפה שעה אחת קודם

שחר גרמבק:  ובכוחה ובאחריותה של המדינה לתבוע שוויון בלתי מתפשר במקומות עבודה בעבור להט"בים

שחר גרמבק:  ורק שוויון מלא יכול להבטיח שכל אדם יכול להגשים את עצמו ולהתפרנס בכבוד, כפי שמגיע לנו

שחר גרמבק:  ומגיע לנו

שחר גרמבק:  תודה רבה

נעמה לזימי: תודה רבה, תודה שחר

נעמה לזימי:  אני כן רוצה שמהוועדה אנחנו נוציא על הסיפור של פגיעה באחוז מהתמ"ג התייחסות של הרשויות

נעמה לזימי:  אם זה אומר וגם בנק ישראל אולי

נעמה לזימי:  להבין רגע אולי איך מתייחסים לדבר הזה

נעמה לזימי:  מי שלא מבין, זה עשרות מיליארדים

נעמה לזימי:  זה לא צחוק הדבר הזה, זו השפעה גדולה מאוד

נעמה לזימי:       אני רוצה לעבור למגי מור, יו"ר ועד עובדי אסותא, ההסתדרות הכללית

נעמה לזימי:  צריך להגיד, מגי גם פעילה אקטיביסטית פמיניסטית, מזרחית ולהט"בית וכנראה הרבה זהויות ודיכויים שאת יכולה ככה לעמוד עליהם

נעמה לזימי:  אבל גם יו"ר ועד עובדות ועובדים מאוד מאוד חשוב

נעמה לזימי:  וזה לא מובן מאליו

נעמה לזימי:  מהפריזמה החשובה הזו

נעמה לזימי:  תודה שאת פה, מגי

מגי מור: שלום לכולם

מגי מור:  זה מחמיא לי שאני בוועדת הצעירים

מגי מור:  בלב, העיקר מה שמרגישים בלב

מגי מור:  אז אני אציג את עצמי: שמי מגי, בת 45, לסבית

מגי מור:  מהרגע שיצאתי מהארון והבנתי מי אני, אז נטשתי את הארון ולא חזרתי אליו בשום מקום שהייתי בו ובשום מקום עבודה

מגי מור:  יש לי כמה כובעים: הכובע הראשון שלי זה בעצם יו"ר ועד העובדים והעובדות של אסותא, עם כל הסקטורים

מגי מור:  אני חברה בוועד המנהל של האגודה למען הלהט"ב

מגי מור:  ובשנה האחרונה הקמתי, יזמתי והקמתי את האגף הגאה בהסתדרות

מגי מור:  לראשונה לפני כחודש קיימנו את הכנס הראשון בהיסטוריה בהסתדרות למען זכויות העובד הלהט"בי, כנס מאוד מוצלח

נעמה לזימי: שזה ממש בשורה יש לומר

נעמה לזימי:  זה ארגון העובדים הגדול במשק

מגי מור: אני אספר שלפני כשנה וחצי ניגשתי ליו"ר ההסתדרות, שטחתי בפניו כמה חשוב וכמה הדוק הוא הקשר בין התאגדות עובדים ושמירה על זכויות עובדים לבין שמירה על זכויות הלהט"ב

מגי מור:  ובאמת לקחנו את הרעיון הזה והקמנו אגף גאה

מגי מור:  כשהמטרה היא לשמור ולאכוף על זכויות העובדים ששייכים לקהילה שלנו

מגי מור:  אני כבר אומר שבימים אלו אנחנו הקמנו בתוך המוקד הטלפוני יחידה שתיתן מענה לעובדים מהקהילה, שיכולים להרים טלפון למוקד ולשאול שאלות בכל הנושא הזה

מגי מור:  קיימנו כנס

מגי מור:  אנחנו מעבירים סדנאות וימי עיון לוועדי עובדים ובמקומות עבודה, כדי להדגיש את הקשר ואת החשיבות של הנושא בהגנה על עובדים שנמצאים בקהילה הלהט"בית

מגי מור:  אנחנו יודעים ואנחנו מכירים את הנתונים

מגי מור:  שחר, אתה נתת לנו את הנתונים ככה על קצה המזלג

מגי מור:  הנתונים הם לא פשוטים

מגי מור:       כולנו מבינים שיש קשר בין הגנה על זכויות העובדים מהקהילה הלהט"בית לבין הגנה על זכויות העובדים, התאגדויות עובדים

מגי מור:  אני חושבת שיש קשר

מגי מור:  אני חושבת שב-2018 בהפגנות פתאום כל המדינה הבינה שהקהילה הגאה היא חזקה

נעמה לזימי: והיא נמצאת בכל מקום

נעמה לזימי:  בכל מקום עבודה

מגי מור: נמצאת בכל מקום, בכל משפחה

מגי מור:  בכל מקום עבודה

מגי מור:  פתאום ראינו מקומות עבודה ב-2018 שהפסיקו את העבודה, שבתו

מגי מור:  כלל, בנקים, חברות ביטוח, בתי חולים - עצרו את העבודה

מגי מור:  וכולם התגייסו וכולם שלחו את העובדים בעצם לתמוך במאבק של הקהילה הגאה

מגי מור:  אני חושבת שזו בעצם הייתה נקודת התפנית וההבנה של כולם שהקהילה הלהט"בית היא כוח, היא כוח אלקטורלי, היא כוח בשוק העבודה וחייבים להתייחס אליו

מגי מור:       אני רוצה לומר שאצלי באסותא, לפני חודש חתמנו על הסכם קיבוצי חדש

מגי מור:  אני גם באופן מיוחד, ההסכם הקיבוצי נוסח לראשונה בלשון נקבה

מגי מור:  בדרך כלל ההסכמים מנוסחים בלשון זכר

נעמה לזימי: כי רוב נשים, נכון

מגי מור: נכון

מגי מור:  ואני ביקשתי ואסותא הסכימו וגם ההסתדרות הסכימו

מגי מור:  וכל ההסכם נוסח בלשון נקבה

נעמה לזימי: מדהים

מגי מור: זה אומר שבמקום סניטרים כתוב סניטריות

מגי מור:  וכל ההתייחסות היא בלשון נקבה

מגי מור:  זה הישג אחד מבחינתי

מגי מור:  וההישג השני, יש עוד כמה, אני אמנה חלק מהם

מגי מור:  הוספנו לרשימת ימי הבחירה של עובדים באסותא את יום הגאווה

מגי מור:  בעצם כל עובד באסותא יוכל לבחור יום במהלך חודש הגאווה ולקחת יום ולקבל על זה כסף, כיום בחירה

מגי מור:  אז אני ביום חמישי הקרוב, ב-8 ביוני אצעד בתל אביב במצעד הגאווה ואסותא תשלם לי על זה כסף

מגי מור:  איזה כיף

נעמה לזימי: בעצם את אומרת שלהיות פרו קהילה גאה מסייע גם עם מיעוט ימי החופשה בישראל

מגי מור: אני חושבת שאנחנו, יש אחריות למדינה, יש אחריות לכנסת, יש אחריות להסתדרות ולנו כוועדי עובדים, יש אחריות גדולה לייצג ולשמור על הקהילה שלנו, על הקהילה הלהט"בית

מגי מור:  אנחנו מקוננים או דואגים לימי עיון, לכנסים, שמתעסקים בשמירה על העובדים הלהט"בים במקומות העבודה

מגי מור:  ועדי עובדים שפונים ועושים, ומקיימים ימי עיון

מגי מור:  כל הדברים האלו הם חשובים מאוד שוועדי העובדים ירימו את הדגל הזה

מגי מור:  יש מקומות עבודה שמסבסדים טיפולי פריון לנשים לסביות

מגי מור:  יש מקומות עבודה שהם נותנים מענקים לזוגות, לפונדקאות

מגי מור:  ועוד המון המון מקומות ואפשרויות שאפשר להתערב ולשמור ולהקל ולעזור לקהילה

מגי מור:       אני אומרת שהצעד הראשון שלנו כיושבי ראש, וזה משהו שעשיתי בכנס האחרון

מגי מור:  בכנס שהקמנו בהסתדרות, על כל שולחן היה דגל גאווה

מגי מור:  וביקשתי מכל יושב ועד עובדים ומכל חבר ועד לקחת את הדגל הזה ולשים אותו במשרד הוועד

מגי מור:  כך שכל עובד שמסתובב ועובר ליד חדר הוועד ידע שיש לו קול ויש מי שישמור עליו

מגי מור:  לי יש במשרד שלי דגל גאווה, גם קטן וגם גדול

מגי מור:  והעובדים שלי מסתובבים בחדר ומרגישים גאים

מגי מור:  יום אחד פגש אותי עובד שלי, עובד טרנס

מגי מור:  והוא אמר לי 'את יודעת מגי, כשאני עובר ליד החדר שלך ואני רואה את הדגל הזה אני מרגיש ביטחון

מגי מור:  אני לא צריך להסתתר

מגי מור:  אני יודע שיו"ר הוועד שלי תגן עליי

מגי מור:  וזה שאת לא בארון וזה שאת בחוץ וזה שאת שמה את הדגל הזה in front זה עושה לי את היום כשאני מגיע למקום העבודה ואני מרגיש ביטחון

מגי מור:  אני לא מרגיש שאני צריך להתגונן'

מגי מור:  וזה המסר שלי לוועדי העובדים

מגי מור:  שימו את הדגל הזה, תשימו את הנושא הזה על השולחן

מגי מור:  אנחנו צריכים נראות, אנחנו צריכים הכרה

מגי מור:  זה הצעד הראשון

מגי מור:  בהסכמים הקיבוציים שלכם תכניסו סעיפים שיתייחסו לקהילה הלהט"בית, לעובד הלהט"בי, תגנו על העובדים, תגנו עלינו

מגי מור:  תודה

נעמה לזימי: תודה רבה רבה

נעמה לזימי:  חשוב

נעמה לזימי:  ד"ר סיגל גולדין, ראש המכון הישראלי לחקר מגדר ולהט"ב

נעמה לזימי:  נתונים על אפליה במקומות העבודה

נעמה לזימי:  תודה סיגל שאת פה

ד"ר סיגל גולדין: תודה רבה

ד"ר סיגל גולדין:  תודה על ההזמנה ותודה על הדיון החשוב הזה ותודה מיוחדת לשחר ולסיון מ-LGBTECH, שבזכותם בעצם ביצענו את הסקר הזה עבורם ואיתם

ד"ר סיגל גולדין:  וזו הזדמנות מאוד חשובה בשבילנו במכון המחקר לתרום את התרומה שלנו, בתוך התחום המאוד מאוד דל ועדיין בחיתוליו ומתפתח של יצירת מסד נתונים עדכני, מהימן ורלוונטי על קהילת הלהט"ב בכלל ועל נושאים של תעסוקה בפרט

ד"ר סיגל גולדין:  אז אנחנו נמצאים בתחילת הדרך בכל התחומים ונראה שבתחום התעסוקה אנחנו עוד יותר בתחילת הדרך בהשוואה לתחומים אחרים

ד"ר סיגל גולדין:       אני רוצה ככה לסבר את אוזניכם בכמה נתונים כלליים, שיהיה לנו הקשר לדיון הזה

ד"ר סיגל גולדין:  וזה דווקא נורא חשוב ומעניין שאני מדברת אחרי שחר ואחרי מגי

ד"ר סיגל גולדין:  כי שחר ומגי מדברים על נושא נורא נורא חשוב, הם מדברים על להט"בים בשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  אבל אני לקחתי את הנושא של הדיון הזה כנקודת פתיחה לדבר על להט"בים בהקשר של שוק התעסוקה ולא רק בשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  כלומר, גם על להט"בים שלא מועסקים

ד"ר סיגל גולדין:  שהם אינם נמצאים בכלל בשוק התעסוקה, שיש חסמים ופערים שמונעים מהם בכלל מלגשת לשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  אז אני רוצה לדבר גם על להט"בים בשוק התעסוקה וגם על להט"בים ושוק התעסוקה ולהתייחס לשני הנושאים האלה

ד"ר סיגל גולדין:       אז קודם כל, לסבר את אוזניכם, אני לא יודעת כמה מכם יודעים, האומדן העכשווי, נכון להיום העדכני, של שיעור הלהט"ב בתוך האוכלוסייה הכללית - הוא עומד על בערך בין 8% ל-12%

ד"ר סיגל גולדין:  זה מבוסס על אומדנים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בארצות הברית מ-2022

ד"ר סיגל גולדין:  זה אומדנים שאנחנו מניחים ברמה די גבוהה של ודאות שהם יהיו נכונים גם לישראל, אבל עוד לא עשינו את איסוף הנתונים שלנו ואנחנו עובדים על זה בשיתוף עם הלמ"ס

ד"ר סיגל גולדין:  אז אולי מתישהו בכנס הבא בכנסת נוכל לדעת באמת מה שיעור האוכלוסייה

נעמה לזימי: והלמ"ס משתף פעולה עכשיו?     

ד"ר סיגל גולדין: לא, לא

ד"ר סיגל גולדין:  הלמ"ס לא, אני לא רואה אותם שם

ד"ר סיגל גולדין:  אבל הלמ"ס לא, הסקר, המחקר הוא שלנו

ד"ר סיגל גולדין:  והגענו להסכמה עם הלמ"ס שהם מלווים אותנו בליווי מקצועי בקשר לחלק מההיבטים של הניתוחים הסטטיסטיים ואומדנים ודברים כאלה

ד"ר סיגל גולדין:  עוד לא הגענו לשם

ד"ר סיגל גולדין:  אבל הם שותפים לדרך מבחינה מקצועית

ד"ר סיגל גולדין:  אבל הלמ"ס כגוף לא עומד מאחורי הפרויקט הזה

ד"ר סיגל גולדין:  אנחנו מקווים שבעזרת ארגוני הקהילה, עם קצת שיתוף פעולה וקצת רוח גבית מהלמ"ס נוכל להגיע לנתונים מהימנים

נעמה לזימי: ייכנס לסיכום

ד"ר סיגל גולדין: עוד אין לנו אותם

ד"ר סיגל גולדין:  עכשיו אנחנו באומדנים שמבוססים על ארצות הברית

ד"ר סיגל גולדין:  כ-8% עד 12% מהאוכלוסייה בישראל, סביר להניח שהם להט"בים

ד"ר סיגל גולדין:  ואיך זה קשור אלינו לדיון שלנו פה היום? אנחנו נמצאים בוועדת הצעירים

ד"ר סיגל גולדין:  אז 8% עד 12% זה כולם

ד"ר סיגל גולדין:  זה כולל את אלה שהם גם בני 82, 83, 84, 120 וגם את אלה שהם בני, בעצם אנחנו מדברים על גילאי 18 ומעלה

ד"ר סיגל גולדין:  8% עד 12% מגילאי 18 ומעלה

ד"ר סיגל גולדין:  אז מגיל 18 עד גיל 120 זה הפילוג

ד"ר סיגל גולדין:  בגילאים הצעירים יותר, בדור של גיל 18 עד 20-21 יש יותר להט"בים מאשר בדור המבוגר יותר

ד"ר סיגל גולדין:  לא בהכרח בגלל שזה מה שיש, זה בגלל שזה מה שיש מחוץ לארון ומדווח ומוכנים לענות לשאלות של הלמ"ס האמריקאי

ד"ר סיגל גולדין:  אז 8% עד 12%

ד"ר סיגל גולדין:  בישראל 8% עד 12% מהאוכלוסייה בגילאי 18 ומעלה זה אומר היום משהו כמו 560,000 איש

ד"ר סיגל גולדין:  אז יש 560,000 איש היום בישראל, לקחתי 10%, זאת אומרת בין 8% ל-12%

ד"ר סיגל גולדין:  אז יש כ-560,000 בני אדם היום שחיים בישראל שהם כפי הנראה להט"ב, על פי אומדנים

ד"ר סיגל גולדין:  רק על בני 18 ומעלה אני מדברת ורק על הלהט"ב עצמם

ד"ר סיגל גולדין:       עכשיו תוסיפו לכל להט"ב אחד כזה גם אולי אמא ואבא אם יש להם, אולי אחים ואחיות

ד"ר סיגל גולדין:  לחלקם יש ילדים

ד"ר סיגל גולדין:  אנחנו מדברים בערך על 30% מהאוכלוסייה בישראל שאו הם באופן אישי או קרוב משפחה מדרגה ראשונה קשורים באופן ישיר לתחום הלהט"ב

ד"ר סיגל גולדין:       עכשיו ניקח את כל זה לתוך תחום התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  איך זה קשור אלינו לתחום התעסוקה? אז עכשיו תחשבו על אותם 560,000 אנשים שפוטנציאלית הם אמורים להיות בשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  אולי חלקם בשירות סדיר בצבא או אנשים צעירים בתחילת דרכם ולומדים

ד"ר סיגל גולדין:  אבל פוטנציאלית בשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  ומה זה אומר לנו? שחר דיבר קודם על הבזבוז של ההון האנושי ועל מה אנחנו מאבדים במכפלה הזאת של 10% מהאוכלוסייה

ד"ר סיגל גולדין:       ועכשיו אני רוצה להוסיף לכם עוד כמה נתונים, גם כלליים על להט"ב אבל גם ספציפית על שוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  אז מדובר נושא שגם בזמן הווה ועוד יותר מכך בעתיד, אם אנחנו חושבים על הדור הצעיר שצפוי להיכנס לשוק התעסוקה, משפיע באופן מכריע על היכולת הפריון של מדינת ישראל ועל פריון השוק

