הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 19, 2023-05-07 00:00

צביקה פוגל: בוקר טוב לכולם

צביקה פוגל:  ירושלים, אני מניח שאני לא צריך לספר לכם, היא עיר שמשפיעה על כל מה שקורה במדינת ישראל ובחלק מהמקרים על מה שקורה במזרח התיכון

צביקה פוגל:  מזרח ירושלים בתוך כל הקומפלקס הזה שנקרא ירושלים הוא חלק משפיע מאוד, על ההתנהלות שלנו, על הדרך שבה אנחנו מגנים על עצמנו, מפעילים ביטחון, נוגע כמעט לכל זרועות הביטחון

צביקה פוגל:  חלק מהנושאים של ירושלים ומזרח ירושלים מעסיקים גם את הוועדה לביטחון לאומי שאנחנו חברים בה, חלק מהאנשים שנמצאים כאן

צביקה פוגל:      כשהוצע לי לעשות את הביקור הזה קפצתי על המציאה כי חשבתי שזה משהו שיכול לעזור לנו בהמשך להבין טוב יותר את המציאות ולהמליץ המלצות יותר טובות למשרדי הממשלה השונים

צביקה פוגל:  אז בואו ננצל את היום המושקע הזה, ותודה רבה מראש ללאה שארגנה את היום הזה, כדי ללמוד, כדי להעשיר את עצמנו

צביקה פוגל:  תשאלו את מי שמלווה אותנו את כל השאלות והקלות והקשות כדי שבאמת נצא יותר משכילים מהיום הזה

צביקה פוגל:  אז שיהיה לנו יום פורה

צביקה פוגל:    הנחיה אחרונה, נא לשמוע להנחיות של הבחור הנהדר הזה שאחראי על הביטחון של כולנו

צביקה פוגל:  אריאל, בבקשה

אריאל-מאבטח: כמו שאמרנו, אני אריאל, אני מאבטח מכוח עוז, אני המאבטח הצמוד שלכם להיום

אריאל-מאבטח:  מה שחשוב לנו מבחינת אבטחה, אתם יודעים שאנחנו מגיעים למקומות שיכולים להיות בסיכון ואנחנו מגיעים באוטובוס ממוגן

אריאל-מאבטח:  חשוב לי לדעת אם יש פה מישהו חמוש

אריאל-מאבטח:  אף אחד

אריאל-מאבטח:  חשוב לדעת שבמקרה שיש חירום או משהו כזה אנחנו מגיעים ישר לאוטובוס

אריאל-מאבטח:  להישמע לכוחות האבטחה, יהיה לנו גם כוח משטרה איתנו

אריאל-מאבטח:  התגים שקיבלתם, אנחנו מבקשים שזה יהיה עליכם כל הזמן, כי ככה אנחנו יכולים לזהות אתכם במקרה חירום

אריאל-מאבטח:  זהו, תודה רבה

אריאל-מאבטח:       (הצגת נוכחים)

אורי סביר: ברוכים הבאים לכולם קודם כל

אורי סביר:  אני אומר את זה באמת, אנחנו מתרגשים ושמחים שאתם הגעתם לכאן כי אחרי הדיון בוועדה אחד הדברים שלפחות בעיניי אני מרגיש שלא כל מי שמקבל החלטות לגבי מזרח ירושלים באמת יודע מה זה מזרח ירושלים

אורי סביר:  זאת אולי הסיבה האמיתית שאנחנו ביקשנו את הסיור הזה

אורי סביר:  בוא נשים את זה רגע על השולחן, העיר ירושלים באמת מאוחדת ומה אנחנו באמת צריכים לעשות כדי שהיא תהיה מאוחדת, כי יש לזה משמעות, אנחנו אומרים שכולם ילדינו, אז כולם ילדינו, אז כולם צריכים לקבל את מה שכל אזרח צריך לקבל

אורי סביר:  זו המדיניות היום של העירייה

אורי סביר:       אנחנו נתחיל אולי קצת בדברים מאוד פסימיים, אבל אני חושב שאנחנו נראה גם דברים אופטימיים ונסכם את הסיור בפגישה אצל ראש העיר שגם ישים בצורה יותר מסודרת את ההתארגנות פה במזרח ירושלים

אורי סביר:       בחרנו במקום שמראה את הבעיה הכי גדולה שיש היום, לא רוצה להגיד אפילו לעירייה, במדינת ישראל בכל מה שקשור לירושלים

אורי סביר:  מאז 2006, כשהגדר הוקמה, למעשה כ-150,000 תושבים, שיש להם תעודת זהות כחולה, שהם יכולים להצביע בבחירות לעיריית ירושלים, לא לכנסת, אבל שאנחנו כעירייה מחויבים על פי חוק לתת להם את כל השירותים, הם עובדים בירושלים, הם עובדים בישראל

אורי סביר:  אני אגיד לכם גם סוד, אם הם לא יעבדו אז אנחנו לא נוכל להתקיים כעיר כי כל התעסוקה, כל העסקים בירושלים מבוססים על האוכלוסייה הזאת שהיא עובדת בכמויות

אורי סביר:  בתי ספר שלא תמיד יש, ותחשבו רגע מה המשמעות של עשרות אלפי ילדים שמדי יום צריכים לעבור את המחסומים האלה כדי להגיע לבתי ספר

אורי סביר:  וכמו שאתם רואים, כל הבנייה פה היא בלתי חוקית

אורי סביר:  תסתכלו על המבנים האלו רגע

משה סעדה: גם רבי הקומות?      

אורי סביר: על רבי הקומות אני מדבר

אורי סביר:  מה שאתם רואים פה זה שטח שהוא יותר פלסטיני, מחנה הפליטים קלנדייה, הוא עוד יחסית במצב שלא תחת שליטתנו, לא תחת אחריותנו, זה תחת איו"ש, אבל אתם רואים פה קטסטרופה

אורי סביר:  למה קטסטרופה?      

משה סעדה: איך נתנו לקטסטרופה לקרות? זה לא קורה לבד, בניין לא נבנה ביום אחד

משה סעדה:  איפה הייתם ומה עשיתם?      

אורי סביר: אז עכשיו אנחנו ניגע

משה סעדה: בארץ בן אדם שם קרוון, פותח חדר ומקבל כתב אישום, וכך ראוי

משה סעדה:  אני רק מחדד את השאלות כדי לשמוע

אורי סביר: אני אענה לך, הוואקום הכי קשה שיש היום במדינת ישראל זה בשכונות הירושלמיות חוץ גדר, זה ואקום הרבה הרבה יותר עמוק מאזורים ביהודה ושומרון שבהם המינהל האזרחי נניח מפקח ויכול להגיע לשם

אורי סביר:  השכונות חוץ גדר, האתגר הוא מטורף ואני חושב שכרגע אין לאף אחד את האפשרות לתת לזה מענה

אורי סביר:  זאת הסיבה שקרה פה מה שקרה, כבר אתה מבין שזה למעלה מ-20 שנה האירוע הזה

אורי סביר:       אני אענה לך גם עוד יותר, אתם מהוועדה לביטחון לאומי, אין פה שום כיבוי אש, במקרה של שריפה, תיכף נדרה תספר, אז יש פה הרוגים, כי אין סיכוי להציל אנשים

עמית הלוי: אבל כל זאת למה? למה המשטרה לא נכנסת? למה אין שם תחנת משטרה? יש שם תחנת משטרה מאחורי הגדר?      

אורי סביר: האזור פה מבחינת השליטה הביטחונית זה דווקא של הצבא, זה גם איזה סוג של עיוות

אורי סביר:  לצורך העניין, אם אנחנו רוצים להיכנס עכשיו לתאם עם הצבא מה הסיכוי שהצבא באמת מעניין אותו כפר עקב, ואולי גם בצדק עם כל האתגרים הנוספים שיש לו

משה סעדה: אבל השליטה צריכה להיות משטרתית, מחוז ש"י

אורי סביר: זה חלק מהאירוע שאנחנו נשמח מאוד לקדם

עמית הלוי: האזור הזה הוא בתוך הקו הכחול של ירושלים, נבנתה פה חומה, ולכן זה מה שהוא מתכוון, שמצד אחד זה בתוך ירושלים ולכן תעודות הזהות שלהם כחולות, מצד שני זה כאילו מעבר לחומה, השאלה אם החומה מעכבת את משטרת ירושלים לפתוח שם שתי תחנות משטרה, אם מדובר בתקציב, למה לא עושים שם סיורים כל יום, למה אין שם כיבוי אש

סעדיה מרציאנו: בוקר טוב

סעדיה מרציאנו:  אנחנו מאוד שמחים שאתם פה, זה קודם כל מכבד אותנו, ודבר שני, זה לא כמו לנהל דיון באולם

סעדיה מרציאנו:  כשרואים את זה

סעדיה מרציאנו:  שומעים כפר, זה לא כפר, זה גורדי שחקים, בסוף אנחנו מדברים על כמות של 60,000 איש

סעדיה מרציאנו:       אני אגיד משהו לאדוני, אין פה חפיפה בין סמכות, אחריות ומסוגלוּת

סעדיה מרציאנו:  אלה שלושה דברים שהם מסתובבים פה בנפרד

סעדיה מרציאנו:  הסמכות של משטרת ישראל לטפל בתוך כפר עקב, האחריות היא לא שלה, הכניסה פנימה ביטחונית, והמסוגלוּת, עניין המסוגלות

סעדיה מרציאנו:  ברגע שנותנים סמכות ואין תחנת משטרה אז מי שמטפל בזה זה תחנת שפט שיושבת בכלל בנווה יעקב, היא כמעט לא רלוונטית

סעדיה מרציאנו:       דרך אגב הם מחייגים קו 100 ומגיעים למוקד ירושלים

סעדיה מרציאנו:  עכשיו הוא יכול לקבל בשיחה אישה שצועקת: בעלי רוצה לרצוח אותי, דווקא אני הולך לאירוע פלילי, לא ביטחוני, הוא עד שהוא יכול להיכנס ותיאומים, בוא נגיד שזה כמעט לא רלוונטי

סעדיה מרציאנו:  האירוע הוא לא רלוונטי לקו 100, שזה הדבר הכי גרוע מבחינת היכולת של משטרת ישראל לתת מענה

סעדיה מרציאנו:  אם יש אירוע ביטחוני אז בדרך כלל הטווחים מתקצרים בזמנים

עמית הלוי: זו החלטה מדינית שהאחריות היא של צבא?      

סעדיה מרציאנו: כן, ברור

סעדיה מרציאנו:  אני לא יכול להיכנס על דעת עצמי כמשטרה, אני לא יכול עכשיו להיכנס - - -     

עמית הלוי: אבל ממה זה נובע? זו החלטת ממשלה?      

סעדיה מרציאנו: ברור

משה סעדה: אבל אני רוצה לדייק את זה

משה סעדה:  אתה לא יכול להיכנס כי אתה צריך ליווי צבאי, אבל לא כי אסור לך להיכנס

משה סעדה:  אם מודיעים לך על רצח, אישה זועקת: בעלי מאיים לרצוח אותי, אתה לא תיכנס?      

סעדיה מרציאנו: לא, בתיאוריה זה שטח מוניציפלי של ירושלים שאפשר להיכנס, אבל – בגלל זה דיברתי על המסוגלות, בסוף יש מסוגלות

משה סעדה: אבל אתה שם אזור שהוא מחוץ לחוק, כי אתה יודע מה זה יוצר

משה סעדה:  מה שקורה בפועל - - -     

צביקה פוגל: הוא לא שם כלום, זה אנחנו

סעדיה מרציאנו: חשוב לי להבהיר את זה, כי ברגע של חפיפה יש הרבה מאוד אירועים שנופלים, לא נעים להגיד, ברובה שבין הבלטות, כי הצבא אומר זה לא אנחנו, המשטרה אומרת אנחנו חייבים צבא

משה סעדה: רוצים לרצוח אישה, היא מתקשרת, מי נותן לה מענה?      

סעדיה מרציאנו: על זה דיברתי, אנחנו צריכים לתת מענה

משה סעדה: ומה תעשה, לא תיתן?      

סעדיה מרציאנו: אני אתן, אבל עד שאני אגיע אליה, זה לא כמו שאני מקבל שיחה מפסגת זאב או בהר חומה, פה כבר אני צריך תיאומים של הצבא ואז להיכנס פנימה עם כוח עודף

סעדיה מרציאנו:  בוא נגיד גם בהגינות, הם קנו את זה ביושר, כי כל כניסה פה זה יריות, אבנים, בקבוקי תבערה, זה לא שמחכים לנו פה עם פרחים

סעדיה מרציאנו:  זה חשוב להגיד, כלומר השירות מתעכב גם הרבה בגללם, בגלל ההתנהלות של האוכלוסייה, לכן יש פה משהו שהוא לשני הצדדים

משה סעדה: אבל אנחנו מאבדים אותם

משה סעדה:  מה קרה עם הבדואים? לא נכנסנו, ההוראות של הממ"זים היו, יש מרדף אחרי גנב, הוא מגיע לאזור של הפזורה עוצרים

משה סעדה:  איבדנו איתם

צביקה פוגל: זה נתון לפתחנו, לא לפתחו, אנחנו צריכים לשנות

סעדיה מרציאנו: אני רוצה להגיד משהו ואני אגיד את זה בצורה מאוד מאוד עדינה, אבל אני אומר את זה כי זה תפקידי וזו האחריות שלי גם להגיד את זה

סעדיה מרציאנו:  לפעמים גם לא נוח להיכנס, מי שצריך להיכנס לא נוח לו להגיד: חבר'ה, עזבו, תתאמו, תביאו לי משטרה, תביאו לי, תביאו לי, תביאו לי

סעדיה מרציאנו:  בסוף אני חושב שכל עוד הם לא יתרגלו לראות ניידת נכנסת, ג'יפ מג"ב נכנס, על בסיס יומי, לא עכשיו אני נכנס לטפל באירוע, אני נכנס, למה? כי אני סתם רוצה להגיע לכיכר, לעשות סיבוב פרסה ולצאת

סעדיה מרציאנו:  אגב, זה גם ביטחון, יש פה הרבה אוכלוסייה שהיא כלואה, שהיא כן רוצה את השירות ואנחנו לא מצליחים להגיע אליה

סעדיה מרציאנו:       לכן לעניין תחנת משטרה, יש עבודה שכבר מוכנה עם הצעה למשרד לביטחון לאומי, הם מכירים את העבודה, המל"ל מכיר את העבודה, גם של תקנים, גם של תיאומים, גם של הרחבת הסמכויות, בסוף צריך להוציא את זה לפועל

סעדיה מרציאנו:  היום, עוד פעם אני אומר, האחריות והסמכות הם כמעט לא הולכים בחופף וזה מאוד מאוד קשה, לפעמים עד בלתי אפשרי

סעדיה מרציאנו:  כמובן אני מחריג אירוע ביטחוני

סעדיה מרציאנו:  כשיש אירוע ביטחוני אז יש לך את כל הסמכויות ובדרך כלל כולם מקצרים את הטווחים להיכנס פנימה

סעדיה מרציאנו:  אבל אני חושב שאם אני רוצה את המשילות זה לא ג'יפ מג"ב

צביקה פוגל: ערן, אתה נדרשת להיכנס פנימה?      

ערן דילון: אני נדרשתי ונכנסתי גם

צביקה פוגל: ומה קרה באותם אירועים? סתם תן לי דוגמה של אירוע כדי שנבין

ערן דילון: אחת, התיאום שלי הוא מול מח"ט בנימין, הוא אחראי פה על האזור והוא מאשר

ערן דילון:  הוא צריך לאשר לי את הכניסה, כן או לא

ערן דילון:  שתיים, כשנכנסנו בפנים אז מיידויי אבנים, בקת"בים, אירועים קשים מאוד של הפרות סדר שהצבא למעשה מאבטח אותי, אנחנו מטפלים

ערן דילון:  אני מוכרח לציין שיש לנו גם את המש"מ, שזה מרכז שירות משולב שעם הממ"ר והממ"ז אנחנו הקמנו אותו ונמצא פה המפקד של האזור ואנחנו מצליחים להגיע כמעט, לא להגיע פיזית למקום עצמו, אבל אנחנו כן מגיעים לאותה אישה, לאותו אדם שזקוק לעזרה

ערן דילון:  בדרך כלל אנחנו מצליחים להוציא אותו למחסום, מצליחים להפעיל אנשים כאלה ואחרים שמסייעים לנו בנושא הזה

צביקה פוגל: אם הם צריכים עזרה רפואית מי נותן להם את זה?      

ערן דילון: הסהר האדום נכנס עד המעבר ומהמעבר זה מד"א

אורי סביר: אתם רואים פה חצי, השכונה השנייה שהיא בדיוק אותו דבר זה מחנה פליטים שועפט ששם לשמחתנו, אני אומר כעירייה, כן יש לה משטרה, כל הסמכות הביטחונית היא של המשטרה ושם הם מחליטים מתי הם נכנסים ומתי לא

אורי סביר:  אני אומר את זה בהתייחסות למה שאמר פה הממ"ר, אין ספק שאנחנו חושבים ובטוחים שזו תקלה שהצבא כרגע שולט פה ומדינת ישראל צריכה לשים את התקציב ושזה יהיה תחת סמכות משטרת ישראל

אורי סביר:      שאלת למה זה קרה, אני רוצה לגעת

אורי סביר:  יש אירוע שכולם אוהבים לטפל מתחת לשולחן שנקרא הוכחת מרכז חיים בירושלים עבור ירושלמים

אורי סביר:  אחד מהדברים כדי לשמר את הזכויות שלהם תושבי מזרח ירושלים נדרשים ומחויבים להוכיח שהם גרים בירושלים

אורי סביר:  אם הם עוזבים את ירושלים הם מאבדים את הזכויות שלהם בתור תושב וזה מה שגרם לזה

אורי סביר:  המחירים עלו בטירוף, לא הייתה בנייה מסודרת במזרח ירושלים הרבה מאוד שנים ומה שאתם רואים פה דירות, לא יודע כמה, זה 100,000, 150,000 שקל לכל דירה, אלה העלויות של דירות

אורי סביר:  פה הם אמורים לשלם ארנונה, כשהם מראים את הכתובת פה אז מבחינת משרד הפנים זה הוכחת בעלות

אורי סביר:  אתם תראו את התמונה הזאת גם בשועפט

אורי סביר:  את המגדלים שאתם רואים פה אתם גם תראו שם, כי אין להם ברירה, הם לא יכולים ללכת עוד - - -      

משה סעדה: הם משלמים ארנונה באמת?      