ד"ר סיגל גולדין:  אבל תגידו, אני אשאל אתכם

ד"ר סיגל גולדין:  איך זה מכריע? שחר, אתם עוסקים בתחום הזה המון שנים

ד"ר סיגל גולדין:  אתם יודעים למדוד איך זה מכריע? מה באמת המצב היום? מה האימפקט בהווה של החסרים האלה? איזה סוגי התערבויות אפקטיביות צריך לעשות? מה עובד, מה לא עובד? מישהו יודע? אנחנו לא יודעים

ד"ר סיגל גולדין:  אף אחד מאתנו לא יודע

ד"ר סיגל גולדין:  ובכלל, מה אנחנו יודעים היום ברמת ודאות מהימנה או גבוהה על להט"ב בכלל בישראל ועל להט"ב בשוק בתעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  ממש מעט, מעט מאוד

ד"ר סיגל גולדין:       אני נפעמתי לראות את היוזמה כשקראתי קצת על, של LGBTECH של שחר והחברות האחרות, שהעליתם את הנושא הזה לסדר היום

ד"ר סיגל גולדין:  ושכגוף, שאתם לא גוף מחקר מקצועי, ערכתם באופן עצמאי סקרים

ד"ר סיגל גולדין:  וזה מדהים ומקסים ונהדר

ד"ר סיגל גולדין:  אבל חסר לנו מחקר מהימן שיש לו נגישות למאגרי המידע של הרשויות

נעמה לזימי: צריך גם להגיד, מחקר מהימן שאפשר לדרוש סביבו גם תקצוב, מדיניות

ד"ר סיגל גולדין: נכון

ד"ר סיגל גולדין:  אז אנחנו השנה במכון הישראלי לחקר מגדר ולהט"ב עשינו פרו בונו, מחקר עבור LGBTECH כי הם נהדרים והם עושים עבודה נורא חשובה ומגיע להם

ד"ר סיגל גולדין:  אבל זה לא מספיק

ד"ר סיגל גולדין:  אנחנו עשינו פרו בונו את מה שאפשר לעשות פרו בונו

ד"ר סיגל גולדין:  זה לא שיטתי וזה לא מספיק וזה מעט מאוד

ד"ר סיגל גולדין:       אני מתכווננת לסיכום

ד"ר סיגל גולדין:  אני רוצה לשים שתי נקודות על השולחן: כשמדברים על הממשק של להט"ב עם עולם התעסוקה אני מציעה להבחין בין שלושה תחומים:     חסמים לכניסה לשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  מה החסמים להשתלבות, מי לא מתקבל, מי לא ניגש בכלל כי הוא יודע שאין לו סיכוי? מי ניגש ונתקל בסוגים שונים של אפליה וחסמים שלא מאפשרים לו בכלל להיכנס? מיהן קבוצות הסיכון הפגיעות בתוך קהילת הלהט"ב? מדברים להט"ב, להט"ב, כאילו כולנו אותו דבר

ד"ר סיגל גולדין:  אנחנו ראינו בסקר שעשינו בשביל LGBTECH יש להט"ב שנמצאים בעשירון העליון של ההכנסות בישראל ויש להט"ב שנמצאים בעשירון התחתון

ד"ר סיגל גולדין:  מה מאפיין אותם? מי הם אלה שנמצאים בעשירון התחתון? מי הם אלה שעובדים בעבודות מזדמנות או עבודות חלקיות או לא עובדים מזה הרבה זמן? אז להט"ב זה לא מקשה אחת

ד"ר סיגל גולדין:  וגם שוק התעסוקה זה לא מקשה אחת

ד"ר סיגל גולדין:  וחלק מהאתגרים של המחקר שלנו הוא לאתר גם את תת הקבוצות

ד"ר סיגל גולדין:  את הקבוצות הפגיעות ואת קבוצות הסיכון שלא נכנסות בכלל לשוק

ד"ר סיגל גולדין:  ולאחר שהן נכנסו, שהן יותר נתונות לסוגים שונים של אפליות

ד"ר סיגל גולדין:  אנשים על הקשת הטרנסית זה דוגמה אחת

ד"ר סיגל גולדין:  וכך המחקר שלנו בהחלט מאושש את הנתון הזה, שאנשים על הקשת הטרנסית באחוזי אי העסקה גבוהים יותר בהשוואה לאנשים סיסג'נדרים בתוך הקהילה

ד"ר סיגל גולדין:  מרוויחים פחות, נכנסים פחות לשוק התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  נתונים יותר ללהטבופוביה ונמצאים יותר במצבי סיכון

ד"ר סיגל גולדין:       פערים וחסמים למי שכבר כן נמצאים בשוק התעסוקה ואז נשאלת השאלה מה אנחנו עושים עם זה ואיזה סוגים של התערבויות נכונות לעשות

ד"ר סיגל גולדין:  מה שאנחנו חייבים לעשות כולנו, משפט אחרון

ד"ר סיגל גולדין:  מה שאנחנו חייבים לעשות כולנו ביחד זה ליצור את התנאים שיאפשרו לנו ליצור את כלי העבודה לצמצום פערים בתחום התעסוקה

ד"ר סיגל גולדין:  והתנאי הראשון הוא לאסוף נתונים מהימנים ולהשתמש בנתונים האלה כדי לעשות את השינויים המיטיבים

ד"ר סיגל גולדין:  ועד שלא יושקעו משאבים באיסוף נתונים שהם יהיו הכלי שאיתו תוכלו לפלס את הדרך, ארגוני הקהילה ביחד עם גופי הממשל, עד שלא יהיה לנו את הנתונים אנחנו כולנו מסתובבים באפילה ומנחשים ניחושים מושכלים, יותר או פחות

ד"ר סיגל גולדין:  אז הגיע הזמן לעצור את הניחושים ולשים את זה בראש סדר העדיפויות

נעמה לזימי: לחלוטין

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  אני עוברת לנועה כהן, מטרנסיות ישראל

נעמה לזימי:  תפקידה כעוזרת בהשמה לטרנסיות

נעמה לזימי:  אנחנו גם נפגשנו בחנוכה, עכשיו אני נזכרת

נועה כהן: בוקר טוב, צהריים טובים

נועה כהן:  חברי וחברות הוועדה, נעמה לזימי שתמיד תומכת בנו

נועה כהן:  אני נועה כהן, אני בת 42

נועה כהן:  אני טרנסג'נדרית מהרגע שנולדתי

נועה כהן:  אני נושא שמחה שדיברתי אחריה

נועה כהן:  שיצא לי לדבר אחרייך, כי אנחנו באמת לא מקשה אחת

נועה כהן:  הלהט"ב זה נורא נחמד, אבל אנחנו באמת לא מקשה אחת

נועה כהן:  והמצב אצלנו הוא, אצל הקהילה הטרנסית שאני מייצגת, הוא שונה לחלוטין

נועה כהן:       אז אני, התפקיד שלי, אני רכזת התעסוקה של עמותת טרנסיות ישראל

נועה כהן:  אני חושבת שמה, הדבר העיקרי שבאתי להגיד פה היום, בשנה האחרונה אני מלווה, ליוויתי כבר 100, פלוס מינוס 100 נשים טרסניות, מהרגע של תהליך שהן רוצות למצוא עבודה

נועה כהן:  שהן קמות ורוצות להתחיל משהו, ועד לרגע שאנחנו מוצאות להן את העבודה הזאת

נועה כהן:  וכל החוויה הזאת, מההתחלה שלה עד הסוף שלה אני יכולה לתאר אותה במילה אחת: פחד

נועה כהן:  הרבה מהנשים הטרנסיות נכוו כבר במקומות עבודה קודמים

נועה כהן:  כשהם מגיעות אליי, העמותה שלנו מטפלת בבנות מגיל 18 ומעלה

נועה כהן:  אז הרבה כבר נכוו במקומות עבודה קודמים

נועה כהן:  חלק עצום מהם מגיע עם סיפורי חיים מאוד מאוד קשים

נועה כהן:  אנחנו באמת עמותת קצה

נעמה לזימי: סליחה שאני רגע עוצרת

נעמה לזימי:  גם יש לומר שלצד המון מקומות שהם יותר מכילים והכל, לא פעם בחברה הטרנסית גם מלכתחילה במקומות שהם עם הרבה יותר להטבופוביה וטרנסופוביה

נעמה לזימי:  אז מלכתחילה הממשק הוא גם כפול בבעיות שיש בתוכו ובחסמים

נועה כהן: אני חושבת שזה כי עלינו רואים

נועה כהן:  את מבינה למה אני מתכוונת? זאת אומרת, מישהו, זאת אומרת בחור גיי או בחורה לסבית, בא להם להוריד, הם יכולים לטוס מתחת לרדאר

נועה כהן:  נשים טרנסיות מושכות המון תשומת לב

נועה כהן:  כמו שאתם רואים אני לא

נעמה לזימי: את מהממת

נועה כהן: לא, אני יודעת שאני מהממת

נועה כהן:  מושכות הרבה תשומת לב וזה לטוב ולרע

נועה כהן:  אצלי, במקרה האישי שלי, זה באמת שהיה לטוב ולא חוויתי למזלי חוויות נגד טרנסיות בחיים שלי

נועה כהן:  תמיד קיבלו אותי לכל עבודה ואצלי המצב היה הכל בסדר

נועה כהן:  ודווקא מהמקום הזה הגענו, הגענו להבנה שבנות שמגיעות, חלקן זרקו אותן מהבית בגיל מאוד מאוד צעיר

נועה כהן:  נידו אותם

נועה כהן:  נידו אותם מהמשפחה, מהחברים, מקהילות דתיות

נועה כהן:  מכתות

נועה כהן:  מהמגזר הערבי

נועה כהן:  מכל המקומות האלה, בגילאים הכל כך צעירים האלה

נועה כהן:  שזה גילאים שהמקום של המשפחה אמור לעצב אותך כבן אדם וזה המקום הכי חשוב

נעמה לזימי: שבעצם את מכניסה פה עוד סוגיה שזה היעדר עורף משפחתי

נועה כהן: אין עורף

נועה כהן:  לרוב העצום אין

נועה כהן:  וגם אם הוא בא, אז נגיד הוא בא אחרי כמה שנים

נועה כהן:  מקבלים אותם אחרי כמה שנים

נועה כהן:  אבל הנזק כבר נעשה

נועה כהן:  והערך העצמי הופך בשנים האלה להיות לא אפס, מינוס 100

נועה כהן:       בזמן האחרון, עמותת טרנסיות ישראל, פרויקט הדגל שלנו הוא הבית הטרנסי

נועה כהן:  הבית הטרנסי הוא מקום שהבנות באות אליו לכל מיני פעילויות

נועה כהן:  יש שם מהזנה ועד תרומות ועד קורסים

נועה כהן:  ובאמת, הכל מהכל מהכל

נועה כהן:  ואפילו אם סתם בא לך לבוא לשבת לרגע לנשום אוויר במקום שמכילים אותך ומקבלים אותך, את מוזמנת

נועה כהן:  אז מאז שנפתח הפרויקט הזה התחלתי, לא התחלתי, עצבן אותי שכל טרנסית שמגיעה אליי מפנים אותה ללכת להיות קופאית

נועה כהן:  או מפנים אותה ללכת להיות מסדרת סחורות

נועה כהן:  או מפנים אותה ללכת לעבוד באיזה בק אופיס

נעמה לזימי: זה בדיוק מה שאמרתי, ההסללה

נועה כהן: שאף אחד לא יראה אותה

סיון קניאל: מי זה מפנים אותה? סליחה שאני קוטעת, עם מי אתן עובדות?     

נועה כהן: החברה מפנה אותה

סיון קניאל: הבנתי

סיון קניאל:  כאילו, זה ה-default

נועה כהן: זאת אומרת, פנו אלינו מהמון חברות גדולות

נועה כהן:  אין בעיה, אני מוכנה, אני אשלח לך

נועה כהן:  כן, כן, אבל לסדר סחורה

סיון קניאל: לפקידות כאילו

נועה כהן: כן

נועה כהן:  עכשיו, מה שאנחנו מבקשות בעיקרון הוא דבר מאוד מאוד פשוט

נועה כהן:  אנחנו מבקשות, לא מבקשות זכויות יתר שלא מגיעות לאף אחד אחר במדינה הזאת

נועה כהן:  אנחנו פשוט מבקשים שיתייחסו לנשים הטרנסיות ככלל החברה ויתנו לנו להשתלב חברתית בקלות מבלי לפגוע בביטחון הפרטי שלנו

נועה כהן:       אנחנו צריכות את ההזדמנויות שניתנות בחוקי האפליה המתקנת, שוויון מלא לתעסוקה הולמת ומניבה

נועה כהן:  הפרויקט שאנחנו מתחילות עכשיו הוא פרויקט תעסוקה של 12 שבועות כדי להסליל את הבנות האלה למקומות אחרים

נועה כהן:  זאת אומרת, אנחנו ממש גייסנו צוות של מומחים שילמד אותן איך להתקבל למקומות עבודה ואיך לקבל מיומנויות של, חלילה, אין לי משהו נגד קופאיות, אבל איך לשבור תקרת זכוכית ולהגיע למקום

נועה כהן:  זה שאת טרנסית לא אומר שאת יכולה להיות רק מאפרת או רק קופאית או רק, את יכולה להיות מה שאת רוצה

נועה כהן:  את יכולה להיות גם ראש ממשלה אם את רוצה

נועה כהן:  ואם תמשיכי בדרך שלך יש עוד תקרה ועוד תקרה, את בסוף תגיעי

נועה כהן:  אין שום סיבה שהן לא יגיעו

נועה כהן:  יש בינינו בנות מדהימות

נועה כהן:  יש בינינו גם בנות שכבר, נשים, שהן כבר פרצו תקרה והן נמצאות בתפקידי מפתח

נועה כהן:  וזה מקסים וזה כיף לראות כל שנה קורה מחדש

נועה כהן:       בקיצור, אנחנו רק רוצה שישפטו אותן על העשייה שלהם ולא על מי שהן, מאיפה הן באו ועל מה היה ועל מה העבר שלהן

נועה כהן:  אלא שפשוט יתייחסו אליהן כמו כל אישה אחרת

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  ואני עדיין רוצה כן להגיד משהו, שבסופו של דבר עד התהליך המיוחל של שוויון, שהוא פשוט יהיה כחלק מהמרחב, יש צעדים שצריך לעשות

נעמה לזימי:  אני גם חושבת שדווקא הקמת משרד עבודה, זה הדבר שאני חושבת שהוא דבר נכון שקרה, בניגוד להרבה משרדים מונפצים אחרים

נעמה לזימי:  כי עבודה זה הכל

נעמה לזימי:  ואני חושבת שבהיבט הזה לישראל יש הרבה מה לעשות כדי לפתח את תחום התעסוקה כשהמדינה רואה אותו

נעמה לזימי:  ולכן בתוך כל זה אני חושבת שההתייחסות לקהילה הגאה ולחסמים שנמצאים גם בה

נעמה לזימי:  וגם דיבר איתי האדון פה על חסמים של להט"בים נכים, שתכף גם אתה תדבר

נעמה לזימי:  אבל אני חושבת שיש כל כך הרבה חסמים שהמדינה יכולה לייצר מנגנונים שהם מסייעים

נעמה לזימי:  זה לא זכויות יתר

נעמה לזימי:  זה הסרת חסמים וסיוע, שבסופו של דבר זה גם אינטרס של מדינה

נעמה לזימי:  המדינה מפסיגה אחוז מהתל"ג בגלל זה

נעמה לזימי:  ולכן אני חושבת שלמדינה יש גם אינטרס

נעמה לזימי:  לא רק אינטרס חברתי

שחר גרמבק: יש לזה, זה גם הדבר הנכון

שחר גרמבק:  אבל יש לזה גם ערך עסקי וכלכלי

נעמה לזימי: ובדיוק המקומות האלה של אותה מדיניות מפלה היא בסופו של דבר נזק חברתי

נעמה לזימי:  ואני רוצה לעבור לעו"ד מרים כבהא, נציגת שוויון הזדמנויות בעבודה

נעמה לזימי:  על הפעילות שהנציבות עושה

נעמה לזימי:  שלום מרים, תודה שאת פה

מיראל נח'ול: שלום, אני מיראל

מיראל נח'ול:  לא, בסדר

מיראל נח'ול:  אנחנו פשוט נאלצנו להחליף

נעמה לזימי: נכון, נכון, יש את שתיכן כאן

מיראל נח'ול: אז אני עורכת הדין מיראל נח'ול נציבות שוויון

מיראל נח'ול:  ואני מנהלת את תחום הגיוון והשוויון בנציבות

מיראל נח'ול:  דבר ראשון, הפעילות שלנו בנציבות מתחלקת לפעילות המשפטית וההסברתית

מיראל נח'ול:  אתחיל בפעילות המשפטית

מיראל נח'ול:  כשאנחנו מדברים על הנתונים שאנחנו רואים פה ובכלל מכירים משוק העבודה וחוסר ההלימה של הפניות שמגיעות אלינו לנציבות, לנציבות שוויון

מיראל נח'ול:  כדי שנטפל בהן, כדי שנוכל למגר את האפליה בשוק העבודה על רגע מגדר, זהות מגדרית ונטייה מינית, אז זה קצת קשה

מיראל נח'ול:  זה קצת לא מובן

מיראל נח'ול:       בשלוש שנים האחרונות אנחנו קיבלנו 15 פניות בלבד

מיראל נח'ול:  וכל שנה יש לנו כמעט 1,000 פלוס פניות על כל עילות ההפניה

מיראל נח'ול:  כשבכל שלוש השנים אנחנו קיבלנו רק 15 פניות

ד"ר סיגל גולדין: 15 בכל השנים ביחד?     

מיראל נח'ול: בכל השנים ביחד, בכל שלוש השנים ביחד

מיראל נח'ול:  וכשמגיעים אלינו פניות אנחנו כן בוחנים אותם לעומק

מיראל נח'ול:  ועובדה, הכתבה שהתחלנו בה את הדיון היום זו כתבה על תיק שהוגש על ידי נציבות שוויון הזדמנויות מחוז ירושלים והדרום

מיראל נח'ול:  וחשוב לנו מאוד שתיקים כאלה יגידו לבתי הדין

מיראל נח'ול:  ושתיקים כאלה כן יגיעו לתקשורת

מיראל נח'ול:  והיה לנו חשוב, עצם זה שהתקשורת באמת קיבלה וידעה שיש, מתנהל דיון כזה - היה לנו חשוב לתת את העמדה שלנו ולהגיד את מה שחשוב להגיד בהקשרים הספציפיים

מיראל נח'ול:       אבל לפני שאני ממשיכה ומספרת על הפעילות שלנו בנציבות אני פונה לכל אחד ואחת פה ומבקשת מכם, תיפנו או תפנו אנשים לנציבות שוויון

מיראל נח'ול:  אנחנו כן רוצים לטפל, אנחנו כן מטפלים משפטית

מיראל נח'ול:  אבל בלי הקשר עם הקהילה ובלי הקשר עם הארגונים שכן עושים וכן מקבלים פניות כאלה אנחנו לא נוכל באמת

נעמה לזימי: זו נקודה חשובה וגם לגבי איסוף נתונים בסופו של דבר

נעמה לזימי:  כי הפנייה לנציבות תאפשר לדעת פילוחים או מקומות שהם כנראה טוב שנבין מה צריך לתקן

מיראל נח'ול: נכון

מיראל נח'ול:  אנחנו גם, כאילו, יש לנו קשרים גם עם הלמ"ס וגם עם מקורות מידע אחרים ואנחנו כן נוכל לעזור בהקשר

נעמה לזימי: אני יכולה להציע משהו, מיראל, אם אפשר

נעמה לזימי:  מיראל, זה נכון אני אומרת? כן

נעמה לזימי:  אם אפשר שתעשו אקט יזום של שולחן עגול

נעמה לזימי:  אני חושבת שבסופו של דבר הקריאה הזו לשמוע את נועה ומגי והשותפים פה ואחרים וכמובן סיגל וכמובן LGBTECH ואנחנו, אני חושבת שיש פה המון ידע שהוא פשוט נשאר בחברה האזרחית ולא עובר אל המערכות וזה כל כך חבל

נעמה לזימי:       בשבוע שעבר היינו פה על אלימות משטרתית ודיבר דוקטור מיוזמות אברהם ופתאום אמרו לו בדיון אוקיי, בוא נכניס אתכם להכשרות

נעמה לזימי:  וזה היה דבר מדהים שקרה

נעמה לזימי:  כי זה מה שעושה גוף מפקח, שזה הכנסת

נעמה לזימי:  יושבת החברה האזרחית, יושבות הרשויות ואפשר בחיבורים הללו לעשות דברים הרבה יותר משמעותיים לא פעם מחקיקה

נעמה לזימי:  באמת

נעמה לזימי:  אז אם זה יכול לקרות זה יהיה דבר מדהים שיכול לצאת מפה

מיראל נח'ול: זה יקרה

שחר גרמבק: אם אני אוכל שנייה להתייחס לנקודה

שחר גרמבק:  באמת הנציבות עשתה עבודה באמת מאוד מאוד טובה

שחר גרמבק:  חשוב לי רק להגיד שבעצם ההיבט המשפט הוא בעצם בדרך כלל המוצא האחרון

שחר גרמבק:  רוב המקרים הם לא מדווחים ובעצם כשזה מגיע כבר לתביעות זה בעצם המוצא האחרון

שחר גרמבק:  ואנחנו, וזה קצה הקרחון

שחר גרמבק:  כלומר, אני מניח ש-95% מהמקרים הם לא מגיעים לכדי ערכאה משפטית

נעמה לזימי: אבל אומרת פה מיראל משהו נכון

נעמה לזימי:  שהיא רוצה את החיבור כדי שגם יהיה אפשר לעשות את ההפצה ואת המנגנון

נעמה לזימי:  החיבור הזה יקרה גם כשתהיה אינטראקציה אולי קבועה

נעמה לזימי:  הלוואי וקבועה

נעמה לזימי:  ולכן שולחן עגול כזה ראשון יכול להוציא ככה כמה מסקנות מאוד טובות

נעמה לזימי:  אתם השליחים בשטח, זו האמת

נעמה לזימי:  אבל אם לא תהיה עבודה סינרגית שום דבר לא יחדור

נעמה לזימי:  15 מקרים בשלוש שנים זה פאק של הרשויות, אבל אפשר לתקן את זה

מיראל נח'ול: נכון

מיראל נח'ול:  אני גם רוצה להוסיף לנקודה ששחר התחיל

מיראל נח'ול:  ונכון, התיקים המשפטיים הם קצה הקרחון והם השלב האחרון שאנחנו מגיעים אליו

מיראל נח'ול:  אבל אנחנו כן עושים פעילות הסברתית וכן יש לנו פרויקטים לקידום השוויון והגיוון בשוק העבודה

מיראל נח'ול:  ואנחנו נמצאים בקשר עם מעסיקים

מיראל נח'ול:  בחלק מהתוכניות הנושא של LGBTECH כן נמצא על השולחן ואנחנו כן מלווים באמצעות היועצים הארגוניים את הארגון כדי שיגיע למצב שהוא גם מגוון וגם מכיל

מיראל נח'ול:  כי בנושא הספציפי הכלה היא חלק מאוד חשוב בעשייה

מיראל נח'ול:  אנחנו גם אם מקום העבודה יוכל כן להכניס ולגייס אנשים מקבוצות שונות, אם המקום לא מוכן והתרבות הארגונית לא מכילה מספיק - אז אנחנו לא עשינו כלום

מיראל נח'ול:  והתחלופה תהיה יותר קשה מאשר הקליטה של האנשים

מיראל נח'ול:  אז גם בהקשר הספציפי חשוב שיהיה לנו שולחן עגול

מיראל נח'ול:  חשוב שנשתף מידע ונוכל לשתף כלים, גם לנו וגם לכם, כדי שנתמודד עם זה

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  אני גם אגיד שהאוצר, למרות שהם לא הגיעו לפה, לצערנו

נעמה לזימי:  כן

נעמה לזימי:  בחו"ל

נעמה לזימי:  אבל ממה שהם נתנו אני יודעת שיש תקציב שנועד לעודד את תעסוקת החברה הטרנסית של 300,000 ש"ח לכל שנה, 2023-2024

נעמה לזימי:  זה משהו שבכספים קואליציוניים לצערי ולא בבסיס תקציב

נעמה לזימי:  אז גם איזה שהיא הערה שכדאי להטמיע תקציבים כאלה

נעמה לזימי:  כי כשהם חד פעמיים קשה מאוד לייצר איתם תהליכים

נעמה לזימי:  צריך לייצר אותם כמשהו שהוא קבוע

נעמה לזימי:       כן גם האוצר מסתכל על תקצוב

נעמה לזימי:  הבתים הפתוחים, הקהילה הגאה, כעל משהו שנועד לעודד

נעמה לזימי:  אבל אני כאן קוראת למנגנונים, אין בעיה, בתים פתוחים יש להם מטרות מאוד מאוד מגוונות

נעמה לזימי:      שלום חברת הכנסת שרון ניר

נעמה לזימי:  מיד תדברי גם

נעמה לזימי:  אבל בסופו של דבר, אם רוצים לגעת בסוגיה הזאת ספציפית שאנחנו יודעים גם שיש לה אינטרס, כמו שנאמר פה, כלכלי, עסקי, במובן הזה - צריך ממש לייצר תפקידים צבועים כמו רכז תעסוקה בכל בית פתוח

נעמה לזימי:  כמו התפתחות בהשמה לאוכלוסייה הטרנסית בכל בית

נעמה לזימי:  הדבר הזה חייב להיות מלווה

נעמה לזימי:  והלוואי ולא נצטרך את זה בשלב מסוים

נעמה לזימי:  אבל בשלב הראשוני הוא צריך להיות מתוקצב ספציפית, ממש מובחן

נעמה לזימי:       אני כן רוצה לפני שאני אתן, שרון, אני רק רוצה כן לעבור לנעם גרוס מהיחידה לקידום אוכלוסיית להט"ב במשרד לשוויון חברתי ואנחנו נמשיך עם השותפים

נעם גרוס: שלום גברתי יושבת ראש הוועדה

נעם גרוס:  אז באמת, הזדמנות מעולה, כי באמת עלתה כאן השאלה בדבר המימון הנוסף, מלבד הבתים הפתוחים

נעם גרוס:  שהם בעצם המשרד תומך בהם ברשויות המקומיות

נעם גרוס:       אני רוצה לתת על המענים שנותן המשרד לשוויון חברתי, ממשלת ישראל, בהקשר הזה של תעסוקה

נעם גרוס:  אני אגיד לשם הרקע, היחידה לקיום אוכלוסיית להט"ב קמה לפני פחות משנתיים, במסגרת המשרד לשוויון חברתי

נעם גרוס:  תקציב התחלתי של 90 מיליון שקלים לשלוש שנים

נעם גרוס:  כלומר 30 מיליון שקלים בשנה

נעם גרוס:  ובנוסף יש לנו תקצוב נוסף לפעילות גם בשנתיים הקרובות

נעם גרוס:  ותוך כך, כמובן שאנחנו נוגעים גם בעניין של תעסוקה

נעם גרוס:       אני רוצה לעבור מהקל לכבד, מבחינת סדרי גודל תקציביים

נעם גרוס:  נדבר על ההתקשרויות שלנו בעניין

נעם גרוס:  אני אגיד, גילוי נאות, אני עוסק בשדה של רשויות מוניציפליות

נעם גרוס:  אנחנו יחידה מאוד קטנה שביום כזה מופצת פה ברחבי הכנסת

נעם גרוס:  אז אני מדבר ברמה הזאת

נעם גרוס:  נתחיל מהעיסוק שלנו ספציפית, ככל שזה נוגע לקשת הטרנסית

נעם גרוס:  יש לנו התקשרות מול מעברים לקשת הטרנסית בסך 1,344,000 שקלים לערך במצ'ינג של 50-50 מול הארגון

נעם גרוס:  מה שאנחנו עושים בעצם יחד עם מעברים, שיתוף גם עם טרנסיות ישראל, שאני מאוד שמח שאת נוכחת כאן

נעם גרוס:  בעצם סדנאות, תוכניות ליווי, מעגלי תמיכה לצמצום פערים תוך התמקדות בתעסוקה

נעם גרוס:  תוכניות מנטורינג

נעם גרוס:  אנחנו מציעים מערך ליווי לגופים תעסוקתיים ליצירת סביבת עבודה מכילה לטרנס

נעם גרוס:  וזה לצד תוכניות נוספות לקהילות טרנס שאינן עוסקות במישרין בתעסוקה

נעם גרוס:  אבל בגלל שזה פער שהוא כל כך משמעותי, בגלל שזה משהו, כמו שאת אומרת, יש כמה אותיות בלהט"ב באמת אצל טרנסיות ספציפיות

נעם גרוס:  זה עניין מורכב

נעם גרוס:  ההדרכות האלה עוסקות הרבה פעמים גם בתעסוקה

נעם גרוס:  אז כאמור כ-אחד נקודה שלוש וחצי מיליון שקלים בשנה לטובת העניין הזה

נעם גרוס:       ככל שזה נוגע לפעילות ספציפית: בירושלים אנחנו נמצאים בהתקשרות בסך כ-193,000 שקלים בשנה מול הבית הפתוח בכמה חזיתות

נעם גרוס:  יש לנו תוכנית בסך 130,000 שקלים, שאם אני לא טועה, נמצאת גם בשיתוף פעולה עם LGBTECH

נעם גרוס:  תוכנית הכשרה, בקרה וליווי למעסיקים בירושלים, על מנת לתת ידע וכלים ושפה בונה, כדי להפוך את ירושלים לסביבה מכילה יותר לטרנס בשוק התעסוקה

נעם גרוס:  אנחנו מקיימים סדנאות להקניית כלים לטרנס ירושלמים על סך 28,000 שקלים וסדנאות להקניית כישורים שונים

נעם גרוס:  ראיון עבודה, לינקטינג, - - - גם בעלות של כמה עשרות אלפי שקלים

נעם גרוס:       אני אמשיך, אני אדבר קצת על המגרש הביתי שלי, רשויות מקומיות

נעם גרוס:  בעצם לכל רשות מקומית שנמצאת איתנו בהתקשרות, 98 היום, אמן בהמשך עוד, יש תקציב של כ-214,000 שקלים

נעם גרוס:  כשלכל רשות, בהתאם לפערים שהיא מוצאת ולסדר העדיפויות שלה, יכולה להפנות חלק מהתקציבים לתעסוקה

נעם גרוס:  הסכום המקסימלי שכל רשות מקומית יכולה להפנות לטובת העניינים האלה זה 44,000 שקלים

נעם גרוס:  כשזה כולל בתוכו העלאת מודעות והדרכות למעסיקים, סדנאות למתן כלים למציאת תעסוקה וגם הכשרות ייעודיות לקהילה טרנסית, שכאמור אינן נוגעות ישירות לתעסוקה, אבל הן יכולות

נעם גרוס:       כמו כן, יש לנו התקשרויות מול תל אביב, חיפה ובאר שבע, התקשרויות טיפה יותר נרחבות שבהן מפנים תקציבים פוטנציאליים לעיסוק בנושא הזה בסך 215,000 שקלים בשנה

נעם גרוס:  התקציב הזה, אני אגיד, ברשויות המקומיות, אני אומר בכנות

נעמה לזימי: רק נגיד, התקציב לא גדל בתקציב הנוכחי

נעם גרוס: התקציב כרגע, את מדברת על תקציב של היחידה באופן כללי?     

נעמה לזימי: תקציב שעבר נשאר סטטי

נעמה לזימי:  זה טוב שלא נגעו בו

נעמה לזימי:  אבל כן צריך להגיד, לא היה גידול בבסיס תקציב בתקציב שהועבר לשנתיים הקרובות

נעם גרוס: בגידול בסיס תקציב, הגידול היה, יש גידול לשנתיים הקרובות

נעמה לזימי: יש טייס אוטומטי

נעמה לזימי:  אני לא מדברת על טייס אוטומטי, אני מדברת על גידול

נעמה לזימי:  זאת אומרת, לא הייתה איזה שהיא בשורה חדשה בתקציב הזה שנתנה עוד איזה שהוא נדבך

נעם גרוס: להבנתי התקציב דווקא גדל

נעם גרוס:  לא בבסיס התקציב, הייתה תוספת של 5

נעם גרוס: 5

נעמה לזימי: יו"ר הכנסת, אם אני לא טועה, הוסיף את ה-300,000 שקלים שנה ושנה, זה דבר מבורך

נעמה לזימי:  זה קואליציוני

נעמה לזימי:  אני מברכת על זה, אבל זה קואליציוני

נעמה לזימי:  אבל אני אמרתי על בסיס התקציב

נעם גרוס: אני מכיר תוספת של עוד 5

נעם גרוס: 5 מיליון שקלים לשנתיים הקרובות

נעם גרוס:  כלומר 35

נעם גרוס: 5 מיליון שקלים

נעמה לזימי: זה על בסיס תקציב?     