אורי סביר: כן

אורי סביר:  עוד פעם, הרבה מאוד משלמים ארנונה, יש כאלה שיש להם את הפטורים כי - - -     

משה סעדה: יש תקלה בביוב, מי מגיע לטפל?      

אורי סביר: עקרונית הגיחון

אורי סביר:  ניקוז, עכשיו אנחנו יכולים לומר פה שיש פה שכונה שלמה שהיא כמו ונציה בחורף

אורי סביר:  עכשיו בימים אלה יש פרויקט ענק של הסדרת הניקוז הזה

משה סעדה: העירייה מגיעה לטפל פה?     

אורי סביר: העירייה כן, אבל תזכור שזה קבלני משנה שנכנסים

אורי סביר:  אבל אולי ניתן רגע לנדרה לדבר, בתור זאת שאחראית על כל העוטף שלנו כעירייה

נדרה ג'אבר: אני מנהלת את המינהל הקהילתי בעוטף ירושלים בשתי השכונות, גם מחנה שועפט וגם כפר עקב ואני זאת שנכנסת ביום יום ואני רואה וחווה ומרגישה את אופי החיים שלהם בפנים ואני יכולה להגיד בפה מלא שאין שם חיים, יש הישרדות, הישרדות של היום יום, לרוב בגלל המחסום וגם מה שהולך בפנים

נדרה ג'אבר:       אני רוצה להגיד שההיכרות שלי היא היכרות מאוד עמוקה עם התושבים, רוב המבנים פה שאתם רואים שברובם הקומות העליונות לא מאוכלסות, פשוט הבעלים הם מהשטחים, הם מהרשות, הם לא ירושלמים אפילו, הם מנצלים את הזיקה של התושבים שהם רוצים להוכיח את התושבוּת ואז יש להם כסף, הם באים ובונים, למה? כי אף אחד לא עוצר אותם כי יש להם כסף ויש להם אינטרס שם

נדרה ג'אבר:       התושבים, אם המפגש הזה היה בפנים הם היו אומרים לכם בפה שלהם שהם רוצים את האכיפה, הם אומרים את זה, הם רוצים את זה ביום יום

נדרה ג'אבר:  הם כן רוצים להרוס, לעצור לפחות את הבתים כי היקף הבנייה, כל יום, אם מתכננים כביש, חוזרים עוד חודשיים עם מודד או מהנדס אנחנו לא מוצאים את הכביש הזה

נדרה ג'אבר:  זה ברמה הזאת

אורי סביר: אין להם אפילו מים מספיק לכל השכונה הזאת

נדרה ג'אבר: מים אין בכלל לכל הקומות, הם רוכשים מים במכלים

נדרה ג'אבר:  שתבינו מה גודל הבעיה בפנים, התושבים, הם אמרו שעדיף, אם כל השירותים ייכנסו עם ליווי של הצבא אז למה שלא ייתנו את האחריות דווקא למשטרה הכחולה? באמת אני לא מבינה הרבה בזה, אבל עדיף שהמשטרה היא זו שתטפל בפנים כמו המודל שעשו במחנה שועפט, והתוצאות, אמנם זה רק בשנים האחרונות, אבל אפשר להתחיל להרגיש את התוצאה

נדרה ג'אבר:  מש"מים, יש במחנה שועפט, הוא באמת נוכח שם, בגלל הנוכחות הצמודה של המשטרה

נדרה ג'אבר:  צריך ליישם את זה גם פה מאוד קרוב

נדרה ג'אבר:       שאל האדון לגבי מה קורה אם אישה רוצה להתלונן, ילד, נער, האמת ש-90% מהתלונות הן נעצרות פה במחסום, או שמשכנעים אותם לחזור או שפשוט הם לא כל כך יש להם - - -     

משה סעדה: בתוך המשפחה?      

נדרה ג'אבר: לפעמים זה לא בתוך המשפחה, האדם שאתה רוצה להתלונן עליו הוא עוצר אותך במקום ובאיומים וגם המרחק לתחנה של נווה יעקב

משה סעדה: אבל אם גונבים לבן אדם, הורסים לו, האם זה הרשות מטפלת בדברים האלה? השבט עצמו? מי מטפל?      

נדרה ג'אבר: לא, הרשות לא נכנסת כמשטרה לטפל, אבל יש את המנהג הערבי הזה שפשוט מסיימים את זה בתוך המשפחה, סולחה או משהו כזה, אבל גם אני רוצה להתייחס לנקודה של כיבוי אש ועזרה ראשונה

אורי סביר: אבל תספרי להם מה היה כשהייתה שריפה

נדרה ג'אבר: זה כבר הגבר השני בשנה האחרונה שנשרף למוות בתוך הבית, משתי סיבות, גם בגלל שכיבוי האש חייב את הליווי של הצבא בשביל להיכנס וגם בגלל שאין מים, פשוט זרם המים לא עולה לקומות האלה

אורי סביר: גם אין שני חדרי מדרגות, שהחוק מחייב בכזה גובה, אין מערכות כיבוי אש, אין כלום

אורי סביר:  כאילו בונים הכי זול שאפשר

משה סעדה: זה גם יכול לא לעמוד ברעידת אדמה כי זה נבנה בלי אישורים

סעדיה מרציאנו: אם כל הבניין הזה קורס זה אירוע חירום

סעדיה מרציאנו:  מי אחראי? המפקד המשטרתי לוקח פיקוד על הזירה? אני שואל

סעדיה מרציאנו:  זה ברור לי

קריאה: אנחנו יודעים איך זה עובד

סעדיה מרציאנו: נכון

סעדיה מרציאנו:  זה בדיוק מה שאמרתי על הסמכות והאחריות וכו'

סעדיה מרציאנו:  אבל כל שבוע או כל שבועיים יש לנו פה פיצוצים של בלוני גז, חיבורים פיראטיים, הכול פה אלתורים, היא אמרה את זה נכון, ועוד פעם אני אומר, בסוף יש את הקונפליקט הזה גם של כוחות ההצלה, שאומרים: מה, בשביל להציל בן אדם בעומק השכונה אני מסכן עכשיו שמונה אנשים כי יורים בי, מהמחסום אני מלווה בירי

סעדיה מרציאנו:  אז צריך להבין שהכניסה פה לא תמיד היא חלקה וטובה

משה סעדה: נפגוש בסיור גם את נציגי הצבא?      

סעדיה מרציאנו: לא

משה סעדה: אולי הם ישיבו לחלק מהתשובות

צביקה פוגל: אנחנו נזמין אותם אלינו

צביקה פוגל:  זה בדיוק העניין, כל השאלות שעולות פה, אני מבחינתי נקודה ראשונה כבר - - -      

סעדיה מרציאנו: החירום זה על הפרק

סעדיה מרציאנו:  אנחנו כל פעם שואלים את עצמנו ואנחנו כל פעם מגיעים לאותה נקודה ללא מוצא ואני אומר לך, אדוני, עד שלא ניכנס פה על בסיס יומי העסק רק יילך ויחמיר

סעדיה מרציאנו:  אין פה משהו אחר

עמית הלוי: אני לא זוכר את הסטטיסטיקה, אבל יותר ויותר בגלל הרצף, בין רמאללה עד כאן למעשה רצף אחד, זה שימש כמסלול מרצחים בכל הפיגועים שאנחנו מכירים לפני שנה וזה, אתם יודעים לומר? כלומר הנוכחות כאן בפנים היא לא רק עניין של ההיבטים האזרחיים, ואולי גם הפוזיציה הזאת היא פוזיציה - - -     

נדרה ג'אבר: הם לא גרים פה, האנשים, זה לא מספיק מתאים להם מבחינת רמת חיים

נדרה ג'אבר:  מה שכן, וזו נקודה מאוד חשובה, הכביש הראשי של כפר עקב הוא הכביש היחיד שמוביל גם את הפלסטינים לצד השני, אין להם עוד כביש

נדרה ג'אבר:  זאת אומרת פעם הוצע לצבא איזה שהוא כביש חלופי דרך רמאללה שהוא ישרת אך ורק את הפלסטינים וזה באמת יסיט את כל התנועה שלהם והם לא חייבים להיכנס כחובה

עמית הלוי: אני אומר, בסך הכול יש פה רצף משועפט עד רמאללה, סך הכול זה משמש את מסלול הטרור כשהוא קורה

קריאה: אתה יכול להגיע ללא שום בדיקה

צביקה פוגל: מה אנחנו יודעים, לא מודיעינית, אבל מבחינת פוטנציאל פח"ע, יש פה תאים?      

קריאה: לאורך השנים המקום הזה הוציא 17 מפגעים

סעדיה מרציאנו: אני לא חושב שזה המקום, אבל הרבה בריחות יש כאן, כי זה קל, פה וקלנדייה, עוברים את המחסום

סעדיה מרציאנו:  אגב, הפיגוע האחרון שהיה, אתה מכיר, בסוף עוברים על דרך המלך

סעדיה מרציאנו:  צריך גם לזכור שהיכולת לאכוף ולבדוק כל בן אדם במחסום היא אפסית, זה פרוץ

סעדיה מרציאנו:  גם מפה אתה הולך לכל נקודה שאתה רוצה באיו"ש, לכל נקודה, אין לך יותר מחסומים

סעדיה מרציאנו:  אתה אולי תיפגש בג'יפ צבאי

נדרה ג'אבר: אני יכולה ל - - - השאלה שלך, למרות שאני לא הייתי בשיחות האלה, אני מקשרת את זה לתנאי החיים בפנים ומה הנוער רואה ביום יום, אמיתי אני אומרת, גם בתוך מוסדות החינוך, שהבקרה היא פחות מאשר כל מוסד חינוך בתוך ירושלים

נדרה ג'אבר:  חלק מהמקרים, לפני שנתיים היה יותר הדור הצעיר, הנוער, אני מקשרת את זה באמת לתנאי החיים המאוד מאוד קשים, גם חברתית וגם כלכלית

עמית הלוי: בסוף יש פה פלסטיניזציה שמגיעה גם לטרור וגם לפיגועים של המרחב הזה

סעדיה מרציאנו: תראה את תכני הלימוד בבתי הספר, ברשת האינטרנטית, זה פרוץ

סעדיה מרציאנו:  אני חושב שהאכיפה, ואני אומר את זה בתור מי שאנחנו כל הזמן מתמודדים עם זה, כמשטרה כשאנחנו רואים סרטונים ואנחנו רואים כל מיני הסתות ולוקחים את האירוע ומצליחים לנטר אותו בכל מיני דרכים

סעדיה מרציאנו:  כשזה מגיע לציר של האכיפה, של לבוא ובאמת, אז מותר להגיד: זה לא קרה פה, זה לא קרה שם, מקום העבירה, גיל החשוד, כל מיני מאפיינים שאני חושב, ובכוונה אני פונה אליכם, כי אני חושב שצריך להתחיל להילחם על הדברים האלה

סעדיה מרציאנו:  שני פיגועים תוך חודש, ילדים בני 13, בירושלים, אחד בסילואן, אחד בשועפט

סעדיה מרציאנו:  ילדים בני 13 בפיגועים קטלניים, לכן אני אומר שאנחנו צריכים להפנים שגיל החשוד הוא כבר לא משהו שצריך לשחק לטובתו כל הזמן

עמית הלוי: הכניסה והיציאה מבוקרת? אתה יודע, נניח עכשיו נכנסו לרמדאן, נכנסו, יצאו

סעדיה מרציאנו: הם יכולים להיכנס, הוא לא עשה רישום מתי הוא נכנס

עמית הלוי: לא, מאיו"ש

עמית הלוי:  אנחנו מדברים עכשיו על הרצף מאיו"ש שמגיע לירושלים, גם עקב העובדה שאין פה נוכחות רצינית של משטרה

סעדיה מרציאנו: יש חורים שנכנסים לא דרך המעבר, ברור לך

עמית הלוי: זה משהו אחר

סעדיה מרציאנו: אבל מי שעובר במעבר אמור להיות רישום

משה סעדה: על החורים האלה אתם מפקחים, או שזה המעבר הפתוח ש – ?     

סעדיה מרציאנו: זה באחריות צה"ל

משה סעדה: אבל יש חורים קבועים?      

קריאה: התשובה היא כן, חורים קבועים

סעדיה מרציאנו: אני אתן דוגמה

סעדיה מרציאנו:  ברמדאן הרבה אנשים רצו להגיע להר הבית להתפלל ופה המעבר התפוצץ מאנשים, יש שלב שאין מה לעשות, אתה אומר לעצמך או שאני מתחיל להכניס ועושה את הבידוק סלקטיבי או שאני מקבל פה את האירוע או שפה מתפוצץ לי אירוע של דוחק או אירוע בטיחות שמביא להרוגים

סעדיה מרציאנו:  אלה כל הזמן שיקולים שאנחנו צריכים כל הזמן לדון בהם

אורי סביר: אני רוצה לפנות גם בפן האזרחי, אתם הוועדה לביטחון לאומי אבל אני בכוונה רוצה לנצל עכשיו מה אנחנו כעירייה, כי אין ספק שאנחנו לא גוף ביטחוני, אבל אנחנו רוצים לתרום את חלקנו בפן האזרחי

אורי סביר:  אני אתן דוגמה, פה מאחורי הבניינים האלה יש 87 דונם שרשומים בטאבו על קק"ל, אנחנו כעירייה, ויש החלטת ממשלה, ביקשנו שיעבירו את זה אלינו כדי שאנחנו נבנה שם קרית חינוך

אורי סביר:  כל אחד מבין ש-87 דונם כמה כיתות, כמה שירותים לציבור אנחנו יכולים, עד היום כבר למעלה משנה וחצי אנחנו לא מצליחים לקבל את זה כי אונר"א יושבים שם, כי יש שם עכשיו אירוע מדיני

משה סעדה: הם יושבים שם בניגוד לחוק? הם פלשו?     

אורי סביר: אונר"א התיישבו שם, עם משרד החוץ כרגע אנחנו כל הזמן בשיג ושיח האם כן אפשר, האם אפשר לפחות להיכנס לשטח שהם לא יושבים בו פיזית, כי זה 87 דונם, הם לא יושבים בכל השטח

אורי סביר:  כל יום שהדבר הזה מתעכב זה פחות שירות שאנחנו באמת שולטים בו כביכול ומפקחים עליו ואנחנו רוצים לתת להם באמת את הדבר הכי טוב

אורי סביר:  לדוגמה, שיטת החינוך הישראלית - - -     

צביקה פוגל: איזה מעורבות יש לכם בחינוך שם?      

אורי סביר: חלק מהבעיה של הסכמי אוסלו שנתנו להם את האופציה לבחור בין השיטה התאוג'ית לבין השיטה הישראלית

אורי סביר:  למה עשו את זה? תקלה

אורי סביר:  אנחנו מבינים היום

אורי סביר:  אני לא מדבר במובן של להפוך אותם לציונים, אלא במובן של איזה כישורים אתה נותן לאותו בן אדם שמסיים את התיכון, האם הוא יכול אחר כך ללכת ללמוד באוניברסיטאות הישראליות וגם להצליח? או שאין לו בכלל כישורים והוא צריך להמשיך באוניברסיטאות בגדה ובאמת שיהיה לו הרבה יותר קשה גם למצוא תעסוקה, שלא לדבר על החיכוך הביטחוני, כי אני לא רוצה להיכנס לפן הביטחוני

אורי סביר:       המטרה שלנו פה לפתוח בתי ספר שהם ילמדו בשיטת החינוך הישראלית כי כל בתי הספר שאנחנו פותחים היום, וראש העיר ייגע בזה, זה רק שיטת החינוך הישראלית

אורי סביר:  יש לזה כסף, המדינה מקצה לזה כסף, בונים הרבה בתי ספר ופה אנחנו רוצים לעשות את זה

אורי סביר:  החסם שלנו זה קרקע במזרח ירושלים, אז עד שיש לנו פה קרקע את זה אנחנו רוצים לעשות

אורי סביר:      אני אתן עוד דוגמה

אורי סביר:  יש לנו פה שטח שאנחנו רוצים לעשות מגרשי ספורט, כי אין בכלל מגרשי ספורט, אין

אורי סביר:  יש שטח, אבל אמרנו ביחד עם התושבים שלא יכול להיות מצב שאנחנו נבנה מגרש כדורגל ובינתיים יהיה להם ונציה כי כל שנה יכולים למות פה אנשים

אורי סביר:  השקיעו פה כרגע שמונה מיליון שקל וארבע שנים אנחנו מול קשת צבאיים, לא נותנים לנו להרים את החומה, שאנחנו צריכים לעבור מתחת לחומה כי הניקוז צריך ללכת למקום אחר

אורי סביר:       אז תמיד יש סיבות למה לא, כי יש משחקי כוחות ואני לא יודע אם אתם מכירים

אורי סביר:  אני אומר את זה בכוונה פה, אני מנצל את זה, כי מי שסובל פה זה עשרות אלפי אנשים ומחר בבוקר כשיהיה גשם, אתם תראו סרטונים, זה ונציה

אורי סביר:  תזכרו שאין פה ניקוז וילדים לא יכולים ללכת לבית ספר והמכוניות של אנשים מוצפות עד מעל לגג, שלא לדבר על הנזקים והכול אבל באמת סכנה

עמית הלוי: בתי הספר שקיימים היום בכפר עקב, הם ממלכתיים או מוכש"ר?      