נעם גרוס: לא בסיס תקציב עדיין, אבל יותר חזק מכספים קואליציוניים

נעמה לזימי: אבל גם

נעמה לזימי:  טוב לדעת שיש עוד, אוקיי

נעם גרוס: אני לא זוכר להביא את ההגדרה המדויקת

נעם גרוס:  אבל כן יש גידול בתקציבים

נעמה לזימי: זה לא ה-300 מיליון לאבי מעוז, אבל בכל זאת, 5 מיליון

נעם גרוס: לא 300 מיליון לאבי מעוז

נעם גרוס:  אבל כן רואים שיש גידול בתקציבים ויש אמון של כל הגורמים המעורבים

נעם גרוס:  גם של השר, גם של המנכ"ל ושל שאר הגורמים שנמצאים איתנו מהממשלה או מחוצה לה

נעם גרוס:  אנחנו שמחים להיות בקשר

נעמה לזימי: לא, תודה נועם

נעמה לזימי:  אנחנו עוד כמובן נמשיך ונהיה איתך

נעם גרוס: תודה רבה

נעמה לזימי: אני רק רוצה לתת, בטח הדיון, גם יש פה עוד הרבה שרוצים לדבר

נעמה לזימי:  רק שרון, יקרה, חברת הכנסת שרון ניר

שרון ניר: תודה רבה גברתי

שרון ניר:  תודה לכל הנמצאים

שרון ניר:  אני מאחרת, כי הייתי קודם כמובן גם בוועדה של חינוך למען הילד, שעוסקת בילד הטרנסי ובכלל בקהילה הלהט"בית

שרון ניר:  גם בוועדה לקידום מעמד האישה שעוסקת בנשים טרנסיות

שרון ניר:  ואני חושבת שיש לנו מה להשתפר

שרון ניר:  אבל אני באה לכאן, באמת גברתי, כי אני חושבת שהזכות להתפרנס היא כל כך בסיסית וכל כך חשובה לביטחון של האזרח במדינת ישראל ולא יתכן שאנחנו, על בסיס זה שאנחנו מייצרים איזה שהיא אפליה מגדרית מונעים מבן אדם את הזכות להתפרנס בכבוד

שרון ניר:  ולכן הנושא הזה חייב לקבל איזה שהיא קדימות

שרון ניר:  ואתם דיברתם על זה, גם בהכשרה, גם ביכולת רגע לתת את כל סט הכלים, ארגז הכלים הנדרש, נועם דיבר על זה, לאוכלוסייה הטרנסית

שרון ניר:       אבל אני רוצה לדבר גם על הכיוון השני, עלינו כחברה

שרון ניר:  כי זה לא פחות חשוב

שרון ניר:  עלינו כחברה, על הארגונים, על המעסיקים

שרון ניר:  ויש פה באמת אחריות שהיא דו צדדית, גם על הפרט וגם על המעסיק

שרון ניר:  ואני חושבת שהגיע הזמן שבמדינת ישראל של שנת 2023 נהיה כבר במקום קצת יותר טוב בכל הנושא של יכולת להכיל

שרון ניר:  יש ארגונים, קורפורייטים גדולים שזה נמצא בתוך יעדי העל שלהם, הגיוון וההכללה ומבינים ושמים על זה כסף וה-HR יודעים איך לקבל ולהכיל את האוכלוסיות האלה

שרון ניר:  ולצערי, יש ארגונים שלא

שרון ניר:  אגב, לפי נתונים השרידות של האוכלוסייה הטרנסית, שהם נתונים נמוכים

שרון ניר:  גם אם הם כבר מתקבלים הם לא שורדים

שרון ניר:  זה מאוד מאוד מעציב גברתי

שרון ניר:  זה אומר שאנחנו נמצאים במצב לא טוב

שרון ניר:  ויש פה בעצם אחריות של שני הקצוות: גם של הפרט וגם של הארגון

שרון ניר:  אנחנו צריכים להתקדם

נעמה לזימי: מקום עבודה הוא עוגן, נכון

שרון ניר: בדיוק

שרון ניר:  ואני אשמח אם אנחנו נעשה כבר איזה שהוא צעד לקראת ונסתכל בתקציבים שמקצים באמת גם לפרט, אבל תמיד צריך להסתכל גם על הארגון, על ה-delivery שעושים לארגונים, למעסיקים, לרשויות מקומיות

שרון ניר:  להסתכל בכלל על שוק התעסוקה בגדול ולעשות באמת איזה שהוא סוג של upgrade לאוכלוסייה הזאת

שרון ניר:  כי לא יתכן שאנחנו נהיה במקום שאת העוגן הכי בסיסי הזה, שגורם בסוף משליך על הכל, לא נהיה במקום יותר טוב

שרון ניר:       תודה וסליחה, אני רצה לוועדת כנסת

שרון ניר:  סליחה

נעמה לזימי: תודה, תודה שרון

נעמה לזימי:  אני כן רוצה רק, איל אסף פה? שלום

נעמה לזימי:  איל אסף, מנהל אגף אכיפה פלילית, מינהל הסדרה ואכיפה במשרד העבודה

נעמה לזימי:  תודה שאתה פה איל

איל אסף: שלום

איל אסף:  תודה לכם

איל אסף:  וזה גם הזדמנות חשובה ומצוינת מבחינתי גם, תכף אני אומר את מה שאני אומר בפורום הזה

איל אסף:  וככל שאני אצליח להשפיע, אז בשמחה רבה

איל אסף:       אנחנו עוסקים באכיפת זכויות עובדים

איל אסף:  וכאשר אנחנו אוכפים זכויות עובדים אנחנו אוכפים ללא הבדל דת, גזע ומין

איל אסף:  פונה אלינו עובד, אנחנו לא שואלים אותו - - -     

נעמה לזימי: האכיפה ללא הבדל, האפליה עם הרבה

איל אסף: רגע

איל אסף:  אז זה בנוגע לאכיפה הכללית

איל אסף:  אבל בתוך האכיפה הזאת, אני רוצה שיכירו פה משתתפי השולחן

איל אסף:  זה אמנם מתחבר לשחר שמדבר על זה שאכיפה מגיעה בסוף, בסוף התהליך ומה שנקרא צריך לטפל מהשורש

איל אסף:  אבל עדיין, אנחנו עושים באכיפה ואני רוצה שיהיה ידוע ומוכר לכולם שמעסיק שהוא מפלה עובד, יש לנו סמכות פלילית לטפל בו במסגרת חוק שוויון הזדמנויות

איל אסף:  ואם בקבלה לעבודה ואם בעת העסקה

איל אסף:  כל פגיעה במקום העבודה שקשורה בקבלה לעבודה, בתנאי עבודה, בקידום בעבודה, בהכשרות, פיטורין או פיצויי פיטורין - בהנחה שהמעסיק הזה נמצא אשם, הוא חשוף להליכים פליליים ואנחנו אחראים בנושא הזה

איל אסף:       לצערי, כמעט ואין פניות

איל אסף:  בכלל כמעט ואין פניות אלינו לאכיפה בתחום שוויון הזדמנויות

איל אסף:  אבל עוד יותר אין פניות במה שקשור פה בנושא הדיון

איל אסף:  אז אני אשמח לתת פה את האופציות לפנות אלינו

איל אסף:  אני אגיד איך אפשר לעשות את זה

איל אסף:  וככל שיהיו פניות, אני מבטיח טיפול יסודי ומקצועי בכל פנייה

איל אסף:       וכמובן, עלה פה עניין השולחנות העגולים, אז אני באופן אישי ארצה להיות שותף גם בשולחן עגול

איל אסף:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם נציבת שוויון הזדמנויות

איל אסף:  שם אנחנו, אגב, בוחנים את הפניות

איל אסף:  יכול להיות שפנייה אופרטיבי יהיה לטפל בה יותר בהליכים של הנציבות, אז אנחנו מפנים אליה

איל אסף:  יש לנו נוהל עבודה משותף

נעמה לזימי: אז נעם, גם אתה מצטרף לשולחן? בסדר, אוקיי, סגרנו פה רגע חברים

נעמה לזימי:  יש פה שולחן עגול, יש פה את כולם

נעמה לזימי:  שוויון חברתי, נציבות וזרוע

איל אסף: אני רק רוצה להגיד שצריך לזכור שכשאנחנו בסופו של דבר נטפל

איל אסף:  ההליך לטיפול בשוויון הזדמנויות הוא הליך פלילי בחוקי עבודה

איל אסף:  זה מאוד מורכב להגיע להוכחה מעבר לספק סביר אם אין לנו ראיות או נתונים מבוססים

נעמה לזימי: אתם בדרך כלל לא עושים reach out, זה בדרך כלל רק מה שמגיע

איל אסף: אנחנו עושים בנושאים שאפשר לעשות בהם ושאפשר להביא מידע

איל אסף:  בנושאים מהסוג הזה בדרך כלל מגיע מפנייה

נעמה לזימי: פנייה פרטית

איל אסף: כן, מפנייה

איל אסף:  וכל פנייה שמגיעה אלינו, ככל שהיא תהיה מבוססת, עם ראיה כזו או אחרת, היא תקל עלינו

איל אסף:  כי לנהל הליך פלילי בנושאים שקשה להוכיח אותם מעבר לספק סביר זה קצת מורכב

איל אסף:  ולכן חשוב לנו שיגיעו ויגיעו ככל שניתן בצורה מבוססת ואנחנו נטפל

נעמה לזימי: אני חושבת שהמשרד לשוויון חברתי צריך לשתף פעולה פה גם עם ד"ר גולדין, גם עם שחר

נעמה לזימי:  ואני חושבת שצריך לעשות אולי איזה שהוא סקר מהמשרד, רציני

נעמה לזימי:  יש פה הזדמנות פז

נעמה לזימי:  יש פה המון נתונים שגם צריך להפוך אותם למשהו זה

נעמה לזימי:  וזה יכול להיות פריצת דרך מאוד טובה שתיתן גם לרשויות איך לגשת לנושא הזה

נעמה לזימי:  ברור שזה לא ייקח תוך חודש, אבל זה לפחות משהו שאפשר לייצר בחצי שנה הקרובה, אני חושבת

נעמה לזימי:  הלוואי

נעם גרוס: בוודאי

נעם גרוס:  וזה שיח שאנחנו נשמח לערוך אותו לצד שותפים נוספים בממשלה והחברה האזרחית

נעם גרוס:  רק חשוב לי לחדד, בהמשך לשאלתך מקודם

נעם גרוס:  אז באמת מדובר על תקציב לשנתיים

נעם גרוס:  כל שנה 30 מיליון שקלים בכסף תוספתי ועוד 5

נעם גרוס: 5 מיליון שקלים כספים קואליציוניים כל שנה בשנתיים הקרובות

נעמה לזימי: יפה

נעמה לזימי:  תודה רבה על העדכון גם

נעמה לזימי:  רצית, מיראל, להתייחס רגע?     

מיראל נח'ול: כן

מיראל נח'ול:  רציתי להתייחס ספציפית לנקודה של הפניות והטיפול בפניות

מיראל נח'ול:  חשוב לחדד פה, אנחנו ואיל, והיחידה של איל, עובדים בשיתוף פעולה

מיראל נח'ול:  והפנייה לנציבות שוויון היא בפן האזרחי

מיראל נח'ול:  זאת אומרת, כל פנייה לנציבות אנחנו לא צריכים את הרף הפלילי

מיראל נח'ול:  אנחנו לא צריכים את ה-מעבר לספק סביר

מיראל נח'ול:  אז כן אפשר לפנות

מיראל נח'ול:  ואם אנחנו רואים שזה יותר לכיוון של הפלילי אנחנו מעבירים וההיפך

מיראל נח'ול:  אבל חשוב לפנות גם אם אין לכם את ההוכחות המדויקות

איל אסף: יש לה חשש שהפניות עכשיו יגיעו אלינו ולא אליה

איל אסף:  הכל בסדר, אנחנו נהיה מתואמים

מיראל נח'ול: ממש לא

מיראל נח'ול:  כל עוד זה מטופל

שלומית לזר: אני מצטערת, אני חייבת רגע להגיד משהו

נעמה לזימי: רק תציגי את עצמך

שלומית לזר: שלומית

שלומית לזר:  אני לא רוצה לדבר

שלומית לזר:  אני רוצה רק להגיד שיש פה חברים וחברות מהקהילה הטרנסית שבאו והתכוננו ובאו לדבר

שלומית לזר:  דיברו עליהם, אבל לא, הם פה, הם יושבים

נעמה לזימי: לא, אבל הם בסדר הדוברים

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד שאם אני יצאתי מפה עם שולחן עגול, לי חשוב מאוד גם לעשות מעשה

נעמה לזימי:  אני יודעת שחשוב הכל

נעמה לזימי:  אני בעד שכולם ידברו

נעמה לזימי:  אבל בסופו של דבר, אפשר לעשות פה מפגן תכלית, כולם ידברו ולא נצא עם אקשן אייטם

נעמה לזימי:  ואני רוצה לראות שינוי

נעמה לזימי:  וזה תפקידי, כחברת כנסת

נעמה לזימי:  אבל כולם רשומים, אין סיבה להערה הזאת

נעמה לזימי:  הכל טוב

עדי בן ברק: אני אגיד שכן מאוד חשוב לי להתייחס ספציפית

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  רק שמך וכמובן לפרוטוקול

עדי בן ברק: כן, סליחה

עדי בן ברק:  עדי בן ברק, אני פעיל חברתי, לשעבר במעברים, במרכז הגאה

עדי בן ברק:  סטודנט היום לניהול וכלכלה

עדי בן ברק:  לא משנה

עדי בן ברק:  הנושא שרציתי לדבר עליו הוא אחר

נעמה לזימי: רגע

נעמה לזימי:  עדי, אתה גם בוגר שירות לאומי, נכון?     

עדי בן ברק: נכון, נכון

עדי בן ברק:  אבל רציתי לרגע באמת להתייחס לנושא הפניות

עדי בן ברק:  כי בסופו של דבר ממש בהמשך למה שדיברת כאן, קשה להוכיח את הדברים האלה

עדי בן ברק:  אם אני היום במקום עבודה ומסלילים אותי עכשיו, מסלילים אותך להיות קופאית

עדי בן ברק:  לכי תגידי

עדי בן ברק:  הם יגידו זה התפקיד הרלוונטי, זה הדבר המתאים

נעמה לזימי: אבל זה מה שד"ר גולדין אמרה בעצם

נעמה לזימי:  איסוף הנתונים יאפשר לנו לראות את ההטיה הזו

נעמה לזימי:  ללא איסוף נתונים לא נוכל להגיד אף פעם אם יש הסללה למקצועות בשכר נמוך, גם צריך להגיד, בשכר נמוך - זה גם עניין של להתפרנס בכבוד פה

נעמה לזימי:  וגם מקצועות מאוד ספציפיים

נעמה לזימי:  ולכן בסוף המפתח הוא מחקר

נעמה לזימי:  אני חושבת שבשלבים הראשונים של יצירת מציאות אחרת, לאיסוף נתונים ומחקר יש משקל משמעותי ביותר

נעמה לזימי:  אתה צודק במה שאתה אומר, אבל אני חושבת שיש לנו פה הזדמנות

עדי בן ברק: דווקא להיפך, אני בונה על זה

עדי בן ברק:  אני אומר, הדגש לא צריך להיות, הוא קיים כמובן על ככל שיש יותר פניות יש יותר זה

עדי בן ברק:  אבל מהמקום של המחקר ברמת המקרו אפשר לנתח את הדברים האלה

עדי בן ברק:  אם אנחנו נטיל את המשקל על למה אתם לא פונים ובואו ננגיש את זה, זה לא המחסום

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  זה בדיוק הסיפור של שולחן עגול

נעמה לזימי:  אני חושבת שבפורום הזה שאתם תוכלו להגיד איפה החסמים יושבים והרשויות יוכלו לקחת את האינפורמציה, שהיא החיים עצמם מה שנקרא, יוכלו להיווצר תנאים הרבה יותר טובים ליצירת ההבנה וההכרה ויצירת השינוי

נעמה לזימי:       אז אני כבר שמחה לדעת שכל הרשויות שפה יהיו חלק ממי שיהיו סביב השולחן הזה

נעמה לזימי:  אנחנו גם נעקוב אחרי זה

נעמה לזימי:  זה היתרון של ועדה, שאפשר גם לעקוב

נעמה לזימי:       אני עוברת אבל, ברשותך גם איל, מקסימום תוסיף בהמשך

נעמה לזימי:  בסדר? כן

איל אסף: כן, אני סיימתי

איל אסף:  תודה

נעמה לזימי: אה, בסדר גמור, אוקיי

נעמה לזימי:  אלישע אלכסנדר, מייסד ארגון מעברים - ארגון למען הקהילה הטרנסית

עומר אלעד: הוא לא פה

נעמה לזימי: לא פה

נעמה לזימי:  אוקיי, אז מי פה?     

עומר אלעד: אני אמור לדבר

נעמה לזימי: אז רגע, בבקשה

נעמה לזימי:  אני, מה שרשום לי

נעמה לזימי:  כן?     

עומר אלעד: שלום לכולם

עומר אלעד:  תודה על ההזדמנות והכבוד לדבר היום בוועדה הזאת

עומר אלעד:  שמי עומר אלעד, אני עובד סוציאלי כבר 11 שנים

עומר אלעד:  אני מקים ומנהל לשעבר של מערך אוסטלנס, מערך עבודה סוציאלית לקהילה הטרנסית במימון ובפיקוח הרווחה

נעמה לזימי: עומר, אתה כתוב לי כמנכ"ל ארגון גילה

עומר אלעד: כיום מנכ"ל פרויקט גילה להתאמה טרנסית

נעמה לזימי: בסדר גמור

נעמה לזימי:  סליחה רק אדוני, אז אני מבינה שמארגון מעברים אין פה היום?      

קריאה: בת השירות של הארגון נמצאת

נעמה לזימי: בת השירות

נעמה לזימי:  בסדר גמור, אז אנחנו נגיע גם אליכם

נעמה לזימי:  בסדר, תודה

עומר אלעד: אני כיום מנכ"ל פרויקט גילה להתאמה טרנסית

עומר אלעד:  פרויקט גילה להתאמה טרנסית, הארגון הוותיק ביותר בישראל לקהילה הטרנסית

עומר אלעד:  אני בעצמי טרנס וחלק מהקהילה בישראל

נעמה לזימי: הייתה גם מחווה יפה של גוגל עכשיו

נעמה לזימי:  זה היה די מדהים לראות

עומר אלעד: נכון

עומר אלעד:  ואני מקווה שאני אפתח פה באמת את הסשן של אנשים מהקהילה הטרנסית שחווים בעצם את האפליה הכי קשה בתחום התעסוקה

עומר אלעד:  וגם אני בעצמי חייב להגיד, היום אני טרנס מקצועי, עובד בתוך הקהילה

עומר אלעד:  אבל באמת, הרבה מאוד שנים ורוב חיי המקצועיים גם אני הייתי בשוק העבודה הסיסג'נדרי, הלא טרנסי, ונאלצתי לחצוב לעצמי מקום בכל מקום שהגעתי אליו

עומר אלעד:       אני כן רוצה לשתף נתונים, ברשותכם

עומר אלעד:  כי הנתונים על הקהילה הטרנסית הם מאוד עגומים וחשוב רגע להוציא אותם מתוך הנתונים על הקהילה הלהט"בית הכללית

עומר אלעד:  כ-80% מהקהילה הטרנסית ממוקם בשלושת העשירונים התחתונים בהתפלגות ההכנסה בישראל

עומר אלעד:  מספר שקשה לי לקרוא אותו אפילו

מגי מור: זה ממחקר קודם שלנו

נעמה לזימי: שזה מתחבר גם למה שאמרנו על ההסללה למקצועות בשכר מאוד מאוד נמוך, אם בכלל

עומר אלעד: לגמרי

עומר אלעד:  רק 25% מהעובדים מהקהילה הטרנסית מועסקים במשרה מלאה

עומר אלעד:  זאת לעומת כמעט 80% באוכלוסייה הכללית

מגי מור: אני רק אגיד, בגלל שזה נתונים ממחקר קודם שלנו שזה נתונים שאספנו ב-2019

מגי מור:  וזה בעצם מאגר הנתונים הכי גדול שיש עד היום על הקהילה

מגי מור:  ומאוד היינו שמחים לעשות את המחקר הזה שוב, כי חלפו ארבע שנים מאז

עומר אלעד: כן

עומר אלעד:  אספנו את הנתונים מכל המחקרים שהוזכרו פה ויש לנו גם מחקר שעשינו ב-2022

נעמה לזימי: יש לומר גם שאחרי הקורונה בטח יש שינויים מאוד דרמטיים בשוק העבודה וחייב לבדוק את זה

עומר אלעד: בהחלט

עומר אלעד:  מחצית מהמועסקים על הקשת הטרנסית מרוויחים שכר נמוך משכר המינימום, בהשוואה לעשירית מהאוכלוסייה הכללית

עומר אלעד:  כמו שאמרנו פה וגם תשמעו, איזה שיעור גבוה מאוד של אנשים שמועסקים כעובדים בלתי מקצועיים

נעמה לזימי: עכשיו סליחה רגע, עומר

נעמה לזימי:  שוב לעמוד על זה

נעמה לזימי:  בעצם שכר המינימום ומשרה קטנה יותר

נעמה לזימי:  אנחנו צריכים להבין את המשמעויות הכספיות של דבר כזה

נעמה לזימי:  זה משכורת של שכר מינימום עם משרה חלקית

נעמה לזימי:  זה משכורת מאוד מאוד נמוכה

נעמה לזימי:  נועה, את רצית הערה?     

נועה כהן: כן

נועה כהן:  אני רוצה להעיר הערה, שכאילו טיפה יורים לנו ברגל

נועה כהן:  זאת אומרת, מי שמקבל ביטוח לאומי יכול לעבוד עד גבול מסוים של משכורת

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  נכון, גם לינוי דיברה איתי על זה כמה פעמים

נעמה לזימי:  נכון

נועה כהן: זה גם יוריד מהמדינה אנשים שנתמכים במדינה

נועה כהן:  קדמו את האנשים האלה, הם רוצים להתקדם

נעמה לזימי: תראי, עם זה אני אשמח שאנחנו ננסה לגבש איזה שהוא נייר על זה

נעמה לזימי:  נראה אם אפשר

נעמה לזימי:  הסיפור של ביטוח לאומי שולל זה בעצם דבר שהוא מלכודת עוני

נעמה לזימי:  אני שונאת את מלכודות העוני האלו

נעמה לזימי:  ולכן אפשר פה, אני חושבת שלראות איך אנחנו יכולים לאסוף ממך את המידע

נעמה לזימי:  להביא את זה גם לשר העבודה

נעמה לזימי:  ביטוח לאומי היום אצל שר העבודה, זה כבר לא אצל שר הרווחה

נעמה לזימי:  ואני חושבת שגם אפשר להגיש איזה תיקון חוק

נעמה לזימי:  אבל לא הייתי בונה על הכנסת הזאת בשביל חקיקה

נעמה לזימי:  אז אני חושבת שכדאי לדבר רגע עם, לראות מה אפשר לעשות

נעמה לזימי:  ובואו נתחיל לייצר את התהליך

נעמה לזימי:  כי זה נגיד מנגנון שהוא מלכודת עוני לכל דבר ועניין, אז חשוב רגע להבין את זה

עומר אלעד: אני גם אשמח לסיים את דבריי

עומר אלעד:  המתנתי פה בסבלנות

עומר אלעד:  עוד כמה נתונים

עומר אלעד:  הסיכוי של אנשים מהקשת הטרנסית, כמו שהוזכר פה קודם, הוא גבוה פי שישה להיות מובטלים

עומר אלעד:  שזה בין המספרים שצריך לחקוק אותם

עומר אלעד:  ואנשים על הקשת הטרנסית באמת מדווחים על רמות גבוהות מאוד של חוויית אפליה בשוק העבודה

עומר אלעד:  ומאוד חשוב - פגיעה בתפקוד, פגיעה בבריאות הפיזית והנפשית ועוד

עומר אלעד:       סקר שאנחנו עשינו בפרויקט גילה ממש לפני שנה ב-2022, כחלק מתוכנית לקידום תעסוקת טרנסיות באמת בשיתוף עם גוגל, מצא שכל ישראלי שלישי לא מוכן לעבוד או ללמוד עם אדם טרנסג'נדר

עומר אלעד:  וכל מעסיק רביעי לא מוכן להעסיק אנשים טרנסג'נדרים

עומר אלעד:  אז אמנם זה לא חוקי, אבל בסקר עמדות שלנו זה מה שמצאנו

נעמה לזימי: לא, זה נתונים ממש דרמטיים

נעמה לזימי:  ממתי הסקר הזה יצא?     

עומר אלעד: ב-2022

עומר אלעד:  לפני שנה בדיוק

נעמה לזימי: 2022

נעמה לזימי:  זה נתונים קשים

עומר אלעד: העברתי לכם את כל המסמכים

נעמה לזימי: אני מודה שאני אפילו מופתעת

עומר אלעד: זו תמונת המצב של הקהילה שלנו בישראל כיום

עומר אלעד:  וחשוב להגיש יש אחוז גבוה ולא פרופורציונלי ביחסן בקהילה של נשים טרנסיות בזנות

עומר אלעד:  שבין השאר זה גם קשור לזה

עומר אלעד:       הוזכר פה קודם, אז אני לא ארחיב, יהיו פה דוגמאות אישיות

עומר אלעד:  אבל הקשיים, החסמים, בשוק התעסוקה הם גם בכל שלב בתעסוקה

עומר אלעד:  הוזכר פה קודם

עומר אלעד:  זה מלשלוח קורות חיים, בין אם יש שם אחר על תעודת הבגרות או שם אחר על תעודה מקצועית

עומר אלעד:  בין אם יש פערים

עומר אלעד:  אני למשל בתחילת שנות ה-20 שלי לא נסעתי לטיול ארוך ולא עשיתי שום דבר

עומר אלעד:  התעסקתי בחוויה המגדרית שלי

עומר אלעד:  קיבלתי כל מיני החלטות

עומר אלעד:  המסלול שלי היה שונה מאנשים בגילאי ה-20 למשל

עומר אלעד:  ואכן הלאה, בשלב הראיון, הכתבה המעולה אגב שיצאה הבוקר ואני מאוד מברך עליה מתארת שהשלב הזה היה בטלפון

עומר אלעד:  בטלפון הוא היה צריך להסביר לו למה הוא לא היה בצבא והוא הסביר לו שהוא עשה שירות לאומי

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  התאמה מגדרית ואז, נכון

עומר אלעד: ושם זה כבר מתחיל

עומר אלעד:  אחר כך בשלב הראיון

עומר אלעד:  באמת, כל שלב ושלב הוא שדה מוקשים לאנשים טרנסים

עומר אלעד:  זה לא קשור בשום צורה לכישורים שלנו, ליכולות שלנו

עומר אלעד:  הרבה פעמים נגיע לראיון וישאלו אותנו שאלות על זה

עומר אלעד:  לא על מה אנחנו יכולות לעשות

נעמה לזימי: שזה לא חוקי, אבל אין מה לעשות

נעמה לזימי:  זה באמת לא חוקי

עומר אלעד: זה לא חוקי, אבל זה קורה

עומר אלעד:  אני רוצה כן להעיר על מה שנאמר כאן קודם, על היעדר הפניות לנציבות ולמשרדים

עומר אלעד:  חשוב להבין שיש חוסר אמון מאוד עמוק של הקהילה הטרנסית ספציפית אל מול הממשלה, אל מול הכנסת

עומר אלעד:  אנחנו לא בהכרח מאמינים שאם נפנה אליכם אנחנו נקבל לא את היחס הנכון ולא את העזרה הנכונה

נעמה לזימי: משפט אחרון

עומר אלעד: אז אני מאוד מזמין אתכם להיעזר בארגוני הקהילה

עומר אלעד:  קראתי פה קודם את המערך הסוציאלי, זו הייתה המטרה שלנו - לחבר לשירותי הרווחה

עומר אלעד:  וגם פה אנחנו יכולים ביחד עם הארגונים האחרים לייצר מנגנונים ללמד אתכם ולהכשיר אתכם איך לעבוד איתנו ולייצר אמון בקרב בקהילה

נעמה לזימי: תודה רבה עומר

נעמה לזימי:  מה שאנחנו נעשה, אנחנו נעביר את כל רשימת הארגונים שנרשמו היום

נעמה לזימי:  אני כן חושבת שצריך לדבר עם האגודה כדי לקבל אולי את מה שאנחנו לא קיבלנו

עומר אלעד: יש לי רק עוד משפט ואני אסיים

נעמה לזימי: כן, בטח

עומר אלעד: כאילו, יש לי עוד עמוד, אבל אני אעשה את זה משפט

עומר אלעד:  כן

עומר אלעד:  מה שחשוב לי להגיד זה שיש נקודות אור

עומר אלעד:  באותו סקר שאנחנו עשינו גילינו שהמעסיקים שכן מעסיקים אנשים טרנסג'נדרים מאה אחוז מהם מאוד מרוצים מהעובדים והעובדות שלהם על הקשת הטרנסית

עומר אלעד:  ויש כמה צעדים שבעיניי הממשלה והכנסת יכולים לעשות, כולל להקצות תקציבים להכשרות של מעסיקים

עומר אלעד:  להכניס את זה לתוך תקנה תקציבית

עומר אלעד:  כולל להתייחס לאוכלוסייה הטרנסית כאוכלוסיית גיוון ולאפשר איזה שהם מנגנונים של תגמול מעסיקים כדי לקדם את, אפרופו מה שאמרה בהתחלה

עומר אלעד:       ובאמת השיח הציבורי, שהוא משהו שהוא באחריות כולנו

עומר אלעד:  יש את הפרט, יש את הממשלה

עומר אלעד:  והאחריות של כולנו לייצר שיח ציבורי

עומר אלעד:  אני כיום מעסיק, אני מעסיק של אנשים טרנסים וזה הדבר הכי נפלא לראות אנשים טרנסים שניתנת להם הזדמנות לפרוח

עומר אלעד:  ואני מאחל באמת לכל מעסיק ומעסיקה

עומר אלעד:  תודה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  ומגי, אולי את תוכלי להמציא לזה כמה תובנות של איך בהסכם קיבוצי אפשר להטמיע רגישות גם כלפי הקהילה הגאה

נעמה לזימי:  יש הסכמים קיבוציים רגישים מגדרית

נעמה לזימי:  אני זוכרת שעשינו את זה בכוח לעובדים, היינו ככה איזה חלוצות בעניין הזה עוד עם ד"ר תמי קציבאן

נעמה לזימי:  את מכירה, אין לי ספק

נעמה לזימי:  אבל אני חושבת שבדיוק בשלה העת אולי באמת לראות איך אנחנו מייצרים את אותם מנגנונים שאפשר לייעץ ככה באמת דרך הוועדים, שזה הכי Grassroots של שוק העבודה מה שנקרא, להיות יותר רגישים

נעמה לזימי:  ואז אולי אפשר גם להסתכל על זה, זאת אומרת, אפילו ממבט של אם מגיע טרנס להתראיין אצלי אני רוצה את הגיוון הזה אצלי בעבודה

נעמה לזימי:  ואני אפילו מסתכל על זה ממקום אפילו פרו מה שנקרא

עומר אלעד: אגב, אנחנו בפרויקט כזה עם עיריית תל אביב, שלקחה על עצמה להעסיק נשים טרנסיות ואנחנו מספקים ייעוץ וליווי

נעמה לזימי: אפשר ללמוד מזה ממש

נעמה לזימי:  אני חושבת שאפשר לראות איך מייצרים ואז טיפה לנסות לעבוד על זה

נעמה לזימי:  אבל אני סתם, את יודעת, תוך זה

נעמה לזימי:  ואני גם אשמח שנעשה דיון המשך מתישהו

נעמה לזימי:  עוד כמה חודשים, אחרי שולחן עגול שני

מגי מור: אני רוצה לומר שאנחנו, ועדי העובדים, מנהלים על זה, על הנושא הזה דיון

מגי מור:  מה הדברים שאפשר להכניס בהסכמים קיבוציים לאוכלוסיות שאנחנו רוצים לקדם או להגן עליהם

מגי מור:  זה אחד

מגי מור:  אני רוצה לומר שגם פניתי על זה בעבר ללינור מטרנסיות ישראל

מגי מור:  אנחנו בעצה עם מנהלת בית החולים שלי, באסותא רמת החייל, דיברנו על זה

מגי מור:  ואמרנו שאנחנו רוצים לפתוח את הדלת ולגייס, את יודעת, שוק העבודה היום, חסר עובדים בכל מקום

מגי מור:  מצוקת כוח האדם, עולם העבודה מאוד השתנה אחרי הקורונה וחסר עובדים בכל מקום

מגי מור:  קשה מאוד למצוא עובדים

מגי מור:  והחלטנו שאנחנו נעשה reach out דווקא לעולם דרך טרנסיות ישראל

מגי מור:  פנינו ואמרנו אנחנו מגייסים עובדים, עובדות ונשמח לגייס נשים טרנסיות

מגי מור:  קרוב ל-80% מהעובדים באסותא הן עובדות

מגי מור:  אז אנחנו נשמח ואנחנו קולטים באסותא נשים טרנסיות לעבוד

מגי מור:  אני חושבת שכל מקום עבודה כמו עיריית תל אביב, כמו אסותא, צריכים לעשות את זה, לקדם את הנושא הזה

מגי מור:       וגם, once שעולה שיח כזה בין ועד העובדים להנהלת מקום עבודה, לבין מעסיק, אז זה נושא שצריך לקדם אותו

מגי מור:  ואנחנו באגף הזה מנסים לקדם את הנושא הזה

מגי מור:  בואי נאמר שהאגף הזה קם, אחת השיחות, הייתה לנו שיחה עם ועד עובדים

מגי מור:  ונציג ועד עובדים אמר אצלי אין עובדים להט"בים

מגי מור:  זה הצחיק אותנו ואז אמרנו טוב, אז לפי התשובה הזאת, אז צריך לקום אגף כזה

מגי מור:  ולאט לאט אנחנו רואים את השינוי הזה וזה התחיל מנקודה שאין אצלי עובדים כאלו ל-אני קולט, אני מעביר סדנאות

מגי מור:  אני מעביר ימי עיון

מגי מור:  ואני מקדם סעיפים בהסכמים קיבוציים שיקדמו עובדים מהקהילה הלהט"בית, כמו שאמרתי ימי בחירה

נעמה לזימי: לכן אני גם רוצה להגיד שההסתדרות אולי היא גוף שכן חשוב שתהיה בתוך שולחן עגול כזה

נעמה לזימי:  האגף לצדק חברתי ושוויון מגדרי, שתחתיו זה באמת נמצא

נעמה לזימי:  זה אגף חדש וחלוצי

נעמה לזימי:  ואני חושבת שזה גם מאוד חשוב שגם מסקנות ייטמעו על השירות הציבורי והמגזר הציבורי, שזה כמובן מקום העבודה הכי ענק בישראל

נעמה לזימי:  ואז יש חשיבות מאוד גדולה שתהיו שם בתוך המקום הזה שיכול לחלוק מהידע

מגי מור: אני חושבת שהיום ועדי עובדים מאוד מתגאים בסעיפים בהסכם קיבוצי

נעמה לזימי: בטח

נעמה לזימי:  כי זה עולם העבודה החדש, הוא מסתכל על עוד מקומות

מגי מור: בדיוק

מגי מור:  אם בעבר זה היה בכלל לא עלה על הפרק

נעמה לזימי: אבל אנחנו התחלנו לעבור, כן

נעמה לזימי:  בכל מקרה, אני אשמח גם שההסתדרות תהיה חלק בתוך הזה, כי בסוף אלה העובדים

נעמה לזימי:  חן פוקס, חברת ועד מנהל בחברת טרנספוז

נעמה לזימי:  אני אומרת נכון? כן

נעמה לזימי:  שלום חן, תודה שאת פה

חן פוקס: תודה רבה

חן פוקס:  אז שמי חן פוקס

חן פוקס:  אני מהמקימים של ארגון טרנספוז, שזה ארגון להכשרה והשמה של טרנסים בהייטק

חן פוקס:  אני עצמי הקמתי שלושה סטארט-אפים, מחזיקה בפטנטים במדעי המחשב

חן פוקס:  היום בכירה טכנולוגית בחברת פיג איי

חן פוקס:  די שהיא יוניקורן

חן פוקס:  ואחד הדברים הבולטים זה שאין ייצוג של טרנסג'נדרים בהייטק

חן פוקס:  כמו שאמרנו, כמו שאמרה גם נועה, בשאר המקצועות המכניסים

חן פוקס:  ובעצם אנחנו כבר עשינו מחזור ראשון של טרנספוז ו-40% זה לא סטטיסטיקה מספיק טובה

חן פוקס:  אבל 40% מבוגרות הקורס הושמו בהייטק

נעמה לזימי: זאת אומרת, עשיתם קורס של השמה

חן פוקס: קורס של הכשרה והשמה

חן פוקס:  וכבר אני אתעכב על ההכשרה, כי זו נקודה חשובה בעיניי

חן פוקס:  חוץ מזה, חלק מבוגרות הקורס גם המשיכו לקורסים מתקדמים יותר

חן פוקס:  קורס של אינטל, קורסים של ניהול פרויקטים ומוצר

חן פוקס:  ובאמת עניין ההכשרה פה הוא אחד הדברים המרכזיים שאנחנו נתקלים בהם

חן פוקס:  כי בסופו של דבר, הדברים, נקרא לזה המקצועות הנחשקים בהייטק, מקצועות הסטם והמעגל הראשון והשני, הם מקצועות שדורשים הכשרה מוקדמת, תואר אקדמי בדרך כלל

חן פוקס:  והאוכלוסייה שאיתה אנחנו עובדות, האוכלוסייה הטרנסית לא מגיעה משם

חן פוקס:  כלומר, האפליה מתחילה עוד הרבה הרבה לפני שמגיעים בכלל לכישורים המתאימים בשביל להציע את עצמך לעבודה

חן פוקס:       מעבר לזה, תעשיית ההייטק, במיוחד במצבי משבר או האטה כמו שאנחנו רואות היום, הם מתקשים בגיוס של צעירים

חן פוקס:  נוסיף לזה את הנתון שאנחנו גם מכירות מהשטח של אחד מארבעה מעסיקים, כן, גם בהייטק, לא מוכן להעסיק טרנסג'נדרים

נעמה לזימי: זה נתון שהוא מקביל למצב בהייטק בעצם?     