אורי סביר: אנחנו ניגע בזה בצורה מסודרת בעירייה, אבל יש פה בית ספר אחד שאנחנו – זה רק מבנים שכורים, דרך אגב, אז אתם מבינים גם מה הרמה של הבניינים פה שבהם הילדים לומדים

אורי סביר:  הצלחנו לפתוח פה בית ספר אחד שהוא ישראלי, אבל תזכרו שכל בוקר אלפי ילדים נוסעים שעתיים לכל כיוון כדי להגיע לבתי ספר בתוך העיר

אורי סביר:  כי חלק מהילדים לומדים בתוך ירושלים, בבית חנינה ושועפט

אורי סביר:  רק ממחנה הפליטים שועפט סדר גודל של 5,000 ילדים עוברים את המחסום

צביקה פוגל: עוברים את הבידוק כל יום?      

אורי סביר: עוד פעם, מה הבידוק שהם עוברים, יש פה את מי לשאול, אבל זה בדיוק אותו קהל

משה סעדה: הוא נאלץ לעבור מחסום

אורי סביר: עדיין אני אומר, זה פקקים, כי בסוף זה צוואר בקבוק שכולם צריכים לעבור בו

משה סעדה: באותה שעה גם

אורי סביר: רק כדי להשלים, אנחנו, העירייה, קנינו שטח בתוך מחנה הפליטים שועפט, שכונת ראס חמיס, ואנחנו מקדמים שם בנייה של מעל 100 כיתות לימוד

אורי סביר:  זה פרויקט של 300 מיליון שקל כי אנחנו מבינים, אם אנחנו לא נביא אליהם את השירות ואנחנו נשלים את ה - - -     

משה סעדה: ואז אתם שולטים בתכנים

אורי סביר: לא רק זה

אורי סביר:  אני רוצה שירגישו שמישהו בכלל סופר אותם

אורי סביר:  אני רוצה שאותו ילד כשהוא קם בבוקר, שהוא יגיד: יש מישהו שבאמת דואג לי, יש מישהו שסופר אותי

משה סעדה: אתה נכנס לשם?      

אורי סביר: אני נכנסתי כמה פעמים

אורי סביר:  עוד פעם, אני נכנס, להגיד לך שאני בטוח פה? לא, אבל כן, נכנסתי, כי אין לנו ברירה

אורי סביר:  גם ראש העיר היה בפנים, אבל שתבינו, זה בערך כמו קסבה, להיכנס לקסבה

אורי סביר:  אני כל כך מזדהה עם מה שהמשטרה פה אומרת לכם ואני גם באמת לא יכול להגיד לך שאם יש פה אירוע אם זה נכון לסכן וכמה לסכן כוחות ביטחון

משה סעדה: מצד שני אם תהיה תחנת משטרה

אורי סביר: פה זה לבוא ולעשות תכנית כוללת

משה סעדה: זה סיבה ותוצאה

אורי סביר: זה לא יכול להיות משהו חלקי

אורי סביר:  קטונתי, יש מומחים ממני

צביקה פוגל: לפני שאנחנו ממשיכים אנחנו ניתן גם לרונן להגיד משהו

נדרה ג'אבר: בתחום החינוך, אני חושבת ש-150,000 תושבים זה כן מצדיק שתהיה מחלקה לחינוך בתוך השכונה פה שיש ברשויות המקומיות, במקום שהם יתנהלו דרך מחלקה שנמצאת בתוך עיריית ירושלים שהיא מתנהלת על ידי משרד החינוך

נדרה ג'אבר:  אני מדברת כאשת חינוך, אני חושבת שזה כן ייתן פתרון לבקרה והפיקוח לפחות

נדרה ג'אבר:  אמרנו תכנית פלסטינית, תכנית ישראלית, אפשר גם שניהם להמשיך עוד כמה שנים, אבל לפחות שכן תהיה בקרה על שתיהן

משה סעדה: מי שרוצה לקבל שירות חייב להגיע לעיריית ירושלים?      

אורי סביר: מה זאת אומרת חייב להגיע? קודם כל הם יכולים להתקשר ל-106

אורי סביר:  ניקיון נותנים פה, גיחון נותנים פה

אורי סביר:  להגיד לך גינון? אם היית נכנס אליהם, אתה רואה לצערי את הכביש, בושה, אני אומר לך שאני מתבייש

אוריאנה אלמסי: כמה פעמים בשבוע המים - - -      

נדרה ג'אבר: יומיים בשבוע ממלאים את המכלים

אורי סביר: אבל למה? זה חלק מהסכמי אוסלו של הקצאת מים, כי המים עוברים דרך הרשות הפלסטינית ומגיעים לפה

משה סעדה: למה?      

אורי סביר: עזוב, לך תבדוק את הסכמי אוסלו

אורי סביר:  למה זה עובר דרך רמאללה? אני לא יודע, אבל זאת המציאות

אורי סביר:  למה זה לא עובר מפה דוּך דרך מקורות? שאלה טובה

נדרה ג'אבר: כי הרשות מעבירה לכאן מים אחרי כולם, אחרי שהיא מחלקת למי שהיא רוצה

נדרה ג'אבר:  התושבים מכירים את זה ויודעים את זה, כולנו מכירים את זה, אבל הם מקבלים האחרונים

צביקה פוגל: בהסכמי אוסלו נקבע שרוב המים שיפותחו במסגרת שטחי הרשות יהיו על ידי הרשות

צביקה פוגל:  כפר עקב הוא תוצר של אחרי הסכמי אוסלו ולכן מי שנותן לו את המים זה - - -     

משה סעדה: אבל זה לא שטח רשות

צביקה פוגל: נכון, זה בדיוק הדבר שאנחנו ניכנס אליו

רונן יוספי: בוקר טוב לכולם

רונן יוספי:  התפיסה המבצעית של עוטף ירושלים כוללת בתוכה שלושה אגפים מרכזיים, שלוש סוגיות מרכזיות

רונן יוספי:  האחת זה הסיפור של המעברים, היישובים וכל מה שקשור בהיבטים של המכשול

רונן יוספי:  16 מעברים קיימים בעוטף ירושלים, מהם ארבעה גדולים שזה מעבר קלנדייה, שנמצא פה ותיכף נדבר עליו, מעבר אחר לזיתים וביתוניא, שהוא המעבר היחידי היום למעבר סחורות

צביקה פוגל: רק בביתוניא עוברות סחורות?      

רונן יוספי: רק בביתוניא, וככל שאנחנו מתקדמים עם הסיפור של הסחורות ובעיקר גם לתת איזה שהוא מרקם חיים בהקשר של המעברים, להכניס את הסחורות הללו פנימה, למעשה אין תשתיות של בידוק במעברים

רונן יוספי:  אם אנחנו מסתכלים פה על מה שמונח מתחתינו, מעבר קלנדייה מנקז לתוכו גם את הכפר קלנדייה וגם את כפר עקב כשלמעשה מה שחוצה ביניהם, אנחנו מזהים את ציר התנועה, הוא ציר תנועה, אבל כל מה שקשור בהיבטי אמל"ח, פח"ע, פלילי, פעילות שקיימת כל הזמן, אין איזה שהוא מחסום או מכשול שמהווה משהו בהיבט של למנוע כל מה שקשור בהיבטים האלה שציינתי

רונן יוספי:       המעברים האלה הוקמו לפני 20 שנה וככל שהאוכלוסייה מתקדמת בגידול הטבעי שלה והיבטים של משטר התנועות שהוקם פה, שהוא מאוד מאוד משמעותי, בעיקר לתושבי חבל בנימין, אנחנו מתמודדים עם זה לא מעט, מה שהיה לפני 20 שנה נשאר עומד בעינו

רונן יוספי:  זאת אומרת שהנתיבים הם אותם נתיבים אבל האוכלוסייה גדלה ואנחנו מקבלים חדשות לבקרים תלונות, הלנות כאלה ואחרות שאגב הן צודקות

רונן יוספי:  קחו למשל את מעבר קלנדייה, כל מי שרוצה להגיע מכיוון חבל בנימין נתקע במחסום חיזמה ומגיע לפה

רונן יוספי:  כל מי שיוצא מכפר קלנדייה ועקב מגיע לפה ושעות על גבי שעות

רונן יוספי:       מה שאמר פה סמי, יש פה אתגר שהוא מתמשך ורצוף

רונן יוספי:  פעם אחת זה הסיפור של מרקם חיים, כי אתה רוצה להכניס את האנשים פנימה ולא להגיד אני כרגע ממגן את עצמי ואני עושה בידוק שהוא הגבוה ביותר ואני בודק כל רכב

רונן יוספי:  אתה לא יכול לעמוד בזה ולכן האתגר פה הוא מאוד מתמשך ומאוד רצוף

רונן יוספי:       מה שנעשה פה במעבר קלנדייה בהיבט של השינוי, קודם כל אנחנו רואים את הגשר הזה שנבנה לפני כמה שנים, גם בהקשרים של הרמדאן וגם בכלל, והציר המשוקע שהיום נכון לעכשיו הקבלן לא עומד במה שהוא התחייב

רונן יוספי:  זה היה אמור להסתיים בשנה שעברה

משה סעדה: מה זה אומר הציר המשוקע?      

רונן יוספי: זה ציר שבסוף ירווח את התנועה של כל תושבי בנימין, פחות עומס על חיזמה, יציאה מהציר המשוקע, ציר 45, מרכז הארץ, או לכיוון ירושלים

רונן יוספי:  עד כאן

צביקה פוגל: אמרת 16 מעברים, ה-12 הקטנים הם בשליטה שלך?      

רונן יוספי: כולם, כל המעברים בשליטה שלנו

רונן יוספי:  גם המעברים הם שליטה שלנו, תחת מפקד העוטף

עמית הלוי: אני מנצל את מה שאמר פה רונן לומר בגדול את הגישה שאתה אומר אותה בוועדה

עמית הלוי:  בגדול במקום הלחץ על בידוק או סוג של - - - ובסוף כל השוטרים על פקק אחד ואז נוצר מצב כמו שאתה אמרת שזה בלתי אפשרי, הגישה שאני חושב שאתה מקדם בוועדה זה גישה יותר מרחבית ונוכחות מקסימלית

עמית הלוי:  לכן כשאנחנו מדברים על נוכחות בתוך כפר עקב ותחנות משטרה בתוך כפר עקב ובתי ספר ישראליים, כמו שאתה אמרת, ועטרות, שאגב זו נקודה טובה לדבר עליה, זאת אומרת ככל שיהיו פה יותר התיישבויות יהודיות ונוכחות יהודית, נוכחות מדינתית - - -     

קריאה: משטרתית

עמית הלוי: כן, וגם של יישובים יהודיים, התיישבות יהודית לאורך כל הציר, בסופו של דבר זה מייצר מעטפת ביטחונית הרבה יותר משמעותית

עמית הלוי:  איפה זה עומד, אגב?      

אורי סביר: להבדיל ממך אני לא חושב שזה מה שישנה כרגע את הנושא הביטחוני

אורי סביר:  אני חושב שהנוכחות - - -     

עמית הלוי: פחות חומות, יותר נוכחות יהודית

עמית הלוי:  אם אני עכשיו הולך לכפר עקב ויכול להסתובב שם ברחובות זה אומר שמצבנו טוב

עמית הלוי:  אם אני לא יכול זה כל ההבדל

עמית הלוי:  אם תהיה פה שכונה יהודית יהיו פה יחסים, יהיו פה קשרים טובים של שכנים, תהיה מערכת אחרת

אורי סביר: תזכור שכמעט כולם עובדים בירושלים, ואני אומר עוד פעם, הרוב המוחלט זה אנשים נורמטיביים שרוצים לחיות, יש להם ילדים

אורי סביר:  כולנו לא ילדים וגם אנחנו מבינים שאתה רואה את זה בגיל מסוים שחור לבן ואחר כך אתה מבין שהם כבר חיים, החיים גם יקרים והם רוצים רק טוב לילדים שלהם

אורי סביר:  זה מתחבר למה שסמי אמר, נוכחות, אבל זיקה

אורי סביר:  אם אנחנו נצליח לייצר את הזיקה שלהם, שיבינו שהם שווים במה שהם מקבלים, במה שהם צריכים לקבל, שהם מקבלים בתי ספר נורמליים והם יכולים אחר כך ללכת ולעבוד והם מקבלים פה מגרש משחקים, ואנחנו עוד מעט נראה לכם גם מקומות אחרים שכן הצלחנו לעשות את זה, זה נכון, זה לא יקרה מחר בבוקר, יכול להיות שזה דבר של 20 שנה, אבל אם לא נתחיל גם עוד 20 שנה זה יישאר ככה

אורי סביר:  זה הכול ביחד

עמית הלוי: רשימת בתי הספר במזרח ירושלים, של העירייה, בדיון האחרון בוועדת חוץ וביטחון, שנה שעברה, בתשפ"ב נמצאו בהם מוצרי הסתה חמורים ביותר, לטענת סמנכ"ל משרד החינוך

עמית הלוי:  עיריית ירושלים הייתה אמורה על פי המחשבה הפשוטה של אזרח פשוט לסגור אותם, לא לתת להם רישיון לשנה הבאה, זה ברור לגמרי

עמית הלוי:  מי שמחנך לטרור ולרצח יהודים אנחנו לא יכולים לאפשר לו לחנך שנה הבאה לרצח יהודים, זה דבר בלתי אפשרי בעליל

עמית הלוי:       לכן כשאני אומר כניסה פנימה, למען המטרות שאתה אומר, של חיים טובים וראויים ומשותפים, גם לפי הערכים האמיתיים של ערכי אברהם האמיתיים, לא אברהם המשובש שלפעמים האיסלם הרדיקלי לוקחים את זה, אנחנו צריכים להיכנס פנימה, אין דבר כזה תכנית פלסטינית בי"א-י"ב שמחנכת לרצח, היום, בי"א-י"ב, כמו שנאמר, ובצדק, זה אנחנו צריכים לשנות מן היסוד

עמית הלוי:  כניסה פנימה, באהבה, מי שיפסיק להיות אויב - - -     

אורי סביר: אני רוצה בכוונה לומר פה משהו, אולי תוך כדי תנועה נביא את זה באוטובוס, אי אפשר לכפות על אוכלוסייה כל כך גדולה, שזה 340,000 איש, מחר בבוקר להעביר את הילד שלו מהשיטה התאוג'ית לישראלית

אורי סביר:  אנחנו יכולים וזה החלום שלנו ולשם אנחנו שואפים - - -     

משה סעדה: אתה יכול לפתות לו, לתת לו חינוך יותר טוב, איכותי יותר

עמית הלוי: לא, רגע, שנייה, משה, למה אתה ישר ממהר? מה זה אי אפשר? אומרים לך עכשיו שהוא מחנך את הבן שלו לטרור, אי אפשר? מה זה אי אפשר?      

משה סעדה: עמית, מה שעובר על החוק זה קו אדום

אורי סביר: אני אומר לך שזה לא יעבוד פה

אורי סביר:  אם היינו עושים את זה ב-67' אתה צודק, אם היינו עושים את זה בהסכם אוסלו שאומרים אין יותר, כולם לומדים כמו בסכנין וכמו באום אל פחם, ששם לומדים בשיטת החינוך הישראלית, אתה צודק, אבל אנחנו היום באים, ואני אומר בכוונה, אתם רואים פה למעשה כמעט את כולם ואתם מבינים את הפער בין מה שאנחנו באמת מאמינים שצריך להיות לבין מה שהמציאות מכתיבה

אורי סביר:  דיברו פה על מסוגלות

אורי סביר:  אין היום חיה, ומי שחושב שיש חיה שיעביר מחר בבוקר ויסגור את כל בתי הספר התאוג'יים ומחר בבוקר פותח ישראליים, זה לא יקרה

אורי סביר:  לצערי

עמית הלוי: אורי, מה אני מצפה? אני מצפה שמנהל בית ספר אחד שעשה את זה, יוגש נגדו – לא קרה אחד

אורי סביר: א', אני לא בטוח, אני חושב שאתם יודעים - - -      

עמית הלוי: היו שלושה דיונים

עמית הלוי:  באו למשטרה, המשטרה אמרה שהם לא פותחים כי זה כמובן עבירת טרור, נוהל 14/12, הפרקליטות אמרה שהם צריכים אישור, זה לא קרה

עמית הלוי:  זה לא קרה לא פעם ראשונה, זה לא קרה המון שנים

משה סעדה: אבל מי שאשם זה היועמ"ש

אורי סביר: אני אומר לך שאין מצב שמגיע לדוגמה פוסט או דברים כאלה לראש העיר של מורים שנניח התבטאו והוא מבחינתו לא פועל לפטר אותם, אין כזה דבר, אבל אנחנו חייבים להבין שזה פתרון הרבה יותר ארוך טווח

משה סעדה: אמרת שמרכז החיים שלהם בסוף בירושלים, כולם עובדים בירושלים, אז יש לנו מקל משמעותי, זאת אומרת אם הוא היה עובד ברשות אז אין שליטה עליו, אבל אם הוא יודע שאני יכול למנוע ממנו לעבוד, ממנו, ממשפחתו, זה המון כוח, המון עוצמה, זה החיים שלו