חן פוקס: לא עשינו בדיקה ספציפית בהייטק, אבל כמקרים אנקדוטיאליים, רק אתמול קיבלתי דיווח שהוא מעיד על הכלל, כי נתקלנו בהרבה דיווחים כאלה

חן פוקס:  מישהי שהגישה הצעות עבודה כטרנסית, קיבלה אפס מענים

חן פוקס:  וברגע שהיא הגישה את אותם קורות חיים, אותו פרופיל אינגטינג רק במגדר הקודם שלה, היא התקבלה לשניים מתוך שלושה ראיונות שהיא עברה

נעמה לזימי: מדכא

חן פוקס: זה לא קשור לחלוטין לניסיון, לכישורים מקצועיים או לשום דבר אחר

חן פוקס:  וזה תופעה שאנחנו רואים שחוזרת על עצמה בהרבה מאוד מקרים

חן פוקס:  לכן אנחנו באמת רואים שיש קושי מאוד גדול בשילוב של טרנסג'נדרים בשוק העבודה בכלל, ספציפית בהייטק

חן פוקס:  מצד שני, כן יש רצון מאוד גדול גם בתוך הקהילה, כמובן, וגם מצד חברות ההייטק להכליל עובדים טרנסג'נדרים

חן פוקס:  ובאמת אנחנו היום לא מתוקצבים, אנחנו עובדים רק מתרומות והתנדבות בעצם שמגיעה מתוך חברות ההייטק וההיענות היא מאוד גדולה

חן פוקס:  אבל כן יש מחסור מאוד גדול בהבנה של מה הצרכים או איך קורה ראיון או איך נכון, קשה לי להגיד להתמודד, כי זה בעצם אין פה התמודדות, זה פשוט עניין של חינוך גם של המעסיקים וגם של הכוח העובד, לגבי קיומם של טרנסג'נדרים בשוק העבודה

חן פוקס:  באמת אחד הפערים זה חוסר הנראות וחוסר ההימצאות של טרנסג'נדרים

נעמה לזימי: עכשיו, שאלה לי אלייך

נעמה לזימי:  בגלל שגם זרוע העבודה עוסקת בהשמה והסבה והכשרות, האם היה אי פעם אינטראקציה? האם נעזרו בידע שלכם? האם הייתה עבודה משותפת?     

חן פוקס: לא

חן פוקס:  אנחנו ארגון צעיר יחסית

חן פוקס:  אנחנו עכשיו בעבודה על המחזור השני שלנו

נעמה לזימי: יפה

נעמה לזימי:  בהצלחה, קודם כל

חן פוקס: תודה רבה

נעמה לזימי: אז אני חושבת איל, אתם הרי עובדים גם עם ארגונים מהחברה האזרחית לא פעם

נעמה לזימי:  ונעזרים

נעמה לזימי:  אוריינות דיגיטלית, השמה, הייטק, דברים

נעמה לזימי:  אני חושבת שיש פה הזדמנות פז להנגיש תעסוקה באמת לאוכלוסיית יעד שיש לנו באמת אינטרס לשבור את רצפת הבטון שלה יותר נכון, נתקן את זה

נעמה לזימי:  ואני אשמח אולי אם אפשר להתייחס לזה

איל אסף: אני אעביר כמובן את המסר

איל אסף:  אני הגעתי כנציג האכיפה

איל אסף:  אז אני אעביר את, בהחלט

איל אסף:  זה משרד העבודה ולא זרוע העבודה

נעמה לזימי: נכון, משרד העבודה

נעמה לזימי:  אני דווקא גאה בזה שזה משרד, אתה צוק

קריאה: אולי מהנציבות כמשרד הכלכלה

נעמה לזימי: לא, נציבות זה משהו לדעתי, אני טועה? כן?     

מיראל נח'ול: אנחנו עובדים יותר עם המעסיקים, פחות עם השמות והכשרות עובדים

נעמה לזימי: משרד העבודה, כל מערך ההכשרות, צריך לראות איך אנחנו אולי מבקשים פה גם מהוועדה לחבר ביניכם, חן, אולי

נעמה לזימי:  כי אני חושבת שיש אפשרות שייצא מפה גם שיתוף פעולה טוב

נעמה לזימי:  אני עוברת לנטע פלר, סמנכ"לית

עומר אלעד: סליחה, חברת הכנסת? אני אשמח לוודא, יש פה את ג'ורג'ט שבאה לספר את הסיפור האישי שלה

נעמה לזימי: סליחה, מי?     

עומר אלעד: ג'ורג'ט חורי

עומר אלעד:  אני רק אשמח לוודא שיש לה זמן לדבר

עומר אלעד:  כי היא היחידה שבאה לספר באמת על חוויות כאישה טרנסית בעולם התעסוקה

נעמה לזימי: בסדר גמור, אנחנו נוודא שאת גם תדברי ג'ורג'ט, בסדר? תודה שאת פה

נטע פלר: את מעדיפה שהיא תדבר לפניי? זה בסדר מבחינתי

נעמה לזימי: בסדר, מעולה

נעמה לזימי:  אז בבקשה, ג'ורג'ט, תודה שבאת לכאן

ג'ורג'ט חורי: תודה שנתת לי לדבר

ג'ורג'ט חורי:  כי אני קצת לא מרגישה טוב

נעמה לזימי: את רוצה מים? את בסדר? מסודרת?     

ג'ורג'ט חורי: יש לי מים, יש לי הכל, אני מסודרת, תודה

ג'ורג'ט חורי:  אתם שומעים? כן? קצת, העברית שלי לא ממש

ג'ורג'ט חורי:  אני משתדלת לדבר בשפה העברית כמה שיותר

ג'ורג'ט חורי:  אני כבר מאז שנולדתי אני אישה טרנסית

ג'ורג'ט חורי:  מאוד, כאילו הייתי צריכה לעבור לתל אביב ולהתקיים ממזרח ירושלים לתל אביב ולחפש עבודות

ג'ורג'ט חורי:  וכשהייתי רוצה למצוא עבודה אז היו אומרים לי לא, צריך לשנות במראה וזה לא

ג'ורג'ט חורי:  לא הבנתי מה אני צריכה לשנות? באיזה מראה? זאת אני וזה המראה שלי

ג'ורג'ט חורי:  ואני לא צריכה לשנות שום דבר

ג'ורג'ט חורי:  ואז הייתי צריכה להתפרנס, הלכתי לעבוד בזנות ולהתקיים משם

נעמה לזימי: פשוט בלית ברירה, יש לומר

נעמה לזימי:  נכון?      

ג'ורג'ט חורי: ברור, ברור

ג'ורג'ט חורי:  לא ממש רציתי לעבוד בזה ולא ממש רציתי להתקיים מזה

ג'ורג'ט חורי:  אבל לא הייתה לי ברירה, אני רוצה לחיות

ג'ורג'ט חורי:  אני לא יכולה גם לחזור למשפחה שלי, כי המשפחה שלי לא רוצה אותי

ג'ורג'ט חורי:  ולא יכולה לחיות במזרח ירושלים, כי גם שם אני גם התהליך שלי זה תהליך ארוך

ג'ורג'ט חורי:  ואי אפשר לחיות גם שם

ג'ורג'ט חורי:  היו מטרידים אותי, היו מפריעים לי

ג'ורג'ט חורי:  והרגשתי קצת סכנה

ג'ורג'ט חורי:  אז הייתי צריכה לעבור עיר

ג'ורג'ט חורי:  אז עברתי לתל אביב

ג'ורג'ט חורי:  וכשהייתי בתל אביב הייתי צריכה להתפרנס ולא היה לי איך

ג'ורג'ט חורי:  אז עבדתי בזנות

ג'ורג'ט חורי:  ובדרך בחיים שלי שם בזנות הייתה לי תמיד הרגשה שאני צריכה לצאת מהמקום הזה

ג'ורג'ט חורי:  איך לא ידעתי עד שנהיו עמותים והתקיימו העמותות ואני גם עצמי עכשיו עובדת כמנטורית במעברים

נעמה לזימי: מדהים

ג'ורג'ט חורי: תודה

ג'ורג'ט חורי:  וכאילו אני עכשיו גם מלווה נשים טרנסיות בדרך שלהן למצוא עבודה ולמצוא את הדרך שלהן

ג'ורג'ט חורי:  אבל יש מלא קושי בזה

ג'ורג'ט חורי:  את הקושי, כי ערבייה וכי טרנסית, זה שני דברים שאני קושי איתם

ג'ורג'ט חורי:  וגם אני מלווה ערביות שאין להן שפה עברית

ג'ורג'ט חורי:  הן צריכות לעבוד ולדבר בעברית

ג'ורג'ט חורי:  וזה קשה מאוד

ג'ורג'ט חורי:  לי עכשיו, אני מדברת אתכם וקשה לי

ג'ורג'ט חורי:  אני לא מצליחה להתבטא בכל מילה ומילה

ג'ורג'ט חורי:  אני צריכה לחשוב מה אני צריכה להוציא מהפה שלי כדי להגיד

ג'ורג'ט חורי:  שתשמעו אותי ותבינו אותי גם

ג'ורג'ט חורי:  אז יש כאלה שבאות ואין להן שפה בכלל

ג'ורג'ט חורי:  חוץ משלום

ג'ורג'ט חורי:  אפילו שלום לא יודעות מה זה שלום

ג'ורג'ט חורי:  לא מבינים את הפירוש של המילה

ג'ורג'ט חורי:  רק אומרים אותה כי שומעים אותה, 'שלום מה נשמע, זה'

ג'ורג'ט חורי:  ולא מבינים מה זה

נעמה לזימי: זאת אומרת שתל אביב עיר מקלט, לא פעם, ובה קשיי השפה הופכים להיות החסם

ג'ורג'ט חורי: כן

ג'ורג'ט חורי:  וזה הדברים שכאילו, זה קשה

נעמה לזימי: אני יודעת שגם חיפה מצויה לא פעם כעיר כזאת, עיר מטרופולינית ששואבת אליה

נעמה לזימי:  ולא פעם הסיפור של השפה

קריאה: וגם לבאר שבע מגיעות טרנסיות ערביות

ג'ורג'ט חורי: כן

ג'ורג'ט חורי:  אבל זה, אין להן שפה, גם באים מכל מיני מקומות ואין שפה

נעמה לזימי: ואיך, מה עזר לך?     

ג'ורג'ט חורי: מה עזר לי? היה לי קשה, עד שהתחלתי לקבל עזרה ולבקש עזרה

ג'ורג'ט חורי:  ועד שהתחלתי להרגיש שיש להאמין לתמיכה הזאת

ג'ורג'ט חורי:  היה לי מאוד דרך קשה שעברתי אותה גם עם עצמי

ג'ורג'ט חורי:  העמותות עוזרות

ג'ורג'ט חורי:  מעברים, טרנס ישראל, גילה

ג'ורג'ט חורי:  כל העמותות מאוד, המרכז הטרנסי גם

ג'ורג'ט חורי:  כל המקומות האלה היו מאוד תומכים ועוזרים

ג'ורג'ט חורי:  ואני חושבת שאנחנו בתקופה שאנחנו צריכות וצריכים את המקומות האלו כמה שיותר

ג'ורג'ט חורי:  אני ככה מרגישה

ג'ורג'ט חורי:  אני מרגישה בטוחה במקום

שחר גרמבק: אם אני יכול שנייה גם להתייחס לזה

נעמה לזימי: לא, רגע שחר, אני רוצה שכולם ידברו

שחר גרמבק: רק מאוד קצר

נעמה לזימי: אז משפט

שחר גרמבק: משפט אחד בעצם

שחר גרמבק:  אז דיברנו על אנשים שקופים שאין נתונים בעצם ולראות את האתגר

שחר גרמבק:  אז בסקר שעשינו אז ראינו שהאוכלוסייה הטרנסית סובלת 40% מלהטופוביה והאוכלוסייה הערבית, חשוב גם לציין, חוו להטופוביה

שחר גרמבק:  זה גם אוכלוסייה שחשוב בעצם להתייחס לזה

נעמה לזימי: ברור

נעמה לזימי:  זאת אומרת, זה בדיוק המקומות

ג'ורג'ט חורי: אני "טואנואן" כמו שאומרים, ערבייה וגם טרנסית

ג'ורג'ט חורי:  אז כאילו הכל ביחד אצלי

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  תודה

נעמה לזימי:  נטע, נחזור אלייך

נעמה לזימי:  ואני מבקשת אם אפשר ככה לקצר

נטע פלר: ממש, נעשה את זה ממש קצר

נטע פלר:  כי אמרו פה הרבה דברים שרציתי לומר

נטע פלר:  קודם כל, רציתי להגיד לך שמבינים אותך

נטע פלר:  מה שמך? פספסתי

נטע פלר:  מבינים אותך ואת מאוד מרגשת

ג'ורג'ט חורי: תודה

ג'ורג'ט חורי:  תודה

נטע פלר: ואני שמחה שדיברת לפניי

ג'ורג'ט חורי: ישבתי הרבה זמן, אז אני חייבת קצת לצאת

נטע פלר: נטע פלר, סמנכ"ל משאבי אנוש בחברת הייטק נטורל אינטליג'נס

נטע פלר:  ואני פה מזווית המעסיקים

נטע פלר:  עמותת מעברים לקשת הטרנסית ביקשה שאני אגיע לכאן כדי לדבר

נטע פלר:  אני אספר ממש בשנייה על הזיקה שלנו לנושא

נטע פלר:  בשש שנים האחרונות אנחנו פעילים, חברת נטורל אינטליג'נס ואני בנושא של הקהילה הלהט"בית בשוק העבודה

נטע פלר:  הכל קרה בעקבות מקרה של עובד שלנו שחשש לצאת מהארון ובעקבות זה התחלנו פעילות

נטע פלר:  בשנים האחרונות אני בוועד המנהל של LGBTECH עם שחר וסיון שנמצאים פה

נטע פלר:  ובארבע שנים האחרונות עמותת מעברים לקשת הטרנסית יושבת אצלנו במשרדים

נטע פלר:  ואנחנו ממש מלווים אותם בניהול העמותה

נטע פלר:  המלצה חמה לכל מעסיק, להחזיק אצלו בתוך המשרד, לתת משרד לעמותה

נטע פלר:  וללוות אותה בניהול העמותה

נטע פלר:  זו קודם כל ההמלצה הראשונה שלי

נטע פלר:      אז דובר פה רבות על הקהילה הלהט"בית בשוק העבודה ועל הקהילה הטרנסית

נטע פלר:  אני אגיע רגע לזווית של המעסיקים

נטע פלר:  אני חושבת שהנתונים הם נתונים קשים

נטע פלר:  ושמענו כמה מהם היום

נטע פלר:  בסופו של יום 30% מהקהילה הטרנסית מובטלים, בעוד 30% עובדים במשרות חלקיות

נטע פלר:  אני חושבת שזה נתון שצריך להזיז את כולנו ממקומנו

נטע פלר:  אני יכולה להגיד שכמעסיקה אנחנו מעורבים בהמון פרויקטים חברתיים

נטע פלר:  יש תוכניות של המדינה לערבים, יש תוכניות של המדינה לחרדים, יש תוכניות של המדינה לאתיופים, לנשים ועוד

נטע פלר:  אין תוכנית של המדינה להעסקה להט"בית ולהעסקה של טרנסים

נטע פלר:  והנתונים של טרנסג'נדרים בשוק העבודה הם מחפירים בעיניי

נטע פלר:       אני יכולה לתת את הדוגמה שלנו, מה אנחנו עשינו כמעסיק

נטע פלר:  ואני עושה הרבה, ככל יכולתי, בתוך פורום של סמנכ"לי משאבי אנוש שיש שם 120 חברות, כדי לקדם את הקהילה הטרנסית בשוק העבודה

נטע פלר:  אבל היכולת היא מוגבלת כשאין תמיכה של המדינה ושל הממשלה

נטע פלר:  ותקציבים שהם תקציבים נחמדים שאמרת כאן, אבל סליחה, הם זעומים לעומת תקציבים אחרים

נטע פלר:  אצלנו בחברה, אני יכולה גם לספר, יש לנו עובדות טרנסיות שהן עובדות שלנו, מעבר לחברי מעברים שיושבים איתנו במשרדים שלנו

נטע פלר:  מה אנחנו עשינו, עשינו הכשרות לצוות משאבי אנוש לאיך מגייסים את הקהילה הטרנסית, איך מראיינים, איך בודקים קורות חיים, איך מתנהלים איתם בכל תהליך הגיוס

נטע פלר:  לאחר שהם התקבלו העברנו את צוות משאבי אנוש שלי סדנאות לאיך מלווים את העובד הטרנס לאורך חייו בארגון

נטע פלר:  ומקווים שחייהם בארגון יהיו כמה שיותר ארוכים

נטע פלר:  ומה שעוד עשינו, עשינו הרצאות שעברו כל עוד ועובד בחברה לגבי הקהילה הטרנסית בישראל ולגבי טרנסים בשוק העבודה

נטע פלר:  אנחנו נמצאים היום במקום מדהים

נטע פלר:  התאמנו את המשרדים לקהילה הטרנסית

נטע פלר:  דוגמה קטנה, שירותים לא ממוגדרים וכו' וכו'

נטע פלר:  אבל היכולת היא באמת מוגבלת, כשזה רק על המעסיקים ולא כולם עם רצון טוב כמו שהיה לנו, לצערי

נעמה לזימי: נטע, תודה

נעמה לזימי:  תודה

נעמה לזימי:  אני מצטערת, אני חייבת לצאת לשתי דקות, אז תהיה הפסקה שתי דקות וחוזרות לפה

נעמה לזימי:  בסדר? גם אם אני אאחר לשדולה, אנחנו נסיים את הדוברים

נעמה לזימי:  בסדר?          