אורי סביר: נכון, אבל 99% הם נורמטיביים, משה

משה סעדה: עדיין, כל אחד חושב על הלחם שלו

צביקה פוגל: לכן בצד האמצעים שאתה רוצה לשים אתה גם צריך פיתוי לצד השני

צביקה פוגל:  זה מה שגם עמית מדבר עליו, על החיבור הזה של אזרחים עם אזרחים

צביקה פוגל:  בסוף אם ברמה הנמוכה הזאת זה מתקיים הוא יש לו פחות עבודה

משה סעדה: כי אותם אנשים עובדים אצלנו והם עובדים מצוינים בירושלים, אז אין סיבה שאני לא אגיע לבקר אותו בבית

משה סעדה:  זה אמור לעבוד, אבל עדיין יש שוליים

צביקה פוגל: משה, אנחנו רק בתחנה הראשונה וכבר הגענו למסקנות

צביקה פוגל:  יש לנו סיור שלם

צביקה פוגל:           (בהמשך הסיור – בנסיעה)     

אורי סביר: אני לא אגנוב לראש העיר את המצגת שהוא יציג לכם בסוף, אבל אני רוצה לומר כמה דברים חיוביים

אורי סביר:  ב-2018 ממשלת ישראל פעם ראשונה בהיסטוריה קיבלה החלטה על תכנית חומש למזרח ירושלים לצמצום פערים

אורי סביר:  מעכשיו עד סוף הסיור אנחנו למעשה נטעם מהפעילות שהעירייה מובילה יחד עם הממשלה במזרח ירושלים, אבל אני יכול לומר אמירה שחשוב לי שתנסו להכניס את זה אולי ולזכור את זה, אם יש משהו שאני רוצה שתזכרו, שהאתגר הכי גדול שלנו כעירייה מתחילת התכנית הזאת היה בכלל לבנות את האמון עם התושבים

אורי סביר:  אף אחד לא האמין שאנחנו באמת רוצים לבוא ולעשות משהו חיובי עבור התושבים

אורי סביר:       אני אתן לכם דוגמה, שלא נראה את זה היום, הגעתי לעיסאוויה בתחילת התפקיד שלי ושאלתי את התושבים: מה אתם רוצים מהעירייה, מה יעזור לכם כדי להבין? אמרו לי: יש פה איזה שטח, אנחנו רוצים לבנות גינה, גן משחקים

אורי סביר:  עיסאוויה, 25,000 אנשים, אין גינת משחקים אחת

אורי סביר:  חזרתי לעירייה, אמרתי לראש העיר: אנחנו צריכים מיליון שקל, אמר לי: קיבלת מיליון שקל, תעשו גן

אורי סביר:  כשבנו את הגן, הילדים של עיסאוויה שאלו את אלה שבנו האם בונים פה גן חדש לתושבי הגבעה הצרפתית

אורי סביר:  אני לא צוחק, אני מדבר איתכם בשיא הרצינות, הנה, יש פה עד

אורי סביר:  זה מה שקרה, הם לא האמינו שבונים להם גינה

אורי סביר:       אני אומר לכם, ההתרגשות, לבוא בערב ולראות את הילדים שם משחקים, ואתם מבינים שכל ילד שמשחק שם אז הוא לא עושה דברים אחרים

אורי סביר:  זה מה שהתחיל לייצר את האמון

אורי סביר:  ולמה חשוב לנו אמון? כי אין ספק שהפתרון פה הוא פתרון שגם מצריך ומחייב מצד התושבים מהלכים מאוד מאוד משמעותיים, לדוגמה היום אנחנו נמצאים כבר במצב שתושבים מבינים שהם מוכנים להרוס בעצמם את הבתים שלהם כדי לבנות חיים יותר טובים

אורי סביר:       ראש העיר יפרט על זה יותר בהרחבה, אבל קפיצת המדרגה שאנחנו רואים עכשיו בימים אלו ואינשאללה שבעוד שבועיים, ביום ירושלים, תאושר תכנית החומש הבאה, אנחנו באמת רוצים לראות את קפיצת המדרגה ואם תכנית החומש הראשונה הייתה גם המון תכנון, כי מה לעשות, במדינת ישראל תכנון סטטוטורי לוקח המון זמן, אנחנו מקווים ומעריכים שכבר יתחילו לראות הרבה יותר את הפירות

אורי סביר:      קצת לאיפה אנחנו נוסעים עכשיו

אורי סביר:  אנחנו נוסעים עכשיו אולי למקום הכי מיוחד ברמה העסקית שיש היום בירושלים

אורי סביר:  במזרח ירושלים בערך 95% מהקרקעות שלהם הן קרקעות פרטיות, לא קרקעות של רמ"י, קרקעות שלצערנו לא רשומות בטאבו הישראלי כי בשנת 66', לפני 67' כששחררנו את ירושלים, הירדנים היו בתהליך של רישום הקרקעות, אבל זה נעצר ולמעשה משנת 67' שום דבר לא השתנה

אורי סביר:  אם אתם עכשיו רוצים לדעת של מי הקרקע פה זה אירוע, זה מס רכוש, ואתה מבין שגם משנת 67' כמה ידיים זה עבר, אף אחד כמובן גם לא דיווח על עסקה כי זה - - -     

סעדיה מרציאנו: זה מה שקורה עכשיו בשייח' ג'ראח, אגב

אורי סביר: נכון, ולמעשה היום אף תושב במזרח ירושלים לא יכול לקבל מימון לבנייה, כי הם לא יכולים לכת לבנק ולהגיד: יש לי רישום בטאבו, אני ממשכן את הקרקע, תנו לי עכשיו כסף לבנות

אורי סביר:  לכן לעשות פה עכשיו פרויקטים, אני מדבר איתכם על פרויקטים משמעותיים, לא בנייה של ארבע קומות, זה אירוע פיננסי מורכב, זה מאוד מאוד מסובך

אורי סביר:      מה שאנחנו הולכים לראות פה זה מקום שאיש עסקים אמריקאי ירושלמי, שהוא אסף פה הרבה מאוד קרקע בכסף שלו והוא הולך להרים פה משהו שהוא יותר גדול מקניון מלחה

אורי סביר:  מדברים פה על סדר גודל של 123,000 מטר מרובע בנייה בשלבים והמשמעות בכמות של התעסוקה, מקומות העבודה שהוא מייצר, פתאום הוא נותן להם מקומות שהם יכולים להסתובב בהם בסופי שבוע, כי פה אין שום בעיה שהמקום הזה יהיה פתוח בסופי שבוע, הוא הולך לעשות פה רובע של מסעדות, למעלה מ-30 מסעדות שיהיו פתוחות בסופי שבוע

אורי סביר:       המשמעות לכלכלה המזרח ירושלמית היא דרמטית ואנחנו כעירייה בגלל זה מראים לו כל הזמן שאנחנו מחבקים אותו כדי להראות לתושבים שזה חלק מהיכולת שלנו

אורי סביר:  123,000 מטר מרובע זה לפי דעתי מעל 10,000 מקומות תעסוקה וזה גם משמרות וזה כל מיני דברים נוספים

אורי סביר:  איפה הבעיה שלו? אני אומר את זה חד משמעית, זה במימון

אורי סביר:  אם יש אחד הדברים שאני חושב, אמנם אתם לא ועדת כלכלה ולא ועדת הכספים, אבל אני חושב שמדינת ישראל חייבת לחשוב מה הפתרון שהיא נותנת לכאלה דברים ברמה של הערבויות נניח, האם אנחנו יכולים להעמיד ערבויות מתוך תפיסה שכזה דבר זה משנה דרמטית את איכות החיים וממילא כתוצאה מזה את כל מה שאנחנו רוצים לראות, את כל הנושא הביטחוני ואת כל הנושא – ברגע שנשפר להם את איכות החיים מן הסתם זה גם יפחית את האינטרס שלהם ללכת ולחפש דברים כאלה

אורי סביר:       הבנייה פה היא בנייה חוקית לחלוטין, הוא משלם את כל ההיטלים

אורי סביר:  אתם תראו שם, זה קטע, אתם תהיו בשוק עכשיו, אנחנו עדיין בשוק כשאנחנו רואים את הבנייה שהוא עושה

אורי סביר:  אז אנחנו כבר יורדים, ניתן לכם לראות את זה ואני מקווה שקצת תתחילו גם להבין, אנחנו כעירייה, בכוונה טיפה להתרחק מהנושא הביטחוני, מה אנחנו כעירייה רואים וחושבים שהתפקיד שלנו ביצירה של מרקם החיים

אורי סביר:  ותזכרו, אנחנו כל הזמן מסתכלים איך אנחנו מאחדים את ירושלים, ירושלים מאוחדת זה לא סיסמה, אלא זה משהו שאנחנו צריכים להרוויח אותו יום יום

אורי סביר:      מה שאתם רואים פה בצד ימין זה המרכז המסחרי, השלב הראשון

אורי סביר:  כרגע היזם עצמו נמצא בניו יורק, אבל הבן שלו והחתן שלו שעובדים אצלו ילוו אותנו

אורי סביר:  יש פה לדוגמה את סניף קפה קפה, אני חושב עם ההשקעה הכי גדולה בארץ

אורי סביר:  נראה לי שהשקיעו פה שלושה מיליון שקל, שתבינו את ההיקפים של ההשקעה פה

אורי סביר:  היום הרשתות הגדולות רצות לפה כי הן מבינות את הפוטנציאל

אורי סביר:  בהתחלה הם לא האמינו, אבל לדוגמה סופר פארם לא באו בהתחלה, עכשיו הם רצים אחריהם

אורי סביר:  רשתות בין-לאומיות יגיעו לפה

אורי סביר:  זה באמת בן אדם עם חזון מדהים

אוריאנה אלמסי: יש להם כושר קנייה? כוח קנייה יש להם?      

אורי סביר: תושבי מזרח ירושלים בכלל בחברה הערבית קונים, קונים הרבה

אורי סביר:  תלכו לכל הקניונים בירושלים, אתם תראו את כולם

אורי סביר:  וכן, המחירים פה של השכירות מאוד לא זולים, אם מישהו חושב שהקפה פה בחינם, ממש לא

אורי סביר:           (בהמשך הסיור – בקניון)     

אורי סביר: אנחנו ניכנס פה לקניון ותראו

אורי סביר:  סוכנות הדואר

אורי סביר:  סוכנות דואר במזרח ירושלים זה דבר שהתושבים מאוד שמחים בו

אורי סביר:  הוא קיבל זכיינות לפתוח והוא בא לדואר ורב עם הדואר שייתנו לו לפתוח ארבע עמדות ולא שתיים, אמרו לו: אתה לא תרוויח כסף, הוא אמר: אז מה? אני צריך לתת שירות

אורי סביר:       אם תרד רגע ותראה פה את החניון אתה תראה את החניון של ממילא, הכול אפוקסי, הכול מואר

אורי סביר:  אבל תיכף אני אראה לך איפה החסמים שלו

אורי סביר:  יש פה קו ניקוז שמוביל מרמאללה שהכול עובר איפה שהוא רוצה לבנות את הפרויקט הגדול

אורי סביר:  25 מיליון שקל שאנחנו צריכים לשים שם, מאיפה יש 25 מיליון שקל להזיז קו ניקוז?     

צביקה פוגל: בסדר, אנחנו נעזור

אורי סביר: אז אתה מבין שהכול פה זה מקשה אחת

אורי סביר:  הרחוב הזה אמור להמשיך ישר, אתה תלך לסוף הרחוב אתה תראה מדרגות

אורי סביר:  זה רחוב שאמור להיות פתוח

אורי סביר:  למה? כי הכול פה מתנקז

אורי סביר:  אבל זה בסוף 10,000 מקומות תעסוקה

צביקה פוגל: שזה הדבר החשוב

אורי סביר: וכשאנשים באים, יש להם פה חניון למטה והם לא מקבלים דוח בחוץ כי יש להם איפה לחנות, הם מקבלים שירות ובאים ונהנים וכשתיירים יבואו לפה

אורי סביר:  דרך אגב, גם ברמדאן, חלק מהפעילות אנחנו רוצים לתעל, להוציא אותם גם משער שכם, שיהיו גם בשכונות

צביקה פוגל: 123,000 מטר זה - - -     

אורי סביר: זה המון ארנונה, זה המון מקומות תעסוקה

אורי סביר:  זה היטלי השבחה, היטלי סלילה

צביקה פוגל: על זה אני חושב

צביקה פוגל:  אני הייתי ראש רשות

אורי סביר: היטלי השבחה

אורי סביר:  והם משלמים הכול

אורי סביר:  וכשבן אדם רואה שאפשר לעשות את זה במזרח ירושלים אז הוא אומר: אז גם אני יכול? אני אומר לו: אל תסמוך עלינו, לך תראה

אורי סביר:  אתם תראו עוד מעט את הפארק שעשינו

אורי סביר:  נלך מסביב, נראה לכם גם את הפערים

משה סעדה: המבנים פה והכול לא יותר זול?      

אורי סביר: משה, תבין משהו, במזרח ירושלים היום אם אתה מוצא כזה מבנה אתה מוכן לשלם כמה שהוא יבקש, כי אין לך איכות

אורי סביר:  איפה יש לך מקום שיש לך מקומות חניה, איפה יש לך מקום שאתה יכול להגיע כמו בן אדם ואתה לא תקוע ושם את האוטו ומקבל דוח

אורי סביר:  אין היום, אנשים מוכנים לשלם

אורי סביר:  יש פה אוכלוסייה חזקה מאוד היום במזרח ירושלים

אורי סביר:       כנס, תראה מה זה סניף קפה קפה

אורי סביר:  אני לא סתם מכניס אתכם לפה

אורי סביר:  אנחנו יושבים פה באיזה מקום שאני אומר לכם שאם הייתם באים אליי לפני ארבע-חמש שנים ואומרים לי שיהיה כזה בית קפה במזרח ירושלים אני לא הייתי מאמין

משה סעדה: לא, גם שהרשת ישראלית

אורי סביר: רשת ישראלית יש

אורי סביר:  הרשתות רואות את כוח הקנייה, תזכור, 340,000 איש

משה סעדה: לא, שהם מוכנים להזדהות עם רשת ישראלית, אני מדבר על זה

אורי סביר: לא, הם מוכנים, וארומה וזה, יש פה רשתות מאוד חזקות בקרב הערבים והם גם הולכים לקניון מלחה, אבל אני אומר, כשאתם רואים פה בערב אנשים שיושבים, ואתם רואים פה משפחות ואתם רואים פה חבר'ה צעירים, ופה לפי דעתי גם מותר להם לעשן, אז אתם מבינים שכל מה שנמצא פה, יש לו חיים טובים וזה מה שהם מחפשים

אורי סביר:  מה אנחנו רוצים? לגרום להם שיהיה להם טוב ושלא יצטרכו להתעסק עם דברים אחרים

אורי סביר:       זה לא טריוויאלי שהשקיעו פה

אורי סביר:  במונדיאל לדוגמה היו פה הקרנות של הכדורגל, ורק תחשבו מה המשמעות שאנשים יושבים ככה בסוף היום או בסופי שבוע במקום ללכת ולחפש בעיות

משה סעדה: ישראלי מגיע לפה?      

אורי סביר: ישראלי עדיין לפי דעתי לא מגיע לפה הרבה, אבל אני מעריך שכשיפתחו פה את כל המסעדות ותהיה פה תנועה הרבה יותר ערה, כי הולכים לפתוח פה 25 או 30 מסעדות, משהו כזה, אז זה כן יהיה, כי בסופי שבוע זה יהיה פתוח

משה סעדה: אז הרבה חילוניים ירצו להגיע לפה

אורי סביר: נכון

משה סעדה: זה גם פותר בעיה של ירושלים

משה סעדה:  אבל זה עוד פעם חוזר לפתחה של המשטרה שצריכה לאכוף

אורי סביר: המשטרה פה היא ב-200%, אין להם פה בעיה

משה סעדה: בסוף בסוף בסוף עם כל זה שעיניכם צופיות לצבא בסוף זה שלכם

משה סעדה:  השיטור והמשילות זה אתם

אורי סביר: לא, פה זה כבר נגישות מלאה

משה סעדה: לא, אבל עם נגישות מלאה של המשטרה, אבל אני לא יכול לבוא לשתות קפה?      

סעדיה מרציאנו: אתה יכול לשתות

משה סעדה: לא, אני בטוח כשאני בא לשתות פה קפה?      

סעדיה מרציאנו: אני לא יושב פה, אבל אנשים, יש פה גם יהודים שבאים לפה

משה סעדה: באים לשתות?      

סעדיה מרציאנו: בטח

סעדיה מרציאנו:  מסתובבים, יש פה חומרי בניין, יש פה ירקות, סופרים

אורי סביר: צביקה, אנחנו רוצים להגיע ל-150,000 מטר כאלה, אתה בתור ראש רשות לשעבר מבין מה זה טוב לנו ברמה של היטלים ו –      

משה סעדה: ארנונה

אורי סביר: ארנונה, אתה צודק, כי זו ארנונה עסקית, אתה צודק, אבל רק היטלי ההשבחה והיטלי הסלילה שאנחנו אמורים לקבל זה עשרות אם לא מאות מיליונים

אורי סביר:       אבל אני רוצה להראות לכם איפה החסמים כדי גם קצת לחבר אתכם, אחר כך נביא לכם קפה בדרך לנקודה הבאה

אורי סביר:  אנחנו יוצאים לראות מה קורה בחצר האחורית של המבנה הזה

משה סעדה: אבל למה החצר האחורית הזאת?      

אורי סביר: כי פה קו הניקוז של רמאללה עובר

אורי סביר:  אם אני לא אזיז את הקו הוא לא יוכל לבנות, זה למה

אורי סביר:  זה 25 מיליון שקל

משה סעדה: ואף אחד לא נותן ואז אתה תקוע עם חצי קניון והכול נראה ג'יפה

אורי סביר: זה החלם, שאין איזה משהו שמסתכל בראייה - - -     

משה סעדה: זה בתים פרטיים

אורי סביר: זה פרויקט שלו, למטה זה חנויות, מעל זה או משרדים או דירות להשכרה, רק להשכרה

אורי סביר:  אני רוצה לדבר על משהו, ברשותכם

אורי סביר:  מה שאתם רואים פה, קודם כל מה שהוא בונה פה כרגע זה המסעדות שאמורות להיפתח פה

קריאה: זה בין 30 ל-40, זה תלוי בשטח

אורי סביר: בין 30 ל-40 מסעדות שיהיו פתוחות גם בסופי שבוע, שאף אחד לא פה יוכל להתנגד שיהיה פתוח בסופי שבוע

אורי סביר:  למה אני אומר את זה? כי לנו כעירייה ברמה של התיירות זה מחיה את העיר

אורי סביר:  במקום שיצטרכו ללכת או לבית לחם או לתל אביב יהיה לנו סוף כל סוף מה להציע

אורי סביר:  ולפי מה שאני מבין זה מסעדות איכותיות

קריאה: איכותיות וגם רשתות, יש הרבה רשתות שאנחנו מביאים מחו"ל

אורי סביר: ותוסיפו לזה שיש פה חניונים ויש פה איפה לעצור

אורי סביר:  החניונים תת קרקעיים, יש פה 300 מקומות חניה?      

קריאה: שלוש קומות, זה בערך כ-600 מקומות

אורי סביר: 600 מקומות חניה, בן אדם מגיע, שם את האוטו, לא מקבל דוח וקונה

אורי סביר:  פה זה השלב הבא שאמור להיות קניון מלחה, זה אומר כמעט 40,000 מטר מסחר ועוד שלושה מגדלים של משרדים או בית חולים או בית מלון, סך הכול 150,000 מטר

אורי סביר:  כדי שזה יקרה, קו הניקוז של רמאללה עובר פה באמצע

אורי סביר:  רמאללה, לא ירושלים

אורי סביר:  כשתבואו ביום טיפה פחות נעים אתם תריחו פה את הריח של כל מה שמגיע לפה ותבינו שאי אפשר לעשות פה כלום

אורי סביר:  עלות ההסטה של הקו זה סדר גודל של 25 מיליון שקל

צביקה פוגל: שזה מונח לפתחנו?      

אורי סביר: כן, אנחנו צריכים לעשות את זה

אורי סביר:  נכון, יגיעו רגע, אתה מקבל היטלים ואתה מקבל זה, אבל אתה מקבל את זה - - -     

צביקה פוגל: אתה צריך מימון עכשיו

אורי סביר: בדיוק, אין לראש העיר עכשיו מאיפה להוציא 25 מיליון שקל כדי לעשות את זה

צביקה פוגל: אתה רוצה הלוואה?      

אורי סביר: ופה, מה שאנחנו אומרים, שבמזרח ירושלים, אפרופו הלוואה, הרבה מאוד צריך להיות קדם מימון

אורי סביר:  התחלנו לדבר על זה עם אגף התקציבים באוצר ואני מנצל את זה שאתם פה כדי שתהיו שגרירים שלנו ושיבינו שקדם המימון, ואחר כך אין לנו שום בעיה להחזיר את זה, כשנקבל את ההיטלים, הוא יכול לפתוח המון המון חסמים ולשנות בצורה דרמטית את כל המציאות במזרח ירושלים

אורי סביר:  כשיהיה פה כזה דבר אז אנחנו מתכוונים שלקו החום של הרכבת הקלה תהיה פה תחנה ותהיה פה מערכת כבישים שתוביל לפה

משה סעדה: הרכבת הקלה תגיע לפה?      

אורי סביר: הרכבת הקלה אמורה להיות ממעבר קלנדייה, הקו החום, וזה מתחבר לקו שנמצא בשועפט

אורי סביר:  אנחנו מתכננים, חלק מהתכנון זה שתהיה פה תחנה, כי עם כזה פרויקט אין סיבה שלא תהיה פה תחנה, ויש הרבה אנשים שיוכלו להגיע עם רכבת קלה, אבל בלי שאנחנו נחלום על זה, זו מחשבה שהיא עוד חלום, אנחנו לא נוכל גם לראות בעוד עשר, 15, 20 שנה איך נראה בירושלים כזה מקום

משה סעדה: הבתים האלה הם חוקיים?      

אורי סביר: פה, אפרופו, ניתן גם לראש העיר לגעת, אבל אתם רואים פה, תזכרו את זה וראש העיר יסביר לכם על ההתחדשות העירונית שעושים במזרח ירושלים

אורי סביר:  יש כזה דבר שנקרא התחדשות עירונית במזרח ירושלים, זה נקרא אל עקבה, זה סדר גודל של 110 דונם, כמעט הכול פה לא חוקי ובמסגרת התכנית הם יהרסו ויבנו

משה סעדה: את כל הפחונים האלה?      

אורי סביר: הפחונים זה בשטח שלהם, הם יעיפו את זה בשנייה שהם יתקדמו עם התכנית

אורי סביר:  לזה אני לא דואג, הבתים זה כבר אירוע אחר, אבל אני אומר עוד פעם, ראש העיר יותר ייגע בזה, אבל היום אנחנו יודעים גם להגיע לזה בהסכמה

צביקה פוגל: כמה התקציב של עיריית ירושלים?      

אורי סביר: אם אני לא טועה, שבעה מיליארד, שמונה, אבל מה שאנחנו הולכים לעשות במזרח ירושלים - - -     

צביקה פוגל: ואין לכם 25 מיליון?      

אורי סביר: לא, הרבה צבוע, צביקה

אורי סביר:  אני לא צריך לספר לך מה זה צבע

אורי סביר:  כמה תקציב בצבא או במשטרה והכול – אתה צודק, אבל 25 מיליון כפול 4,000 דברים שראש העיר צריך לתת, ואנחנו רוצים לתת, זה לא מתנה

צביקה פוגל: אני אומר לך מה יגידו לי מהאוצר, אבל בסדר, אנחנו נצטרך להתמודד עם זה יחד איתך

אורי סביר: האוצר היו פה

אורי סביר:  אגף התקציבים היה פה לפני שבוע, יוגב, הוא הבין את זה, אני אומר שרק צריך לדחוף

אורי סביר:  אחד הדברים שאנחנו כן עושים במזרח ירושלים, כדי לבנות את האמון שדיברנו עליו באוטובוס זה בינוי פינוי

אורי סביר:  אנחנו רוצים לתת להם איפה שזה מתאפשר, לא בכל מקום

צביקה פוגל: לבנות ותפנו לנו מקום אחר

אורי סביר: כן, קודם כל תבנו ואז אתם תהרסו בעצמכם, אלא אם כן זה על שטחים של כבישים או בתי ספר שאנחנו לא מוותרים ואנחנו מפנים אותם קודם

אורי סביר:  עוד פעם, מתוך חשיבה שאין לנו כוונה שבן אדם יגור עכשיו שלוש שנים באיזה מקום, אלא תבנה

אורי סביר:  אנחנו איתם כל הזמן מול בתי משפט ומול כל הדברים האלה כדי לראות שהם באמת מתקדמים בקצב שאנחנו רוצים, ועל זה ראש העיר יותר ירחיב

צביקה פוגל: יש פה שכונות של בתים פרטיים?      

אורי סביר: מעט

אורי סביר:  היום בכלל בכל הערים הגדולות כבר –      

צביקה פוגל: כבר לא

אורי סביר: וגם במזרח ירושלים תמיד היו אומרים ארבע קומות, היום המדיניות שלנו, כבר בזבזת כאילו חניה אז גם יהיה לך רכבת קלה אז תקבל מדיניות של רכבת קלה ואם יש לך יותר מדונם וחצי תוכל לעלות גם ל-18 קומות כי הקרקע פה מאוד מאוד יקרה וכמו שהבנתם, אם אנחנו לא ניתן להם גם בפנים אז אתם ראיתם אותם מאחורי הגדר וראיתם את המחירים ואנחנו צריכים לחשוב גם איך אנחנו נותנים לזוגות צעירים פתרונות

אורי סביר:  אם אנחנו לא ניתן פתרונות אז זה יהיה בלי חוק

אורי סביר:  אז נכון, יש משטרה חזקה ויש הכול הכול הכול, אבל בסוף זה יגיע לפיצוץ

אורי סביר:  אנחנו צריכים גם לאפשר

משה סעדה: כמה אחוז הבנייה הלא חוקית פה?      

אורי סביר: אני לא יודע להגיד, יש עשרות אלפי עבירות בנייה במזרח ירושלים, בעיקר אני חושב משנות ה-90

אורי סביר: 42,000

משה סעדה: בתים לא חוקיים?      

צביקה פוגל: 42,000 אירועים

משה סעדה: זה יותר מאירוע, זה לא חדר שסגרת

נורית יכימוביץ-כהן: בכל בניין מה-42,000 יש הרבה יחידות דיור?      

אורי סביר: לא, יחידות

משה סעדה: בכמה אתם מטפלים?      

אורי סביר: הפתרון הוא, זה כבר לא הסתכלות על אחד ועוד אחד ועוד אלא לבוא ולהסתכל פתאום על 110 דונם

אורי סביר:  כשאתה מסתכל על 110 דונם אז או שאתה מעיף חלק, או שאתה מכשיר חלק, או גם וגם, אבל פתאום אתה בונה שכונה ובשכונה אנחנו רוצים שיהיה גן ואנחנו רוצים שיהיה בית ספר ורוצים שיהיו כבישים ורוצים שיהיה הכול

אורי סביר:  אתה יוצר איכות חיים נורמלית

אריה קינג: האתגר הגדול בכל מה שאורי מתאר, שהוא עדיין לא כל כך הופנם, שכן, צריך לתת גם לעירייה שטחים לגנים, לכבישים, למוסדות ציבור

אריה קינג:  זה עדיין לא הוטבע כל כך

משה סעדה: כן, לאיכות החיים של האנשים

אריה קינג: גם אם יש שטח שהוגדר כשטח חום עדיין יש קשיים לממש אותו

משה סעדה: למה יש קשיים לממש אותו?      

אריה קינג: כי יש פולשים לשטחים האלה, או שמישהו שהיה אמור לפנות את זה כחלק מהתנאים ובנו ולא פינו ואז מה שקורה, ההוצאה חוזרת על העירייה

אריה קינג:  עוד פעם, שוכרים יחידות דיור או מבנים בשביל כל מוסדות החינוך בעוד שיש לנו מאות שטחים פנויים, כלומר חומים, אבל שפלשו אליהם

משה סעדה: למה אתם לא מפעילים את בית המשפט?      

אורי סביר: מפעילים

משה סעדה: זה הרפורמה במערכת המשפט

משה סעדה:  גם זה, שמונה, תשע, עשר שנים תקבל החלטה אז תגיש ערר

אורי סביר: לא, אני רוצה לגעת בעוד משהו, משה

אורי סביר:  היום המדיניות היא בערך 60% הפקעה, שזה המון, בגלל הצרכים, אבל אז אנחנו נותנים להם את זה בקומות

אורי סביר:  אנחנו אומרים להם אוקיי, אנחנו לוקחים 60%, כדי באמת לתת לכם איכות חיים, תעלו לגובה, לתשע, עשר, 11, 12, כבר לא אכפת לי, אני אומר באמת, אני באופן אישי - - -     

משה סעדה: זה כלכלי ליזם, יש שם ימבה כסף

אורי סביר: עוד פעם, ליזם זה בעייתי, תזכור את המימון, אין לו מימון

אורי סביר:  כשאני עולה כבר ל-12 קומות יותר קשה לו לממן, זה לא כלכלי

אריה קינג: אני חוזר גם על מה שאמר היזם פה, כשאין לך רישום הבנק לא נותן לך פה שום דבר, לא משכנתא ולא נעליים

אורי סביר: אז לא תמיד הם יצליחו לממש את הכול, אבל אני לפחות אומר להם, חבר'ה, אני נותן לכם פה באמת את הפוטנציאל לכולם לגור

אורי סביר:  ואני לא סתם אומר את זה, זה לא סיסמה, אני באמת רוצה שיבנו, שיממשו כבר

צביקה פוגל: משה, אני אופטימי, הוא אמר שהורסים 150 דירות לא חוקיות בשנה, תוך 300 שנה את ה-42,000 האלה

משה סעדה: לא, אתה לא לקחת בחשבון שבונים פה

אורי סביר: לא, היום כבר כמעט שלא בונים בנייה לא חוקית, האכיפה במזרח ירושלים מאוד מאוד טובה בשנים האחרונות

משה סעדה: אבל בעקב אתם לא נמצאים

אורי סביר: עזוב, תפרק את כפר עקב באמת בשועפט, כי אני אומר לך עוד פעם - - -     

משה סעדה: כי שם אתה לא

אורי סביר: אני לא משחק אותה ושמעת את זה, אין לי משילות שם, מי שיגיד לך שיש לו משילות שם הוא - - -      

משה סעדה: אבל שם זה עשרות אלפי יחידות

אורי סביר: עזוב את זה רגע, אני אומר לך את זה בכוונה, אני אומר שאיפה שאני יכול, איפה שיש לי מסוגלות, כמו שסמי אמר, שם אנחנו עובדים חזק מאוד

משה סעדה: מה ההבדל? זו אותה אוכלוסייה, ההבדל בין כפר עקב לבין - - -     

אורי סביר: הגדר

צביקה פוגל: הגדר יצרה את הגדרת הסמכויות, צבא, משטרה

סעדיה מרציאנו: זה לא רק הגדר, זה שהם פלסטינאים הם לא תושבי ירושלים בכלל

סעדיה מרציאנו:  יש לך שם, אני לא יודע להגיד, חלק אומרים - - -     

משה סעדה: מבחינה חוקית טהורה הם שב"חים?      

סעדיה מרציאנו: כן, אין לו תעודת זהות כחולה

אורי סביר: הם מחוברים לרמאללה, כמו שהוא הסביר לך

סעדיה מרציאנו: אנחנו מדברים על כמעט חצי, אפילו יותר

סעדיה מרציאנו:           (בהמשך הסיור)     

אורי סביר: התחנה הבאה לפני האחרונה

אורי סביר:  כמו שדיברתי והזכרתי מקודם, אחד הדברים שלנו חשוב כעירייה זה לתת לתושבים תחושה שבאמת למישהו אכפת מהם ואחרי הרבה הרבה שנים הצלחנו בשעה טובה לבנות סוג של גן סאקר במזרח ירושלים

אורי סביר:  מה שאתם תראו עכשיו זה את הגן הזה, אנחנו נראה את התצפית עליו

אורי סביר:  אני יכול לומר לכם שברמדאן ובכלל במשך כל ימות השבוע כמות הילדים והמשפחות שמגיעות לשם, מרגש, אני אומר את זה לא בציניות, אלא אתם רואים כמה הם היו צריכים את זה

אורי סביר:  אנחנו באמת מאמינים שבכל שכונה ובכל מקום, כשבן אדם יוצא מהבית לילדים צריך להיות מקום מוגן שהוא יכול לשחק ושהם באמת יוכלו להתפתח וזה מקצה לקצה

אורי סביר:       זה אחד הדברים שהתושבים כל הזמן אמרו שאין סיכוי שנעשה והיום כשאנחנו אומרים: לא, אנחנו עושים את זה, אז אנחנו אומרים להם: אל תאמינו לנו, פשוט לכו תסתכלו ותראו ותגידו אחר כך אם אתם מאמינים או לא

אורי סביר:  אני אומר שהאמונה וההבנה שזה לוקח זמן וזה לא מחר בבוקר מצריך הרבה מאוד כוחות ומצריך הרבה מאוד שיתוף פעולה מצד כל הגורמים במדינה

אורי סביר:       ואני באמת שמח על הביקור הזה שלכם היום כי אני חושב שזו דוגמה, אתם הראשונים שבאתם ואמרתם: יאללה, אנחנו באים, לעומת זאת אני לא מכיר שום סיור של שרים, שום סיור של קבינט, שום דיון קבינט, שום כלום

אורי סביר:  אני אומר בכוונה, ולא חלילה בכעס או משהו, אבל אני חושב שעצם העובדה שמתקבלות החלטות בלי שחיים ורואים קצת את המציאות איך שהיא זה משפיע ולפעמים ההחלטות הן לא מדויקות

אורי סביר:  אני אתן דוגמה קטנה, צביקה, ופה אולי אני רוצה את העזרה שלכם כחברי כנסת, התכנית שעשו למגזר הערבי במדינת ישראל של 50 מיליארד שקל, ירושלים הוחרגה והיא לא חלק מהתכנית הזאת

צביקה פוגל: למה?      