נעמה לזימי: ממתין כאן עורך דין גיא סרוסי, מלשכת עורכי הדין, התא הגאה

נעמה לזימי:  אני אשמח באמת לשמוע אותך

נעמה לזימי:  אתם בטח גם עוסקים בהרבה פניות בהקשר הזה

גיא סרוסי: קודם כל, תודה על ההזמנה, לחברת הכנסת נעמה לזימי

גיא סרוסי:  בכלל, אני מברך על קיום היום הזה במשכן הכנסת

גיא סרוסי:  תראו, אנחנו בלשכה אחרת לכולם בעצם חרטנו על דגלנו את הקמת התא הגאה בלשכת עורכי הדין

גיא סרוסי:  מי שלא יודע, ב-20 ביוני הולכות להתקיים בחירות בלשכת עורכי הדין

גיא סרוסי:  שבעה מחברי הסיעה שלנו הם חברי הקהילה הגאה

גיא סרוסי:  ובאמת אני מצטרף לקול שעולה פה מחבריי, קול חשוב של אפליה במקומות עבודה, לא מדברים על זה מספיק, לא שומעים את זה מספיק

גיא סרוסי:  אני מקבל את הפידבקים אצלנו מהסיעה, בעצם אפליה ברורה במקומות עבודה, שעוברת מתחת לרדאר

גיא סרוסי:       אנחנו בלשכת עורכי הדין, לאחר ה-20 ביוני מתכוונים להקים את התא הגאה שייתן סיוע משפטי מהיר, חינמי, בדיוק לדברים האלה של אפליה במקומות עבודה, של העלאת המודעות לקהילה עצמה

גיא סרוסי:  ונותר לי רק להצטרף לקול החשוב הזה ולדברים שנאמרים כאן

גיא סרוסי:  תודה רבה

נעמה לזימי: תודה רבה רבה

נעמה לזימי:  מעריכה מאוד וחשוב ביותר

נעמה לזימי:  משה שחם

נעמה לזימי:  כן, אני רוצה שאתה תדבר גם על הקול הכפול

משה שחל: שלום

משה שחל:  אני זו פעם ראשונה שאני מדבר, אז מתרגש

נעמה לזימי: אז ברוך הבא

משה שחל: אני הומו מגיל 16 ואני בגיל 50 רק יצאתי מהארון מלא, גיל מאוחר מאוד

משה שחל:  אני עובד בכלל שיקום בבאר שבע, יחדיו

משה שחל:  בעבר בגשר

משה שחל:  וסבלתי מהרבה הומופוביה

נעמה לזימי: משה, אתה עדיין עובד?     

משה שחל: כן

משה שחל:  וסבלתי, אבל הבלגתי

משה שחל:  לא המשכתי עם זה

משה שחל:  מה שכן, הרבה צעירים שנכים נמצאים במצב כמו שלי, ואני מכיר כמה מהם שהם שייכים לבית הגאה בבאר שבע, שהם יושבים בבית ולא עושים כלום

משה שחל:  הם חיים רק מקצבת הנכות

משה שחל:  ואם כבר הם עובדים במפעלי שיקום, מרוויחים את הגרושים

נעמה לזימי: אתה אומר שהם סובלים מאפליה כפולה

משה שחל: כן

משה שחל:  הם במפעלי שיקום לא מרוויחים לפי שעה ולא מרוויחים שכר מינימום

משה שחל:  יש את - - - נכות

משה שחל:  אז מה קורה? אז הם אומרים בטח, מפעלי השוקולד, שזה מפעל שיקומי, בבאר שבע, 70 שקלים לחודש

משה שחל:  למה? והוא הומו, הוא שווה חרפה

משה שחל:  לנצל גם שהוא הומו וגם שהוא נכה

משה שחל:  אני חושב שצריכים לשים לזה סוף

משה שחל:  זה לא רק נכים רגילים

משה שחל:  אנחנו צריכים לשים stop לניצול בהרבה הומואים נכים שאני רואה אותם במשרדים

משה שחל:  ואני רואה אותם מסתובבים

משה שחל:  וזה קשה לי לראות את המצב של האנשים האלו, שנמצאים

משה שחל:  אני לפחות מרוויח לפחות יחסית לא רע

משה שחל:  אבל יש כאלה שלא מרוויחים את ה-500 שקלים

משה שחל:  מה, ההוצאות שלנו מאוד יקרות

משה שחל:  זה לא, להיות גם נכה, גם הומו? זה סיוט הכי גדול

משה שחל:  פה צריכים לערב את הנושא של משרד העבודה, משרד הרווחה, משרד הכלכלה, שצריך לשים סוף לעניין הזה

נעמה לזימי: תודה ששיתפת, משה

נעמה לזימי:  אני עוברת ל-ויקו, מלווה להטב"ק בהשמה לעבודה, המרכז הגאה בתל אביב

נעמה לזימי:  ויקו פה?      

קריאה: הוא נמצא, כן, אבל רובי תדבר?     

נעמה לזימי: אה, בטח

נעמה לזימי:  שלום

רובי פרדריקו אליאון: שלום

רובי פרדריקו אליאון:  אני רובי

רובי פרדריקו אליאון:  אני מפרויקט לולה של המרכז הגאה בתל אביב

רובי פרדריקו אליאון:  אז אני אישה טרנסית

רובי פרדריקו אליאון:  התחלתי את התהליך לפני שלושה חודשים בערך

נעמה לזימי: בהצלחה

רובי פרדריקו אליאון: תודה

רובי פרדריקו אליאון:  וזה אז שאיבדתי את העבודה שלי

נעמה לזימי: איבדת בגלל שהתחלת תהליך

רובי פרדריקו אליאון: לא אמרו לי בגלל זה, אבל איבדתי את העבודה

רובי פרדריקו אליאון:  אבל זה נתן לי כוח כאילו להיות עוד יותר על זה

רובי פרדריקו אליאון:  אבל עכשיו אני ראיתי שהתחלתי לעשות, סליחה, העברית שלי לא כזה טוב

נעמה לזימי: הכל בסדר רובי, בסדר גמור

רובי פרדריקו אליאון: התחלתי לעשות ראיונות עבודה

רובי פרדריקו אליאון:  ואז הרגשתי פעם ראשונה איך אנשים מסתכלים עליי מלמעלה למטה

רובי פרדריקו אליאון:  ולא רואים ולא שואלים את השאלות של מה אני יכולה לעשות

רובי פרדריקו אליאון:  במה אני טובה

רובי פרדריקו אליאון:  ואז הם מאז שהתחלתי אנשים חושבים שיש להם שליטה עלינו, עליי, כשאני חלשה ואני לא יודעת מה אני עושה ולא יודעת איפה אני רוצה ללכת

רובי פרדריקו אליאון:  ואז הם מחליטים במקומי

רובי פרדריקו אליאון:  ואף פעם הם החליטו

נעמה לזימי: רובי, מתל אביב, כן

משה שחל: רק להגיד מילה אחת

נעמה לזימי: רגע, רובי אבל מדברת, משה

משה שחל: יש מפעל בבאר שבע שמעורר כבוד ומעורר הערצה - - - שמעסיק גם טרנסיות, גם נכים, וצריכים לתת להם - - - לחברה הזאת

נעמה לזימי: יפה

נעמה לזימי:  תודה משה

נעמה לזימי:  בבקשה

רובי פרדריקו אליאון: ורק אני שמתי לב שלפני, אני פה 11 שנים בארץ, עליתי לפני 11 שנים

רובי פרדריקו אליאון:  לפני זה לא הרגשתי ככה, לפני ההתאמה המגדרית

רובי פרדריקו אליאון:  ועכשיו אני אותו בן אדם ועכשיו אני כן מרגישה שמשהו השתנה בסביבה שלי, ואיך אומרים, בתחום העבודה וחיפוש עבודה

רובי פרדריקו אליאון:  וזה אני קצת מפחדת לעתיד פה

רובי פרדריקו אליאון:  כי גם אני לא רוצה לחזור לארץ שלי, שזה גם מסוכן לאנשים טרנסים

רובי פרדריקו אליאון:  אז אני מקווה שפה הם יעשו משהו

נעמה לזימי: תודה רובי, ממש

נטע פלר: אני יכולה שאלה קטנה לרובי, אם זה מתאפשר? רובי, במה את עוסקת?     

רובי פרדריקו אליאון: אני עובדת בתחום של קומפליינס, בחברת הייטק

נטע פלר: אז בואי נדבר אחר כך

נטע פלר:  בסדר? ננסה לעזור

רובי פרדריקו אליאון: בסדר, תודה

נעמה לזימי: אני שמחה נטע, תודה

נעמה לזימי:  ממש תודה נטע

נעמה לזימי:  יהלי זיו

יהלי זיו שמר: רצינו קודם כל שעדי בן ברק ידבר ואני אחריו

נעמה לזימי: עדי, בוודאי

נעמה לזימי:  אבל שתי דקות לכל דובר, שנוכל ככה להספיק את כולם

נעמה לזימי:  בסדר? תודה

נעמה לזימי:  עדי

נעמה לזימי:  בבקשה

עדי בן ברק: אז באמת אני, אני אדבר מאוד בקצרה

עדי בן ברק:  אז קודם כל, תודה רבה על ההזדמנות, זה לא מובן מאליו מה שקורה פה

עדי בן ברק:  אז אני עדי, אני בן 27 מתל אביב

עדי בן ברק:  בגיל 16 עזבתי את הבית

עדי בן ברק:  ובעצם רצתי, התגלגלתי בין מסגרות

עדי בן ברק:  בסופו של דבר את רוב אותה השנה, זה היה כשהייתי ב-י"ב, גרתי אצל חברים

עדי בן ברק:  ואחר כך המסלול הישיר היה ללכת לשירות לאומי

עדי בן ברק:  עכשיו, למה אני מתחיל עם זה? דיברנו פה כל כך הרבה על מענים חדשים שאפשר לייצר, אבל יש דבר שקיים

עדי בן ברק:  שזה תוכנית בשירות הלאומי, בעצם תדברי על זה אחר כך את יותר

עדי בן ברק:  מה שאני אגיד, כשאני נכנסתי לשירות לאומי, נכנסתי לעמותת מעברים בעצם

עדי בן ברק:  וזה אני יכול להגיד, בלב שלם, שינה לי את המסלול של החיים

עדי בן ברק:  כי מגבול נשירה, מצאתי את עצמי קודם כל נמצא במקום מכיל, אבל גם, ובמקום שיש לו בו חופש עם המסגרת של שירות לאומי שמותאמת לזה

עדי בן ברק:  אבל משם גם התמקצעתי

עדי בן ברק:      היום אני ממש מסיים עבודה, אבל בבית השקעות

עדי בן ברק:  אני סטודנט לניהול וכלכלה

עדי בן ברק:  וכל הדבר הזה התאפשר בגלל התוכניות האלה שקיימות ללהט"בים בסיכום, במיוחד גם על הקשת הטרנסית

עדי בן ברק:  עכשיו, תכף את תספרי יותר מהחוויה האישית שלך

עדי בן ברק:  אבל הבעיה היא שמה שאנחנו רואים, שזה גם היה בתקופתי וגם היום זו המגמה, שיש צורך ואין תקנים

עדי בן ברק:  צריך להילחם בשיניים כדי למצוא את המקום היחיד הקטן הזה שנפתח במקרה

עדי בן ברק:  ובסופו של דבר, אם דיברנו על חסמי כניסה מוקדם יותר, נוער, צעירים בסיכון, שנזרקו מהבית, ילדים בבית דרור - לאן הם מתפתחים? השירות הלאומי הזה, זו מקפצה

עדי בן ברק:  זה מה שיכול לקחת ולתת גם את הניסיון המקצועי הזה בסופו של דבר

עדי בן ברק:  אם אני עכשיו כשהגשתי קורות חיים, לפני השירות הלאומי מה הייתי אומר? מי אני, מה עשיתי? ללכת, כמו שאמרנו, להתקבל לעבודה? זה מורכב

עדי בן ברק:  אבל פתאום היה לי את קורות החיים האלו להגיד

עדי בן ברק:  ובאמת אני רוצה להעביר לך את הבמה

עדי בן ברק:  אני חושב שיותר חשוב הדברים שלך

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  יהלי, הבמה שלך

יהלי זיו שמר: תודה רבה

יהלי זיו שמר:  אני יהלי זיו שמר

יהלי זיו שמר:  אני בת 19

יהלי זיו שמר:  טרנסית, ביסקסואלית

יהלי זיו שמר:  ואני עושה שירות בעמותת מעברים לקשת הטרנסית

יהלי זיו שמר:  אני אגיד באמת, כי הזכרת את זה בשתי מילים

יהלי זיו שמר:  בעמותת שלומית, שזו אחת העמותות שמתפעלות בני ובנות שירות יש תוכנית שנקראת נחשול, שהיא של שירות שהוא מיועד לקהילה הטרנסית

יהלי זיו שמר:  שירות שהוא עם תנאים מקלים יותר, עם ליווי שהוא צמוד יותר

יהלי זיו שמר:  חסרים תקנים

יהלי זיו שמר:  יש מגבלות

יהלי זיו שמר:  אני תכף אדבר עליהן

יהלי זיו שמר:       אני יכולה להגיד שלפני עד פחות משנה לא יכולתי לדמיין את עצמי יושבת בפלטפורמה כזו ומשתפת בסיפור שלי ביחס לשירות

יהלי זיו שמר:  הייתי טרנסית בתחילת הדרך

יהלי זיו שמר:  חסרת ביטחון, לא בטוחה אם יהיה איזה שהוא מקום שאני אוכל להיות בו טרנסית בגלוי בלי בעיות

יהלי זיו שמר:  והקהילה שלנו מוקפת בכל כך הרבה רוע וגועל, שהיה לי פשוט נורא מובן מאליו שזו גזירת גורל שאני צריכה לקבל על עצמי, שמעכשיו אני לבד

יהלי זיו שמר:       התחלתי את השירות במעברים בספטמבר האחרון עם המון חששות, אחרי שנה שלמה שבה במקביל לכך שעברתי תהליכי התאמה מגדרית הייתי בבית

יהלי זיו שמר:  לא עשיתי כמעט כלום

יהלי זיו שמר:  עבדתי בעבודה מאוד מאוד חלקית, לזמן מאוד קצר

יהלי זיו שמר:  כל יציאה החוצה מהבית הייתה מלווה בחרדה, בתסכול

יהלי זיו שמר:  ההתחלה של השירות הייתה מאוד קשה

יהלי זיו שמר:  אחרי יום החלטתי שזה לא בשבילי וזהו

יהלי זיו שמר:  וכאילו מעכשיו אני ב-מוד הישרדות עכשיו, אין לי ברירה אחרת ממש

יהלי זיו שמר:  ולא ממש נבהלו ממני במעברים

יהלי זיו שמר:  ידעו להכיל את הקושי שלי, עזרו לאט, בצעדים קטנים, למצוא את המקום שבו אני אהיה משמעותית

יהלי זיו שמר:  שבו יהיו לי אתגרים בסדר גודל שמתאים לי

יהלי זיו שמר:  שבו יש לי מקום להתפתח ולגדול אליו

יהלי זיו שמר:  כל התכונות הטובות שבי כבר היו שם

יהלי זיו שמר:  אני בסך הכל הייתי צריכה את הגב בשביל לפתח אותן

יהלי זיו שמר:  בשביל שאני אדע איך להשתמש בהן

יהלי זיו שמר:  כי שוב, כטרנסית בעולם שכל הזמן שם לה רגליים, אני בסך הכל הייתי צריכה את המקום שיבוא וידע להכיל אותי