אורי סביר: למה? שאלה מצוינת

אורי סביר:  ירושלים היא לא חלק מה-50 מיליארד שקל, אי אפשר להוציא פה שקל מהתכנית

צביקה פוגל: מי שאל למה? מכיוון שמי שקיבל את הכסף או מי שדאג לקבל את ה-53 מיליארד הקצאה, נדמה לי לחמש שנים או למשהו כזה, הקולות שלו לא באים מירושלים

אורי סביר: קטונתי ברמה הפוליטית החוקתית, אבל אם יש אפשרות כן לבוא ולהגיד שגם ירושלים תהיה חלק מהאירוע הזה, למרות שיש לירושלים תכנית חומש, כי אם תעשו השוואה ותראו את המספרים שקיבלו ערביי מדינת ישראל לעומת ירושלים, אז תכנית החומש הנוכחית צריכה להיות 6

אורי סביר: 7 מיליארד, זה המפתח שקבעו לערביי מדינת ישראל, אנחנו כרגע במקרה הטוב נהיה ב-2

אורי סביר: 1, 2

אורי סביר: 2

אורי סביר:       אז אם יגידו אוקיי, אנחנו נותנים רק לירושלים 2

אורי סביר: 2 ואם אתם תבואו ותצטרכו ותתממשקו עם התכנית נניח בארבעה מיליארד שקל אנחנו נוכל לסגור פה את הפערים במזרח ירושלים

אורי סביר:  כי תזכרו, יש פה היום ראש עיר ורשות מקומית שיודעת לממש, שזה דבר נדיר במדינת ישראל

אורי סביר:  איך יודעת לממש? אתם תראו את זה עכשיו, אתם תראו אולי את הפארק הכי יפה היום במזרח ירושלים, בכלל אולי בירושלים כולה

אורי סביר:       אנחנו תיכף נגיע לשם ואחר כך נעשה עוד משהו תוך כדי מעבר שאתם תראו, נראה לכם את ההיי לייט של הסיור ואנחנו נגיע לראש העיר

אורי סביר:       התבקשתי לדבר טיפה על המנהיגות

אורי סביר:  כשאנחנו הגענו לפני חמש שנים למזרח ירושלים המנהיגות המקומית הייתה מוכתרים שנבחרו אלוהים יודע מתי, אהבו מאוד לשתות כוס קפה, כבר אנשים שיותר מבוגרים, פחות השפיעו ואנחנו הבנו שהם פחות נכונים ופחות רעבים לצאת לשינוי כי המנהיגות פה נדרשת לשינויים, והתחלנו למעשה לטפח מנהיגות חדשה, ממש לבחור בפינצטה את המנהיגות שאנחנו בוחרים לתת להם כוח כדי שיובילו את השכונות

אורי סביר:  זה לא פשוט, סתם לדוגמה, בית חנינה זה לא שכונה שהיא חמולתית, אלא זה המון משפחות שונות, אבל עיסאוויה, שזה שכונה מאוד קשה היא שכונה מאוד חמולתית, יש שם חמש חמולות מרכזיות ואנחנו לא יכולים מכל חמולה לקחת מישהו כי אז זה כבר עודף מנהיגות, צריך לראות איך אנחנו לוקחים שניים ובונים אותם ואז כמובן שמתחילות מלחמות באותה שכונה

אורי סביר:  אבל ביחד עם כל הגופים, גם ביחד עם המשטרה וגם עם השב"כ וגם עם כל מיני אנשים, אנחנו הכשרנו וביררנו שאנחנו עומדים מול אנשים שהם בעלי יכולת להוביל שינויים בשכונה

אורי סביר:       בנוסף חשוב מאוד גם לציין שאנחנו מפתחים מנהיגות של נוער

אורי סביר:  הקמנו פה תנועת נוער במזרח ירושלים שיש בה היום הרבה מאוד בני נוער שבאים מדי שבוע ולאט לאט התנועה הזאת צומחת ואחר כך אותם חבר'ה שהיו בתנועה נהיים המדריכים ומתקדמים

אורי סביר:  יש לנו פה גם מרכז צעירים שפתחנו, שזה שלב הביניים, בשועפט, שכרנו מבנה שבאים אליו מאות מתנדבים ששומעים

אורי סביר:  נכון, לא תמיד אנחנו יודעים, לפעמים, אני אתן דוגמה, בשנה הראשונה שהוא נפתח ראש העיר רצה לבוא לארוחת ערב והם לא הסכימו ברמה של התקשורת, הם אמרו שהם לא יכולים כי זה שורף אותם, אבל בשנה השנייה זה כבר כן היה

אורי סביר:       אז אנחנו מבינים, אפרופו הדברים שגם עמית וגם משה אמרו, דברים נעשים פה לפעמים בקצב משלהם וגם לא כל דבר שאנחנו עושים פה אנחנו חותמים אותו כעיריית ירושלים כי אנחנו מבינים שכרגע יותר חשוב לנו לעשות פעילות ולסייע לגורמים

אורי סביר:  לדוגמה ברמדאן, ראש העיר ייגע בזה, כל מיני פעילויות שאנחנו עשינו, שאנחנו מימנו, אבל אף אחד לא יודע, לא אמורים לדעת שזה עיריית ירושלים, למה? כי היה חשוב מאוד לנו שלדוגמה בשער שכם תהיה פעילות, שזה יפחית את הלחץ מכוחות הביטחון ואנחנו ידענו שאם הם יבינו ויידעו שזה כסף שלנו הם לא יבואו לפעילות הזאת

אורי סביר:  איך עשינו את זה? עשינו - - -     

אוריאנה אלמסי: לא, איך הממשק בין המדיניות של ראש העיר לבין הממשלה שבסוף קבלת ההחלטות אצלה בנושא?      

אורי סביר: אז מה שהתחלתי להגיד, אני לא חושב שיש איזה מדיניות ברורה של הממשלה, לצערי, אני לא חושב שיש איזה דיון שהתקיים, אני לא מכיר, אבל אני לא פוליטיקלי קורקט, אז אני אומר את זה – אני לא מכיר שום דיון שראש עיריית ירושלים – אני כן יכול לומר שיש קשר מצוין עם המשרד לענייני ירושלים, גם לכל אורך השנים בקדנציה של ראש העיר, יש המון שיתוף פעולה, כן יש כל פעם גורמים שבאים, לדוגמה בשבוע שעבר היה פה אגף התקציבים

אורי סביר:  כל מי שמגיע ורואה את מזרח ירושלים מבין את החשיבות, עכשיו החוכמה פה היא לחבר את הכול לכדי החלטה ולכדי מימוש שיוכלו באמת להוציא פה מדיניות

אורי סביר:       בקדנציה של בנט, אני חושב, או כשלפיד היה, היו קצת ישיבות שהשתתפתי אצל המזכיר הצבאי של ראש הממשלה, שזה היה נראה כאילו שזה כן הולך למשהו פרודוקטיבי, אבל לא יצא כלום, אבל אני חושב שבאמת אין איזה משהו שמאגד את מזרח ירושלים בראייה הכוללת

אורי סביר:  אני אומר גם פה, אני קורא לכם לעזרה

איתמר אדלשטיין: יש תכנית סדורה, למה העירייה לא מגישה?      

אורי סביר: זה מה שאמרתי, יש תכנית חומש עכשיו שכן - - -     

איתמר אדלשטיין: סדורה כבר, שהוגשה?      

אורי סביר: יש תכנית חומש שמומשה ויש עכשיו תכנית חומש חדשה, זה כן, אני רוצה רגע לסייג את מה שאמרתי, בהיבט הביטחוני, לדוגמה שכונות חוץ גדר, שזה המורסה הכי גדולה, אני לא חושב שאף פעם באמת התקיים דיון וזה משהו שמתי שהוא יתפוצץ

אורי סביר:  בנושא לדוגמה של שיטת חינוך לימודים, כמו שדיברנו, בנושא של כל מיני דברים נוספים, אפילו לבוא ולהסתכל על זה ולהכיר את המציאות ולראות שיש פה את הסוגיה של רישום הקרקעות ואיך אנחנו כמדינה פותרים את הנושא של המימון, האם אנחנו רוצים להיכנס לזה או לא

אורי סביר:  לא אכפת לי שיגידו גם שלא, אבל שיבינו רגע את הבעיה

אורי סביר:  זה בסדר שיגידו, בדקנו, ראינו, יש לנו סדר עדיפות אחר, אין לי בעיה, אני לא אומר שרק אנחנו יודעים מה נכון, אבל לפחות להכיר את הבעיה הזאת ולהבין שכן צריך להכיר אותה ולחשוב או שאנחנו נכנסים לזה או שלא

אורי סביר:  זה בעיניי אחד הדברים שלא נעשו

אורי סביר:       הקצו 50 מיליון שקל בתכנית החומה שעברה לרישום קרקעות, לפי דעתי כמעט שלא מימשו מזה כלום

אורי סביר:  הם הולכים למקומות הקלים של רישום של קרקעות של - - - שזה באמת כאילו הדבר הכי קל, אבל אותו תושב שרוצה לבנות ולקבל מימון, היכולת שלו לרשום את הקרקע היא כמעט בלתי אפשרית

אורי סביר:  אז אם אנחנו באים וחושבים רגע שעושים איזה זבנג וגמרנו לסוגיה הזאת או לא, בואו נקיים דיון, זה מה שאני אומר

אורי סביר:       כן אני רוצה לסייג ולומר שכן יש לנו את המיליארד שקל שהשקיעו במזרח ירושלים שכל מה שאתם רואים זה הרבה מאוד בזכות הדבר הזה

אורי סביר:  אני כן חושב שעכשיו החוכמה להעמיק בבעיות והיום אנחנו גם יכולים להתעסק בסוגיות היותר כואבות ולקדם שם פתרון

אורי סביר:       השינוי שיהיה בתכנית החומש הקרובה, בשאיפה, זה לשים דגש הרבה יותר על איכות מאשר רק על כמות

אורי סביר:  אם לדוגמה, אני אתן דוגמה מתחום החינוך, שהתכנית אמרה שנבנה ונבנה בתי ספר ונעשה שיטת חינוך ישראלית ואז פתאום התברר שאין מספיק מורים שיודעים ללמד את שיטת החינוך הישראלית, אז אתה פותח בתי ספר ואין לך מורים שיודעים לעשות את זה, ומה אתה מוכר לתושבים? בואו לשיטת החינוך הישראלית, כי הם ככה ייצאו הרבה יותר טובים, אבל אז הם אומרים: רגע, הם לא יוצאים יותר טובים, הוא לא יודע עברית והוא לא יודע מתמטיקה אז מה אתה מספר לי סיפורים? היום אנחנו מבינים את זה ואנחנו נכנסים הרבה יותר לקטע איכותי גם

אורי סביר:       אני חושב שזה שיש רצף, ואינשאללה שיהיה רצף שלטוני בעיריית ירושלים, עוד מעט הבחירות, וראש העיר ימשיך, אני חושב שרצף פה יהיה קריטי ובאמת אנחנו נוגעים היום בסוגיות שאף אחד לא האמין לפני חמש שנים שאפשר לגעת בהן

אורי סביר:  אם הייתם באים לפני חמש שנים ואומרים שמאות אנשים בשנה, חוץ מה-150 שדיברו על הריסות בתים יש עוד עשרות אם לא מאות הריסות עצמיות שאנשים עושים בעצמם, אף אחד לא היה מאמין

אורי סביר:  היום כשמתקשרים לבן אדם: לך תהרוס לעצמך כדי שלא תצטרך לשלם קנס וכל מיני דברים אתם רואים הרבה מאוד אנשים שעושים את זה, שזה דבר שאתם מבינים, זה תהליכים

אורי סביר:           (בהמשך הסיור)     

אורי סביר: מה שאנחנו רואים פה זה פארק פתחת קדרון, נחל קדרון מתחיל מפה וממשיך דרומה

אורי סביר:  השכונה שאתם רואים פה זה שכונת ואדי ג'וז, הר הצופים, האוניברסיטה, פה שכונת שייח' ג'ראח מאחורינו, שמעון הצדיק, למעשה באמת מרכז ירושלים

אורי סביר:  בחלוקה הגיאוגרפית אנחנו ממש נמצאים פה במרכז, מאחורי הגבעה זה כבר העיר העתיקה, אנחנו עוד מעט נתקדם לכיוון שם ואתם תראו את מה שנקרא מע"ר מזרח, מרכז העסקים הראשי של מזרח ירושלים

אורי סביר:       כשבאנו והבנו את הצרכים ומיפינו את הצרכים במהלך התכנית הקודמת אמרנו שזה או שאנחנו הולכים לעשות פארקים כאלה קטנים או שאנחנו באים עכשיו ונותנים גם איזה בום

אורי סביר:  במזרח ירושלים, לפעמים כשאתה רוצה להעביר מסר לתושבים אז אם אתה נותן לכל אחד עט או שאתה פתאום נותן מופע זיקוקים, הרייטינג והעוצמה של כל דבר, יש לזה משמעות בכמה נכנסת ויצרת קשר עם אנשים

אורי סביר:  אז קיבלנו החלטה לקדם פה פארק אחד ענק

צביקה פוגל: מה היה פה לפני הפארק הזה?      

אורי סביר: היה פה כרם המופתי, היו פה עצי זית שאתם רואים שנשארו ברובם ואנחנו הקמנו פה פארק שהוא 25 דונם בהשקעה של 26 מיליון שקל עם מגרשי ספורט, הכול נגיש, ברמדאן היו פה פעילויות, יש פה תאורה בלילה, אמור לקום פה גם בית קפה

אורי סביר:  תראו, תבינו, הילדים שאתם רואים פה עכשיו, היום אין בית ספר, אבל כל הילדים שאתם רואים פה, לא היה להם איפה לשחק

אורי סביר:       אם אתם רואים את המבנה הכתום קצת ממול, זה אחד מבתי הספר החדשים שפתחנו במזרח ירושלים, זה בית ספר יסודי, שיטת חינוך ישראלית

אורי סביר:  זה בית ספר שחנכנו אותו יחד עם דיוויד פרידמן, כשהיה השגריר האמריקאי פה

אורי סביר:  אני אשאיר לראש העיר לדבר פה, אבל תזכרו את האירוע הזה כי פה אנחנו הולכים לקדם הקמה של הייטק במזרח ירושלים

אורי סביר:  אנחנו תיכף נעבור, אתם תראו את המוסכים, כל המוסכים האלה הולכים להתעופף מפה בתקווה שאנחנו מרימים פה סדר גודל של 250,000 מטר מגדלי משרדים להייטק

אורי סביר:  אני אשאיר את זה לראש העיר לדבר

משה סעדה: להייטק ישראלי, להייטק בין-לאומי, ביחד?      

אורי סביר: לא אכפת לי מי, אבל שהעובדים יהיו ערבים

אורי סביר:  אנחנו ניגע בזה, אני לא רוצה לקחת את זה מראש העיר, אבל נדבר על זה גם במשרד שלו

אורי סביר:  חלק מהשינוי, למה? כי אנחנו מאמינים שאם אנחנו נראה להם שהם יכולים להגיע לתעסוקה איכותית תהיה להם גם מוטיבציה ללמוד בבתי ספר ישראליים ותהיה להם מוטיבציה לשאוף

אורי סביר:       מי שרוצה עוד להסתכל, בעוד עשר דקות נצא דרך ואדי ג'וז ואנחנו נמשיך למע"ר מזרח

אורי סביר:  למה מע"ר מזרח? עוד פעם, זה חוזר לרייטינג ולתקציב

אורי סביר:  אמרנו מה ישנה בתפיסה של בניית האמון וההבנה שבעל הבית השתגע? אנחנו רוצים להעביר מסר, השתגענו, מזרח ירושלים זה חלק בלתי נפרד מירושלים וכמו שאמרתי, אם זה חלק בלתי נפרד זה אומר שאנחנו גם צריכים לתת את כל השירותים

אורי סביר:       כל מי שהכיר את סולטן סולימאן, סלאח א-דין, זה רחובות שבערך מימי הסולטן סולימאן היו כמו שהיו

אורי סביר:  ההחלטה המקורית הייתה לקחת ארבעה רחובות במזרח ירושלים, כל אחד בשכונה, ולשדרג אותם בעלות של חמישה מיליון שקל כדי לגעת בכל שכונה ואנחנו הבנו שאנחנו נפספס פה את החשיפה ובאמת את השינוי, אף אחד לא באמת יבין את השינוי שאנחנו עושים פה ולכן ביטלנו כל מיני פרויקטים אחרים ואמרנו שאת כל סולטן סולימאן, סלאח א-דין והנביאים הקטן אנחנו הולכים לשדרג ב-150 מיליון שקל, ממש להפוך את כל הרחובות האלה לרחוב יפו, תקראו לזה ככה, מתוך הבנה שהעיר נגמרת כביכול בממילא ואין שום המשך טבעי, לא לתיירים ולא לאף אחד אחר לכיוון מזרח ירושלים

אורי סביר:       המקום שם הוא מדהים ביופיו

אורי סביר:  מי שיצא לו להסתובב שם ומי שהרגיש בטוח, אני אומר לכם שזה אחד המקומות הכי אותנטיים והכי מהממים שיש במזרח ירושלים וזה שאין שם תנועה זה גרם לכל מיני רוכלות ולכל מיני בעיות אחרות שאנחנו דרך הפרויקט הזה גם כן רוצים לטפל

אורי סביר:  ראיתם את זה בבית חנינה, אחד האתגרים שלנו זה מה אנחנו עושים בירושלים עם כל התיירות בסופי שבוע

אורי סביר:  אנחנו הבנו שאם אנחנו נעשה תהליך של הפיכה ושדרוג של כל מע"ר מזרח אז מה שראינו בשוק מחנה יהודה, תהליך שהרבה מאוד חנויות משתנות וזה הופך יותר למקומות בילוי ושדרוגים של בתי מלון והכול, זה גם מה שיקרה שם, ואנחנו נוכל לתת הרבה מאוד היצע לתיירות גם במהלך סופי שבוע שיישארו בעיר, שיפתחו את העיר, שאנשים ייהנו מזה וכמובן כולם מבינים שכשטוב, אנחנו מאמינים, אז גם אנשים רוצים שיישאר טוב והם פחות מחפשים את הבעיות

אורי סביר:       זה ממש מכביש מספר 1, יש נביאים הקטן, משם אנחנו מגיעים דרך כיכר שער שכם עד לשער הפרחים והמשולש נסגר דרך רחוב סלאח א-דין שאנחנו ניסע בו עכשיו

אורי סביר:  למה ניסע בו עכשיו? אני אתן טיפה הקדמה, אמרנו 150 מיליון שקל, מה אמרו לנו? מה פתאום, אתם סתם קשקשנים, אמרנו אוקיי, נעשה דירה לדוגמה

אורי סביר:  לקחנו כיכר שנמצאת ברחוב סלאח א-דין ליד חברת חשמל, בגלל זה אנחנו קוראים לזה כיכר החשמל, השקענו בה חמישה מיליון שקל, השתגענו, השתוללנו

אורי סביר:  אתם תראו עוד מעט, אני בכוונה לא רוצה לספר לכם מה שיש שם, אתם תראו את זה, והיום זו הכיכר שכולם באים להצטלם בה, כולם מעלים את זה לפייסבוק

אורי סביר:  וכששואלים אותנו מה אנחנו הולכים לעשות פה, אנחנו אומרים להם: לכו תראו את כיכר החשמל, זו הדירה לדוגמה, זה השירות שלנו של הפרויקט

אוריאנה אלמסי: איפה האתגרים בדבר הזה?      

אורי סביר: האתגרים, לדוגמה פה, הפארק הזה נראה לך סבבה, אבל היה פה, כמו שאריה אמר בבית חנינה, הייתה פה סוגיה משפטית למי בכלל שייכת הקרקע

אורי סביר:  היו פה הרבה מאוד מאבקים כי קידמו פה תכנית לבניית בתי מלון והייתה פה טענה שזו בעלות שלהם

אורי סביר:  יש פה אתגרים בשימור, למנוע ונדליזם

אורי סביר:  יש מצלמות, אבל עדיין זה המון כסף בהתחלה, אבל לאט לאט אתם רואים שהתושבים רואים והם רוצים את זה

אורי סביר:  הם רוצים את זה, אבל תמיד יש כאלה שמתנגדים

אריה קינג: אני אוסיף על מה שאורי אומר, האתגר הוא שימור

אריה קינג:  כמו שאורי אמר לגבי כפר עקב, הרוב רוצים את הנורמליות הזאת, אבל לרוב אין את האומץ לצאת נגד המיעוט ורואים את זה

אריה קינג:  ברמדאן כל לילה פה היו בין 500 ל-700 ערבים, לא מוואדי ג'וז, אני הייתי פה, הם באו מעיסאוויה, מבית חנינה, מראס אל עמוד, מסילואן, הם באו לפה כי העירייה, אורי הוביל פה מהלך שהעירייה עשתה פה כל ערב, במקום שיילכו לשער שכם, שם המשטרה – מישהו שמע על שער שכם ברמדאן האחרון? לא שמעתי מילה, למה? קודם כל כי המשטרה עשתה עבודה שלא ראינו הרבה שנים בתוך הר הבית ומסביב, דבר שני, אורי וראש העיר משכו את הערבים לפה ולעוד מקומות, והם נשארו פה מלפני סעודת האפטאר, כבר מחמש-שש הם באו לפה כדי לתפוס מקום ונשארו פה עד 12 בלילה

אריה קינג:  היו פה שידורי משחקי כדורגל, היו פה הצגות לילדים

אריה קינג:       באו אליי אנשים ואמרו: ואללה, תעשו לנו עוד

אריה קינג:  אני גר בראס אל עמוד, אמרו לי: למה לא עשיתם לנו בראס אל עמוד? הם רוצים את זה

אריה קינג:  אממה? ברגע שבאים לפה איזה קומץ שהוא לאו דווקא מירושלים והם מראים את הלאומנות שלהם עדיין לרוב אין את הכוח לצאת נגד המיעוט האלים הזה

אריה קינג:  זה האתגר

אורי סביר: ולהמשיך את אריה, אני אגיד בצורה הכי ברורה, כשאנחנו חזקים הרשות הפלסטינית חלשה

אורי סביר:  מי שחושב שאין רשות פלסטינית בירושלים אז הוא טועה בגדול וככל שאנחנו מעמיקים את האחיזה וככל שאנחנו לוקחים את התושבים ונותנים להם את ההבנה ששווה להם ללכת איתנו כי החינוך הישראלי באמת – הם מאבדים את האחיזה בתושבים

אורי סביר:  איפה זה בא לידי ביטוי? כשבאו ואמרנו שאנחנו השתגענו ואנחנו הולכים לעשות פה את התכנית של ההייטק הם אמרו מה פתאום, רוצים לקחת לכם את הקרקעות

אורי סביר:  אם תראו את כמות ההתנגדויות של עורכי דין שממומנים על ידי הרשות הפלסטינית מול הוועדות, הם מבינים שזו משיכת חבל ואיפה התושבים?      

אוריאנה אלמסי: ואיך פתרתם את זה?      

אורי סביר: איך פתרנו את זה? לדוגמה כשאני מקים כזה גן אז אני אומר לאנשים אוקיי, בואו תגידו לי עכשיו מי משחק פה

אורי סביר:  לא אמא שלי, לא הילדים שלי, מי משחק פה? הקמנו בית ספר, מי עכשיו משחק שם? הקמנו את הכיכר, מול כיכר חברת חשמל הלכנו ושכרנו ביחד עם המשרד לענייני ירושלים 2,000 מטר של חלל אופן ספייס, אמרנו זה הצעד הראשון של ההייטק, תראו, בעוד חודש יסיימו שם את השיפוצים ויתחילו שם לשבת

אורי סביר:  אני רוצה שילד יילך לשם ויראה את הלוגואים של חברות ההייטק ויגיד: מה זה? שישאלו מה זה ואז שיסבירו לו, זה עיריית ירושלים עשתה, אתה רוצה ללמוד הייטק? אה, אני יכול לעבוד בהייטק? היום למה אף אחד לא עובד בהייטק, למה אף אחד לא לומד הייטק במזרח ירושלים? הם לא חולמים בכלל, הם שולחים 100 קורות חיים, אף אחד לא עונה להם

אורי סביר:       אם אנחנו פתאום עושים את זה ואני אומר להם: אל תאמינו לי, אני אתן לכם סיפור אחרון לפני שנזוז, אפרופו המנהיגות, מי ששאל

אורי סביר:  בתחילת התפקיד שלי הביאו אותי לוואדי ג'וז וישבתי פה במקום שנקרא התנור עם בעל הסופרמרקט ואמרו לי: תקשיב, הוא זה שעוזר לנו כל הזמן פה, לעירייה, זה איש עסקים, יש לו אינטרסים, אמרתי לו: מה אתה רוצה מהעירייה? הוא סיפר לי שיש פה איזה כביש שנקרא רחוב עותמאן בן עפאן שמגיע לשמעון הצדיק, לאיפה שבתי היהודים, הוא אומר לי 15 שנה זה כביש עפר, מבטיחים לנו שיעשו את זה אספלט כדי לפתוח את הפקקים של השכונה

אורי סביר:  באמת לא הבנתי כלום בסטטוטוריקה, אמרתי לו: תן לי לבדוק

אורי סביר:  אני בחיים לא מבטיח

אורי סביר:  באתי לראש העיר, אמרתי לו: אני רוצה מיליון שקל, הוא אומר לי: למה אתה רוצה מיליון שקל? אמרתי לו שאני רוצה לעשות כביש, הוא אמר לי: מה? אמרתי לו: אני צריך להוכיח את עצמי, הוא אמר לי: קח מיליון שקל

אורי סביר:      ואז התברר לפי תב"ע שזה לא סטטוטורי, איך אפשר לעשות בכלל כביש? הלכתי למהנדס העיר, הסברתי לו, הוא חתם, לך תעשה כביש

אורי סביר:  אחרי שלושה שבועות מביאים טרקטורים להתחיל לעשות אספלט

אורי סביר:  מתקשרים אליי התושבים ואומרים לי: מה האירוע? אמרתי להם: ביקשתם כביש, קיבלתם כביש

אורי סביר:  אומרים לי: אתה מג'נון? אמרתי להם מה מג'נון? הם אומרים לי: בחיים לא היה כאילו שמישהו ביקש וקיבל, אמרתי להם: אבל ביקשתם וזה כל כך נכון מה שאתם מבקשים, אז למה לא לעשות את זה? תנו לי להוכיח לכם שבאמת היום יש ראש עיר שרוצה ואחר כך בואו נלך לדברים האמיתיים שקשים לכם כי יהיו לכם ימים שגם תבכו, אל תדאגו, אתם גם תבכו

אורי סביר:       וכשאתה פתאום בונה אמון ומראה להם שאתה כן מקשיב – לא כל דבר אפשר לתת להם, יש הרבה בעיות, אבל עדיין בסוף הם מבינים שקודם כל מקשיבים להם, יש אוזן קשבת, הם יכולים לשים את הדברים שלהם

אורי סביר:  ראש העיר ייגע בזה בכל הנושא של תכנון ובנייה, שינוי המדיניות שלו

אורי סביר:  זה בסופו של דבר מה שמוביל וזאת באמת הנקודה שאתם רואים את הרשות הפלסטינית מעלה עצימות במאבק שלה מול הפעילות שלנו וזה רק אומר לנו דבר אחד, שאנחנו בכיוון הנכון, כי זה נותן לנו הבנה שאם הם נגד המהלך הזה בצורה כזאת אז סימן שזה משהו שהוא נכון והם מפחדים ממנו

אוריאנה אלמסי: אתם מטפלים בכל מה שקורה באוניברסיטת הר הצופים שיש בה ירידה בהרשמה?      

אורי סביר: מה הכוונה?     

אוריאנה אלמסי: שסטודנטים יהודיים לא מירושלים שלא באים להירשם בגלל כל מיני סיבות?      

אורי סביר: לא, אוניברסיטה זה אוניברסיטה

אורי סביר:       אז אנחנו נמשיך ברשותכם דרך ואדי ג'וז, נראה לכם את הציר, אחר כך דרך סלאח א-דין ונגיע לעירייה

צביקה פוגל: כשאומרים מזרח ירושלים כמה שכונות זה אומר?     

אורי סביר: בערך 340,000 איש, העיר הרביעית בגודלה בישראל, יותר מחיפה

צביקה פוגל: 340,000 איש האלה, כמה מקבלים שירות ישיר ממך?      

אורי סביר: כולם, אין אחד שלא

צביקה פוגל: כפר עקב לא נחשב בתוך - - -     

אורי סביר: בטח שהוא מקבל, מי נותן לו ניקיון?      

צביקה פוגל: אתה נותן לו?      

אורי סביר: בטח

צביקה פוגל: אז כולם מקבלים

צביקה פוגל:          (בהמשך הסיור – בנסיעה)     

אורי סביר:  מפה לכיוון למטה מתחיל הפרויקט של ההייטק, הכול בצד ימין, כל מה שתראו בצד ימין אמור להיהפך להייטק

אורי סביר:  האזור הזה, זה יפורט בהמשך על ידי ראש העיר, אמור להיהפך לאזור הייטק

אורי סביר:  כרגע מקדמים תכנית גרנדיוזית שנקראת הסיליקון ואדי, ואדי ג'וז

אורי סביר:  אחד יצירתי מאוד, לא אני, בחור בשם רון שחר, אני חייב לומר שהיה יצירתי מאוד בשם

אורי סביר:  חשוב לומר שעירייה לא יכולה לבנות שום דבר שהוא לא מוסדות ציבור או שטחים עירוניים, נניח פארקים או דברים כאלה, אני כעירייה לא יכול להפקיע קרקע מבן אדם ולבנות מגורים או משרדים, אבל אני כן יכול לקדם פה תכנית בתור עירייה ולאפשר להם לבנות כמה שיותר בייעוד, אני כן יושב על השאלטר של הייעוד של הקרקע

אורי סביר:       לדוגמה, אם הם רצו פה מגורים, אמרתי להם שהם לא יקבלו פה מגורים, הם יקבלו רק 10% מגורים וכל השאר יהיה משרדים

אורי סביר:  אני כן יכול כעירייה לומר שכל העסקים פה שהם כרגע לא חוקיים אני אסגור אותם, למה? כדי לגרום להם למוטיבציה להתקדם בתכנית

אורי סביר:  אני כן יכול להרחיב את הכביש ולהרוס חלק מהעסקים בהרחבת הכביש ואז להגיד טוב, יש לי כבר קרקע, אז מה אני יכול לעשות? זה מה שאני כעירייה יכול לעשות

אורי סביר:       תזכרו, שוב, סוגיית המימון חוזרת פה בעצימות גבוהה משום שאנחנו מדברים על היקפים גדולים מאוד

אורי סביר:  הסוגיה של המימון חוזרת

אורי סביר:  אם תראו, בצד ימין, פה בהמשך, מערבה, זה הכביש

אורי סביר:  עד לשם היה כביש ומשם כביש חדש, זה היה דרך עפר, שהוא גם אמור להתרחב ל-25 מטר

אורי סביר:  אתם תראו כשנגיע לצומת סולטן סולימאן ודרך יריחו, המיקום והנגישות של ואדי ג'וז בהיבט של המיקום העירוני הוא מדהים

אורי סביר:  לדוגמה אחד הדברים שאנחנו מאוד רוצים לערב זה תעסוקת נשים במזרח ירושלים

אורי סביר:  היום רק 19% מהנשים במזרח ירושלים עובדות והמטרה שלנו להגיע לפחות ל-38% שזה כמו בקרב עובדי ישראל

אורי סביר:  אנחנו מבינים שאם אנחנו לא נייצר מקומות תעסוקה נטו במזרח ירושלים הסיכוי שלנו להצליח להגיע ליעד הזה הוא נמוך

אורי סביר:  זה חלק מהאינטרס שלנו כרגע כשאנחנו מקדמים אזורי תעסוקה, כמובן יש בזה גם המון הכנסות לעירייה שבעזרת ההכנסות האלה אנחנו נוכל להמשיך ולפתח

אורי סביר:       אם אתם רואים את המחסום ממש צמוד לחומות, יש פה משהו שנקרא שוק הכבשים

אורי סביר:  מה זה שוק הכבשים? שוק הכבשים זה היה מקום שכל הזבל מהעיר העתיקה היה יוצא לנקודת איסוף פה ומי שהיה מסתובב פה היה לו ריח באמת מסריח, הכול היה פה זבל

אורי סביר:  השקענו שישה מיליון שקל ועשינו תחנת מעבר אחרת יותר למטה ואנחנו מקדמים עכשיו פה טיילת מסביב לחומות

אורי סביר:  תחשבו שכל מי שמגיע ברמדאן או לא משנה מה להר הבית היה עובר דרך הזבל הזה

אורי סביר:       מה המשמעות? על פניו היו צריכים לבוא ולחבק אותנו ולתת לנו נשיקות, אבל גם פה האתגרים, הרשות הפלסטינית, לא טוב לה שאנחנו מייצרים משהו טוב לתושבים

אורי סביר:  אני אומר את זה לא בציניות, בסוף התושבים לא מטומטמים, כשהם רואים שמשהו טוב נעשה אז הם מבינים והם גם מבינים מי עושה את זה

אורי סביר:  היו פה מאבקים והיו ניסיונות להפגנות כאילו שיש שם איזה קבר או אנדרטה של החייל הירדני, ניסו לעשות פה דברים בין-לאומיים, בסופו של דבר הצלחנו לפנות את השוק הזה ואנחנו כן מקדמים שם, אחרי לא מעט בתי משפט

אורי סביר:       סולטן סולימאן, מה שאתם רואים פה זה חלק מהעבודות

אורי סביר:  הייתה פה מפרדה, שאלוהים יודע מי עשה את המפרדה המגעילה הזאת בעבר, אבל הורידו אותה בשלב הראשון

אורי סביר:  הכביש הולך להיות פה משודרג והרבה יותר מזמין למשפחות שיוכלו לטייל פה עם מדרכות רחבות, עם מקומות שיהיה אפשר להוציא שולחנות החוצה, עם תאורה, עם כל מה שאתם רוצים, כי היום אחד הדברים שאנחנו זיהינו ואמרו לנו, שיש הרבה מאוד משפחות עם ילדים שמפחדים לבוא לפה, לא בהיבט הביטחוני, אלא בהיבט הבטיחותי, שהמדרכות מאוד צרות ולא רואים ואנחנו הולכים לשנות פה את כל תכניות התנועה גם

סעדיה מרציאנו: אגב, פה זה הפנים של כל מזרח ירושלים, מפה מגיעים לשער הפרחים, לשער שכם

אורי סביר: ותזכרו שזה חוזר לרייטינג שכל הזמן אני אומר, הרייטינג פה, בערך בין 150,000 ל-200,000 איש לפחות פעם בשבוע עוברים פה, מקרב ערביי מזרח ירושלים, אז תחשבו שכל בן אדם, מספיק שפעם בשבוע הוא יעבור פה ויראה פתאום שעשו לו פה משהו יפה, מה המשמעות

אורי סביר:       עוד שלוש-ארבע דקות, אפילו אולי פחות, אנחנו נכנסים לרחוב סלאח א-דין שזה הרחוב שבשלב הבא ישתדרג

אורי סביר:  אבל תזכרו מה שדיברתי על הדירה לדוגמה של כיכר החשמל, אתם תראו אותה ותבינו שבאמת בעל הבית השתגע

סעדיה מרציאנו: יש לי שאלה אליך

סעדיה מרציאנו:  למה כל הדברים שאתם עושים פה במזרח ירושלים לא מיוחצן כמו שצריך בחוץ? אתם כל כך הרבה דברים יפים ובהרבה השקעה, אבל הדברים לא מיוחצנים החוצה

אורי סביר: אנחנו מייחצנים כמה שאנחנו יכולים, זה לא שאנחנו לא מייחצנים

אורי סביר:  אנחנו כן עושים, יש כתבות

סעדיה מרציאנו: עוד פעם, אתה אמרת ש-95% מהאנשים פה נורמטיביים ורוצים את הדבר הזה

אורי סביר: יש הרבה דברים שאנחנו מחכים לתזמון, אין לי כרגע מה לייחצן כשזה ככה בעבודות