יהלי זיו שמר:       היום אני מקיימת שגרה שבה אני הולכת חמישה ימים בשבוע לשירות

יהלי זיו שמר:  זה מאוד לא מובן מאליו

יהלי זיו שמר:  אני ממשיכה לצבור ביטחון ואמונה בעצמי ובנוסף לכל זה, כמו שאמרת, אין, השלב המוקדם הזה הוא כל כך קריטי לרכישה של ידע, של כלים משמעותיים מאוד, גם לחיים האישיים וגם לחיי העבודה הבוגרים אחר כך

יהלי זיו שמר:  אין לזה תחליף

יהלי זיו שמר:  אני חושבת שאלמלא השירות הרבה הזדמנויות שכרגע כן יש לי לא היו קיימות

יהלי זיו שמר:  פשוט מאוד

יהלי זיו שמר:       אמה מה, כן יש מכשולים שקיימים בשירות הלאומי, על אף ההתאמה לקהילה הטרנסית

יהלי זיו שמר:  על אף שכן יש ניסיון מאוד גדול להנגיש ולדאוג שהשירות יהיה כמה שיותר קל וכמה שיותר משמעותי

יהלי זיו שמר:  אני גרה במרכז

יהלי זיו שמר:  יש לי תמיכה מהבית, אני במה שנקרא תקן בית

יהלי זיו שמר:  וזה הסיבות היחידות שפחות או יותר השירות מתאפשר לי כרגע

יהלי זיו שמר:  רציתי להמשיך את שנת השירות השנייה שלי בחיפה, גם מתוך רצון להתפתח, לגלות מקומות חדשים

יהלי זיו שמר:  אבל גם כאיזה מן חוויה ראשונית של חיים עצמאיים, נדחיתי על הסף להיכנס לדירת השירות שהיא לא של התוכנית הייעודית לקשת הטרנסית, כי אני טרנסית

יהלי זיו שמר:  וכי לא רוצים להכניס טרנסית לדירת בנות

יהלי זיו שמר:  לא משנה כמה ניסיתי להיאבק, לא משנה כמה ניסיתי לקבל הסברים

יהלי זיו שמר:  לא קיבלתי אף הסבר הגיוני בעבור זה

יהלי זיו שמר:  ושוב, אני גרה בבית

יהלי זיו שמר:  יש לי תמיכה מהמשפחה

יהלי זיו שמר:  לא לכולן יש את זה

נעמה לזימי: יהלי, רק משפט אחרון בבקשה

יהלי זיו שמר: בטח

יהלי זיו שמר:  אז אני אנסה כמה שיותר מהר

יהלי זיו שמר:  כרגע אין מסגרת שיכולה להכיל, מסגרת של שירות לאומי שיכולה להכיל בני נוער מהקשת הטרנסית שאין להם עורף משפחתי

יהלי זיו שמר:  כי גם בדירת השירות היחידה שיש בתל אביב של התוכנית צריך לחזור הביתה בסופ"שים

יהלי זיו שמר:  שוב, יש דירות שירות מחוץ לתל אביב

יהלי זיו שמר:  אנחנו לא נכנסות לשם אוטומטית, בלי שאלות, בלי כלום

יהלי זיו שמר:  ויש מסגרות של שירות לאומי לצעירים מתמודדי נפש וחסרי עורף משפחתי

יהלי זיו שמר:  למה זה לא ניתן גם לנו? למה זה לא זמין ונגיש גם לנו? אנחנו מדברות פה על דברים שעושים בשלבים מאוחרים יותר בחיים

יהלי זיו שמר:  אפשר לתפוס את זה כל כך מוקדם ואפשר לשנות את מסלול החיים בצורה הרבה יותר קלה ממה שיהיה ניתן בהמשך

יהלי זיו שמר:  תודה רבה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  אני עוברת לגיל אליאס, רפרנט להט"ב בעיריית באר שבע

נעמה לזימי:  וגיל, אנחנו גם נפגשנו בעבר

גיל אליאס: כן, די הרבה

נעמה לזימי: כן, רק אם אפשר קצר, שאני אוכל לסכם את הדיון הזה

גיל אליאס: כן, אני אנסה לקצר

גיל אליאס:  אני גם האחרון, זה אחרון אחרון חביב

גיל אליאס:  אז אני גיל אליאס, רפרנט להט"ב בעיריית באר שבע

גיל אליאס:  אני מייצג את העירייה, את עיריית באר שבע וגם תחום צעירים

גיל אליאס:  אנחנו דיברנו להט"ב, להט"ב ותעסוקה, אבל לא דיברנו על צעירים

גיל אליאס:  ובעצם אני חושב שזה אחד הדברים החשובים שגם אנחנו צריכים לגעת

גיל אליאס:  כי בסופו של דבר צעירים זה העתיד של כל המדינה הזאת

גיל אליאס:  אז בהכרח גם חשוב לדבר על התחום של הצעירים

גיל אליאס:       אני אגיד משהו שאנחנו פה שמענו את הארגונים הארציים מדברים ומדברים

גיל אליאס:  אבל אני חושב שיש פער מאוד מאוד גדול ומשה הראה את זה, משה שחם, שדיבר פה עכשיו, הראה את הפער שיש בין השירותים שניתנים שקשורים לתעסוקה במרכז לעומת לא במרכז, בעיקר בנגב

גיל אליאס:  ואני אגיד שאצלנו המענים שאנחנו צריכים לקבל הם לא רק ימי עיון או הכשרות למעסיקים או הכשרות ליועצי תעסוקה

גיל אליאס:  אלא גם הכשרות משולבות של עניינים סוציאליים ביחד עם תעסוקה

גיל אליאס:  אני חושב שמרוב שהפער הוא כל כך גדול, אז אנחנו צריכים לגשר על הפער הזה עם שילוב

גיל אליאס:  גם עם ארגוני חברה אזרחית, מגזר שלישי וגם עם מעסיקים וגם עם הרשות המקומית

גיל אליאס:       אני בתחילת התפקיד שלי, לפני, עוד כשהייתי יושב ראש הבית הגאה לפני אלו שנים, מלא שנים, אני התחלתי לקדם את זה

גיל אליאס:  ראיתי שהדברים לא מתקדמים

גיל אליאס:  ואז הבנתי שבעצם הפער הוא כל כך גדול שאנחנו אפילו לא יכולים להביא תקציבים ממשרדים ממשלתיים או מארגונים אזרחיים לבאר שבע לנגב

גיל אליאס:  היום אנחנו עושים פרויקטים ואני חושב שזה אחד מהדברים שחשוב שגם הארגונים האזרחיים וגם המשרדים הממשלתיים ישמעו

גיל אליאס:  אנחנו עושים פרויקטים שהם שילוב קבוצות טיפוליות שמתעסקות בתעסוקה לקהילה הטרנסית

גיל אליאס:  הדבר הזה ביחד הוא יוצר עתיד לאוכלוסייה וגם נותן טיפול ארוך טווח

גיל אליאס:  וזה גם מתקשר למה שמשה אמר

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  תודה לכולם

אריה בן-אליעזר: נעמה? היי, כן, עוד לא דיברתי

נעמה לזימי: את לא רשומה

אריה בן-אליעזר: אני כן

אריה בן-אליעזר:  אולי אצלך לא

נעמה לזימי: יכול להיות

נעמה לזימי:  בבקשה, אבל דקה

אריה בן-אליעזר: ממש דקה

אריה בן-אליעזר:  אז אני שני, אני מנהלת שותפויות בארגון חוש"ן, מי שלא מכירה זה ארגון החינוך וההסברה של הקהילה הגאה

אריה בן-אליעזר:  עיקר הפעילות שלנו היא בתוך מוסדות חינוך, מול תלמידים וצוותי חינוך, כמו שאת בוודאי יודעת

אריה בן-אליעזר:  אבל לא רק, אנחנו עושים גם הכשרות מול קהלים מקצועיים וגם במגזר העסקי

אריה בן-אליעזר:  ואני רוצה להגיד לכם, אנחנו עושים את זה כבר כמה שנים

אריה בן-אליעזר:  אבל משהו בחודש הגאווה האחרון, הזה, שישה ימים אחרונים, אני מקבלת ביטולים

אריה בן-אליעזר:  וביטולים של הזמנה של הכשרות שלנו

אריה בן-אליעזר:  הכשרות, אם זה הכשרות של ממש איך לקדם זכויות להט"ב בתוך מקום העבודה

אריה בן-אליעזר:  אם זה התאמה של שירותים ודברים כאלה

נעמה לזימי: ביטולים באופן חריג

אריה בן-אליעזר: זה לא, זה לא קרה אף פעם שסגרנו עם חברה שרצתה אותנו וסגרנו, כבר חתמנו על חוזה והתקשרו לבטל

אריה בן-אליעזר:  כאילו, קרה משהו לאחר החברה, לאחר שזה נאמר

אריה בן-אליעזר:  וזה קרה באמת בשתי חברות בשישה ימים האחרונים

אריה בן-אליעזר:  אני יכולה לדבר על אחת בתל אביב, שהתקשרה ואמרה לי באמת אני ממש ממש מצטערת, אבל התחיל רחש בחברה

אריה בן-אליעזר:  אנחנו לא נוכל לקיים את זה

אריה בן-אליעזר:  זה נפיץ מידי

אריה בן-אליעזר:      וזה, כאילו נראה לי שברור מאוד לכולנו שקיום הלהט"בי במרחב לא אמור להיות נפיץ לאף אחד

נעמה לזימי: זה הנציבות גם נשמע לי שאפשר

אריה בן-אליעזר: כן

אריה בן-אליעזר:  וזה מפחיד

אריה בן-אליעזר:  אני רוצה להגיד, דיברנו פה על דברים נורא חשובים, על קבלה לעבודה, על אפליה בדרך

אריה בן-אליעזר:  על האם בכלל יש לנו הזדמנות להתקדם, לרכוש השכלה

אריה בן-אליעזר:  אבל גם אלה בינינו שזכו להתקבל למקום העבודה, אלה שכבר נמצאים שם, והם נמצאים

אריה בן-אליעזר:  אנחנו קיימים

אריה בן-אליעזר:  אם אנחנו מחוץ לארון או בתוך הארון

אריה בן-אליעזר:  הם סובלים, אם הם מחוץ לארון הם בדרך כלל סובלים ממיקרו אגרסיות

אריה בן-אליעזר:  או משירותים לא מותאמים בתוך מקום העבודה

אריה בן-אליעזר:  כאילו, גם אם, אני אפילו מדברת לפעמים עם חברות שאומרות לי לא, אנחנו לא צריכים הכשרה, יש לנו כזה

אריה בן-אליעזר:  יש לנו כזה בחברה, הכל בסדר

אריה בן-אליעזר:  אפילו דוד שלי הוא כזה

אריה בן-אליעזר:  כאילו, בסדר

אריה בן-אליעזר:  זה, אנחנו שומעים את האפליה, אנחנו שומעים את הדברים

אריה בן-אליעזר:       בקיצור, אני רוצה לומר, חוש"ן עושה הכשרות למגזר העסקי

אריה בן-אליעזר:  אם זה ממש נטו היכרות עם הקהילה הגאה של לא רק אפליה, אלא ממש להכיר מי הם הקהילה, מה הצרכים שלהם ואיך לתת שירות יותר מותאם

אריה בן-אליעזר:  גם לאוכלוסייה הכללית וגם כאילו כשאנחנו פונים לאוכלוסייה הכללית ואנחנו פוגשים גם את הקהילה הגאה, אם אנחנו נותנים שירות

אריה בן-אליעזר:  וגם בתוך מקום העבודה, לעובדים עצמם, אם הם להט"בים בעצמם

אריה בן-אליעזר:  וזה חשוב

אריה בן-אליעזר:  ולדעתי מקום עבודה שלא מקיים היום פעילות בנושא בחודש הגאווה, שזה כל כך ברור מאליו, הוא אומר פה איזה אמירה

אריה בן-אליעזר:  הוא אומר אני מפחד להתעסק עם זה, כי אולי זה יציק לעובדים שלי או ללקוחות שלי

אריה בן-אליעזר:  אולי זה יקטין לי את העבודה

אריה בן-אליעזר:  והאוכלוסייה הלהט"בית דורשת את ההתייחסות הזאת

אריה בן-אליעזר:  אנחנו לא מתחבאים, אנחנו לא ניתן שיסתירו אותנו, יש לנו כוח

אריה בן-אליעזר:  והגיע הזמן להראות אותו

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  לגמרי

נעמה לזימי:       סיכום והחלטות, פעילות למניעת אפליית להטב"ק במקומות עבודה

נעמה לזימי:       1

נעמה לזימי:  הוועדה רואה חשיבות בקיומו העצמאי של בית המשפט העליון כמגן על זכויות הלהט"ב ואף מקדמן בהיעדר חקיקה, לרבות הגנה על זכויות עובדים

נעמה לזימי:       2

נעמה לזימי:  לפי נתונים שהועלו בוועדה, הבנק העולמי מצא פגיעה של אחד מהתמ"ג בשל להטופוביה והוועדה מבקשת את התייחסות משרד האוצר או בנק ישראל לנתונים והשלכתם על התמ"ג בישראל

נעמה לזימי:       3

נעמה לזימי:  הוועדה רואה חשיבות בהכנסת סעיפים להגנה על להט"ב בהסכמי עבודה כחלק מפעילות למניעת אפליית להט"ב במקומות עבודה

נעמה לזימי:       4

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת מהלמ"ס להעמיק את העיסוק המקצועי באיסוף וניתוח נתונים סטטיסטיים הקשורים לקהילת הלהט"ב

נעמה לזימי:  מדובר בנתונים חשובים להבנת מגמות ומשמעויות בתחומי החיים האזרחיים של הקהילה והפקת מסקנות לקביעת דרכי פעולה נדרשות בהתאם

נעמה לזימי:       5

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת ממשרד העבודה ומשרדי הממשלה לייצר מנגנוני סיוע ייעודי לשילוב הקשת הטרנסית במקומות עבודה כשווה בין שווים ולא רק הסללה למקצועות נמוכים בהכנסתם ובנראותם

נעמה לזימי:       6

נעמה לזימי:  הוועדה מברכת על קריאת הנציבות לחברה האזרחית לפנות אליהם לטיפול באפליה

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, משרד העבודה והמשרד לשוויון חברתי לקיים שולחן עגול עם נציגי החברה האזרחית של הקהילה הגאה וממשק ישיר על מנת לקדם איסוף נתונים

נעמה לזימי:       7

נעמה לזימי:  דרכים ודרכי פעולה משותפים: הוועדה מבקשת עדכון בעניין מועד השולחן העגול

נעמה לזימי:  וכן לקבל דוח ביניים ודוח מסכם

נעמה לזימי:  אם צריך לעשות דיון המשך, אז בשמחה כמובן

נעמה לזימי:       8

נעמה לזימי:  הוועדה רואה חשיבות ביצירת דוחות שנתיים, עקביים מעין אלו

נעמה לזימי:       9

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת משרי האוצר והעבודה והשוויון החברתי לפעול לעיגון התקציבים לקידום תעסוקת להט"ב בבסיס התקציב במקום תוספות קואליציוניות שאינן מאפשרות תכנון ארוך טווח ויציבות תקציבית

נעמה לזימי:       10

נעמה לזימי:  הוועדה מברכת כל הרצון הטוב וההזמנה של של נציגי משרדי הממשלה לפנות אליהם ולקיים עמם שיח לקידום הסוגיה

נעמה לזימי:  זה באמת לא מובן מאליו ואני מברכת על זה מאוד

נעמה לזימי:       11

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת ממשרד העבודה לקדם שיתוף פעולה עם חברת טרנספוז לטובת יצירת הכשרות וקורסים במקצועות מבוקשים כמו הייטק, לרבות סיוע תקציבי

נעמה לזימי:       12

נעמה לזימי:  בכלל הנתונים מראים על צורך של משרדי הממשלה לייעד תוכניות עבודה לקהילה הטרנסית, כשם שקיימות לאוכלוסיות מיוחדות שבמיעוט בישראל

נעמה לזימי:       13

נעמה לזימי:  הוועדה פונה לשר העבודה בבקשה לבטל את התניית הזכאות לקצבת נכות על רקע דיספוריה מגדרית במבחן הכנסה

נעמה לזימי:  שכן הנתונים מראים עד כמה מדובר באוכלוסייה מהשכבה הסוציואקונומית הנמוכה ביותר

נעמה לזימי:  מדובר בהתנייה שיוצרת מלכודת עוני

נעמה לזימי:       14

נעמה לזימי:  הוועדה קוראת למשרדי הממשלה לבחון צעדי סיוע לקידום נגישות לתעסוקה של נכים להט"בים הסובלים מפגיעה כפולה ולתלות בקצבת נכות בלבד

נעמה לזימי:  מפעלי השיקום אינם מספקים ויש לציין גם פוגעים בשכר

נעמה לזימי:  ויש לייצר פלטפורמות נוספות ובשכר ראוי

נעמה לזימי:       15

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה להגדיל את תוכנית התמיכה של נוער להט"ב בסיכון ושל תקני השירות הלאומי עבורם, המוכח כמקפצה מקצועית ואישית עבורם והכרחית להשתלבותם בשוק העבודה

נעמה לזימי:       תודה רבה רבה

נעמה לזימי:  אנחנו עוד נעמוד בקשר

נעמה לזימי:  וברגע שיהיו גם לנו נתונים מהמשרד, אני מבטיחה להעביר אותם לכל מי שצריך מהוועדה

נעמה לזימי:  תודה רבה לכם

נעמה לזימי:  ונפרסם אותם, בוודאי