אורי סביר:  לדוגמה את כיכר החשמל כן יחצנו

אורי סביר:  כשדברים מאושרים וסגורים אז אנחנו מייחצנים אותם, לא לפני

סעדיה מרציאנו: יש הרבה גנים שלא יחצנתם אותם, המזבלה, לא יחצנתם אותה כמו שצריך

סעדיה מרציאנו:  פה, כיכר הפרחים

אורי סביר: זה דווקא אני חושב שכן, אבל תמיד אפשר לעשות עוד

סעדיה מרציאנו: חבל

אורי סביר: יש פה מקומות חניה, למי שזכאי לקבל, זה יצר לנו פה בעיה כי תחשבו שאנחנו רוצים פה לבטל את כל מקומות החניה כדי להרחיב את המדרכות ולייצר פה רחוב שהוא הרבה יותר ידידותי להולכי רגל ולכן אחד הדברים שאנחנו כרגע בוחנים זה לקדם בהמשך קרוסלות שאנחנו נעלה את כל הרכבים לגובה שייכנסו

אורי סביר:  יש כאן פתרונות קרוסלות שגם הקרוסלות האלה יכולות להפוך להיות נניח קיר טיפוס וכל מיני דברים מאוד מאוד מתקדמים, כמו שראינו לדוגמה בהר חוצבים

אורי סביר:  אם אנחנו לא נחשוב פה מחוץ לקופסה אין סיכוי בעולם שאנחנו נצליח פה לייצר

אורי סביר:  תראו את האותנטיות, תבינו איזה מקום מדליק, אבל תראו איזה מדרכה צרה

אורי סביר:  המדרכה פה הולכת להיות בינינו ממש, יהיה פה במרכז מקום שרכב יכול לנסוע, אולי קצת מפרצים לפריקת טעינה, גם כן בשעות מוגדרות, ומעבר לזה הכול זה ללכת

אורי סביר:       בצד שמאל תראו את השער השחור, יש פה את בית הקברות המוסלמי, שם יש את תותח הרמדאן

אורי סביר:  בירושלים ברמדאן כל ערב וכל בוקר, בתחילת הצום ובסוף הצום יש ירי של תותח שמבשר על תחילה וסוף הצום

אורי סביר: ממש עוד רגע אתם תראו פה בצד ימין את הבניין הכחול הזה

אורי סביר:  אני לא אפרט יותר מדי, פה זו הדירה לדוגמה של ההייטק

אורי סביר:  קומה שש-שבע פה אלה קומות שכרגע עוברות שיפוץ, בסביבות 12 מיליון שקל, כדי לפתוח פה את האופן ספייס שלנו

אורי סביר:  זה כדי לא לחכות עד שיבנו את הבניינים של ההייטק ובינתיים להפסיד הרבה מאוד נוער, אנחנו כבר מתקדמים ועושים פה משהו שהוא זמני

אורי סביר:       ותסתכלו שמאלה, אני לא צריך להוסיף מילה אחת

אורי סביר:  מי שחלם שיראה כזה דבר במזרח ירושלים

אורי סביר:  תראו איך הם יושבים פה, זה מרגש

אורי סביר:  ברמדאן היה פה ירח של הרמדאן שכולם באו והצטלמו, היו פה אירועים

אורי סביר:  תחשבו שכל בן אדם שנמצא פה זה פחות לחץ על שער שכם ועל מקומות אחרים שאנחנו פחות רוצים שיהיו שם

אורי סביר:  תבינו רק בכיכר הזאת הושקעו כחמישה מיליון שקל, אבל היום תושבים סוחרים שואלים, בסוף תקבל כזה, אתה רוצה או לא? אז כמובן התשובה שלהם שהם רוצים

אורי סביר:  זה השיווק הכי טוב מול שיתוף הציבור שאנחנו צריכים לעשות

אוריאנה אלמסי: זה באמת פריים שלא היה בטלוויזיה

אורי סביר: הייתה פה כתבה על המקום, לדעתי

אורי סביר:  פה זה המקום שאנחנו מקדמים את הפתרון של הקרוסלות, מה שדיברנו על החניה, כי משרד המשפטים פה יוצא החוצה

אורי סביר:  המקום הקרוב שאתם רואים מימין, אנחנו נקדם פה צו חניה עירוני ובמסגרת צו החניה שראש העיר יחתום עליו אנחנו יכולים לעלות פה עם כמות גדולה של קרוסלות ולתת את זה לנכים

אורי סביר:           (ישיבת סיכום)     

משה כחלון: ברוכים הבאים לכולם

משה כחלון:  שלום לכולם, אני רוצה להכיר את מי שנמצא פה

משה כחלון:       (סבב היכרות)

משה כחלון: ברוכים הבאים לכולם

משה כחלון:  אז חוץ משניכם?      

צביקה פוגל: משה סעדה ברח לנו

משה כחלון: כאן בדיוק הבעיה, שכשמגיעים לדברים הרציניים אז זה בורח, זה נעלם ואז נשאר ראש העיר עם מזרח העיר

צביקה פוגל: הרציניים נשארו איתך, אדוני

משה כחלון: תודה רבה

משה כחלון:  אני יודע

משה כחלון:  קודם כל אני שמח ונרגש לארח אתכם כאן, אנחנו קרובים ליום ירושלים ואין נושא יותר מיוחד ממזרח העיר בכל מה שקשור ליום ירושלים

משה כחלון:  אנחנו למעשה חוגגים עכשיו 56 שנה לשחרור ירושלים

משה כחלון:  כל 56 השנים האחרונות, ואם נהיה קצת יותר עדינים אז נגיד 50 שנה לפני שש השנים האחרונות, אנחנו בכל מקום נשבענו לאחדות ירושלים ולא משנה מי היה בממשלה, מי היה בקואליציה, אבל תמיד אמרו ירושלים תישאר מאוחדת לעד

משה כחלון:  יש כאלה שאמרו שאפשר לוותר על כמה שכונות, כאילו מישהו בכלל מדבר איתך על לוותר על חלק מהשכונות וחלק מהשכונות להשאיר אצלך, אבל בסופו של דבר הממשלות לדורותיהן, ואני בכוונה מדגיש פה לדורותיהן, לא השקיעו במזרח העיר

משה כחלון:       אנחנו החלטנו שירושלים מאוחדת, מזרח ומערב ביחד

משה כחלון:  גם אריה וגם לורה, שהיא הנציגה של מרצ, שניהם מסכימים אותו דבר, שחייבים להשקיע במזרח העיר

משה כחלון:  אי אפשר לקחת שטח כזה גדול – וקצת במספרים שאני אתן לכם אז אנחנו מדברים על 340,000 תושבים במזרח ירושלים, תחשבו שזאת העיר הערבית הגדולה ביותר במדינת ישראל

משה כחלון:  נצרת, עד כמה שאני זוכר, שהיא העיר הראשונה בישראל, מדובר שם באזור 100,000 תושבים

משה כחלון:  כלומר אנחנו מדברים על פי שלושה וחצי מאשר נצרת כשההשקעה פה היא פשוט הייתה ב-50 שנה, לפני שש השנים האלה, כמעט שואפת לאפס

משה כחלון:  מבחינתי זה מחדל של עשרות שנים

משה כחלון:       בשנים האחרונות לקחנו את הנושא הזה בשיא הרצינות ובשיא ההשקעה כשאני חייב לומר שהתחילו את זה בדיוק בשנה שלפני שנכנסתי ביחד עם הממשלה, זה לא פעולה שאני יכול לעשות אותה לבד, בשום אופן, אין סיכוי לעשות את זה לבד, כי צריך פה מיליארדים של שקלים להשקיע גם בתשתיות, גם בבתי הספר, גם בחינוך עצמו, למעשה כל מקום שאתה עושה

משה כחלון:      אני אתן לכם דוגמה קטנה

משה כחלון:  אנחנו לא מזמן חנכנו את פארק קדרון, פארק קדרון עלה לנו בסביבות 26 מיליון שקלים

משה כחלון:  זה פארק שנמצא בבית חנינה

אורי סביר: הם ראו אותו, הם היו שם

עמית הלוי: נשאר רק לבדוק אם אורי נתן לנו את הנתונים הנכונים

משה כחלון: אני חייב לומר לכם, אורי זה יד ימיני, באמת מגיע לו יקיר ירושלים רק בשביל כל מה שהוא עושה במזרח העיר

משה כחלון:  אבל אני חייב לומר שיש בינינו קונצנזוס בתוך העירייה שחייבים להשקיע שם

משה כחלון:  מה עשה פארק קדרון כזה? פארק קדרון כזה קודם כל תפס שטח ענק למתחם בילויים ותזכרו דבר אחד, בסופו של דבר כל תושב, כמוני, כמוכם וכמו תושבי מזרח העיר, רוצים שמקומות הבילוי שלהם יהיו תחת הבית שלהם, כלומר באזור הבית שלהם

משה כחלון:       אתה עושה פה שתי פעולות בבת אחת, אחת למעשה אתה דואג לתושבי השכונה כי החלטת שמזרח ומערב חד הם ואתה הריבון, אז פעולות ריבוניות הן להשקיע באזור הזה

משה כחלון:  יש קונצנזוס בינינו שחייבים להתייחס לאוכלוסייה, אנחנו דואגים לאוכלוסיות, בטח לאוכלוסיות ששוחרות בדו קיום ולחיות ביחד

משה כחלון:  ומי שלא רוצה את זה, אז יש את הביטחון, יש את המשטרה, יש את כל מי שפועל מולו

משה כחלון:  אבל רוב התושבים במזרח העיר, ואני מדבר על רוב, אני מדבר על מספר ענק, כלומר אני מניח שלפחות 70%, 75%, ואני לא סתם ממציא את זה, אלה תושבים שרוצים לחיות איתך בשלום ועל מנת שהם יחיו איתך בשלום אתה חייב חובה מוסרית להשקיע במזרח העיר

משה כחלון:       אז כשאני מדבר על פארק קדרון, מה זה עשה? זה למעשה מונע מאותם תושבים שגרים שם לבוא לגן סאקר אחר כך

משה כחלון:  עשית להם פארק לידם, פארק ברמה, אני אומר שכל מה שאנחנו משקיעים עבור תושבי מזרח העיר, זה חייב להיות ברמה של מערב העיר, ברגע שעשית את זה, אתה דאגת להם למקום בילוי שלהם, גרמת לפחות מתח בין האוכלוסיות וזה דבר נהדר

משה כחלון:       אותו דבר אנחנו עכשיו לדוגמה משקיעים בסלאח א-דין ובכל רחוב סולטן סולימאן שם, באזור שער שכם

משה כחלון:  הולך להיות שם מקום מדהים, אני מקווה שאנחנו מסיימים אותו בחודשים הקרובים

משה כחלון:  כמה, 80 מיליון שקל?      

אורי סביר: רק על סולטן סולימאן, בסך הכול 150

משה כחלון: כן, אבל ההשקעה הראשונית היא 80 מיליון שקל

משה כחלון:  סולטן סולימאן זה הרחוב שמול שער שכם, יש לנו שיתוף פעולה ענק מצד בעלי העסקים שם

משה כחלון:  בהתחלה חששנו, אמרנו לא ירצו, לא ירצו שאנחנו נעשה עבודות שם, יפריעו לנו בעבודות

משה כחלון:  אז לא רק שהם לא מפריעים לנו בעבודות, הם גם מסייעים לנו מול סרבנים

משה כחלון:  מה התוצאה תהיה? התוצאה תהיה שתהיה שם שדרה של עסקים מול שער שכם, של בתי קפה, של מסעדות, שהם יהיו מסודרים על פי חוק וגם ייתנו שירות לכולם

משה כחלון:  זה באמת, אני אומר לכם, מבחינה פוליטית, הרי הם לא מצביעים לעירייה, הם לא מצביעים מכל מיני סיבות, כלומר רווח פוליטי אין מזה, אבל אני מרגיש שחלק גדול מאוד מהשליחות שלי כראש העיר ירושלים זו השליחות, להשקיע במזרח העיר על מנת שיהיה שלום בין שני האזורים

משה כחלון:  מה יהיה אחר כך בתחום המדיני, מה יחליטו, מה לא יחליטו, זה לא העסק שלי, זה העסק של המדינה

משה כחלון:       אני יכול להגיד לכם דבר אחד, מי שחושב שאפשר לחלק שוב את ירושלים טועה בגדול

משה כחלון:  אין מצב שזה יהיה, משום שמי שחושב לדוגמה שאפשר לוותר על כפר עקב ומ"פ שועפט ועוד שכונה ויגידו לך: אוקיי, אדוני, תודה רבה לך, בוא נחתום הסכם שלום, הוא טועה בגדול

משה כחלון:  היום מזרח העיר זה כל מזרח העיר, כלומר או שאתה נותן את הכול בחזרה, שזה כמובן לא רלוונטי, כמו לתת לדוגמה את העיר העתיקה, את אזור שער שכם, את כל המקומות שקצת מזיזים לכל אחד ואחד מאיתנו, או אל תיתן כלום ואל תדבר על זה

משה כחלון:  זה כרגע המצב ולכן אני חושב שכשאומרים נחלק את ירושלים, נחזיר חלק, נשתחרר מהם, כל מיני מילים לא יפות, לא רלוונטי

משה כחלון:  כנראה לא רלוונטי לדור שלי וכנראה גם לא רלוונטי לדור הצעיר ממני שיושב כאן מצד שמאל

משה כחלון:  אני לוקח אותך בדור שלי, אני מקווה שאני לא פוגע בך

צביקה פוגל: כבר הורדת אותי בגיל

משה כחלון: על כל פנים מכיוון שכרגע המצב הוא שמזרח ומערב ביחד אנחנו צריכים לדאוג להם

משה כחלון:  דבר נוסף שאני רוצה לדבר עליו זה הנושא של המעורבות הכלכלית של תושבי מזרח העיר בתוך מערב העיר

משה כחלון:  אתם צריכים להבין דבר אחד, בירושלים, פה, עכשיו אנחנו יורדים למטה לרחוב יפו ואנחנו רואים חרדי, חילוני וערבי הולכים ביחד, אנחנו לא מתרשמים מכך, זה לא מזיז לנו, זה לא שום דבר

משה כחלון:  בתל אביב חס וחלילה תראה כזה דבר זה ישר להתקשר 100 ולהגיד משהו פה קורה

משה כחלון:  פה אצלנו זה דבר של מה בכך

משה כחלון:       אנחנו עולים לרכבת, אנחנו נוסעים ערבים, חרדים, חילוניים וציונות דתית, בבתי חולים אנחנו נמצאים ביחד, הכלכלה שלנו היא מבוססת על חלק מתושבי מזרח העיר

משה כחלון:  את תושבי מזרח העיר אתה רואה בכל מקום בכלכלה במערב ירושלים, אתה רואה אותם בבתי החולים כרופאים, כאחים, אחיות, אתה רואה אותם כאנשי תחזוקה

משה כחלון:  אתה רואה אותם אחר כך בבתי המלון, המלונאות פה שהיא מספר אחת בארץ, אנחנו מדברים על 15,000 חדרים, רובה מופעלת על ידי תושבי מזרח העיר

משה כחלון:  אתה רואה אותם בבתי מרקחת, אתה רואה אותם בקופות החולים

משה כחלון:  לא מזמן הייתי צריך לנסוע לטראק בקמבודיה ובאתי לעשות חיסון ומי שנתן לי את הזריקה זה היה תושב מזרח העיר

משה כחלון:  שאלתי אותו לפני כן איפה הוא גר, הוא גר בבית חנינה

משה כחלון:       כלומר, מה שאני רוצה לומר לכם, שלדוגמה, אם אתם זוכרים, היה את העניין של הפיגוע בבני ברק שאמרו שלמחרת סגרו את הכניסה של ערבים, פה אין סיכוי

משה כחלון:  הם איתנו, הם עובדים איתנו, שלא לדבר על הבנייה התשתיתית והדירות וכו', כלומר אנחנו בהחלט בדעה שתושבי מזרח העיר שנוהגים כמו שצריך, כלומר באמת כמו תושבי מערב העיר, אנחנו צריכים לטפח אותם ולדאוג להם על מנת שיקבלו איכות חיים ראויה

משה כחלון:       עכשיו אני אעבור על המצגת מהר

משה כחלון:  קודם כל אחת הבעיות האמיתיות שלנו, המחדל הגדול ביותר, לא ביותר, מחדל, אתם תחליטו אם הוא הגדול ביותר או לא, זה למעשה שיש לנו את בעיית החינוך במזרח העיר

משה כחלון:  החינוך במזרח העיר, עד לפני חמש שנים 95% מתלמידי מזרח העיר למדו בשיטת הלימוד של הרשות הפלסטינית

משה כחלון:       אחרי 50 שנה ששחררת את ירושלים, שאיחדת את ירושלים, עדיין התלמידים למדו, אגב הם לומדים גם עכשיו, את התאוג'יה, שיטת החינוך הפלסטינית, שזה אומר שני דברים מאוד מאוד שליליים שם, האחד זה חומרי ההסתה הנוראיים שיש נגד מדינת ישראל

משה כחלון:  כלומר לא פלא שאתה רואה תלמידים שלמדו שם ואחר כך הם רוצים גם לחסל אותנו

משה כחלון:  הם מקבלים את החינוך הזה מהיום הראשון שהם נולדים

משה כחלון:  אז זה הדבר הראשון, והדבר השני, שזה תת רמה, כלומר זה לא ברמה גבוהה, שיטת החינוך הפלסטינית

משה כחלון:  מה המשמעות? שכשהם מגיעים אחר כך לגיל 18 ורוצים להמשיך במוסדות להשכלה גבוהה הם לא לומדים במוסדות להשכלה גבוהה במדינת ישראל וכמובן גם המקצועות שלהם בהתאם, הם לא מספיק מקצועות טובים

משה כחלון:       והפלא ופלא, בשש השנים האחרונות, אם כשאני התחלתי את התפקיד שלי היו בערך 1,500 תלמידים שלמדו בשיטת החינוך הישראלית, היום אנחנו מדברים על 15,000 ואני מקווה, בהמשך למה שדיברת איתי בזמנו, שבארבע השנים הקרובות אנחנו נגיע כבר ל-30,000

משה כחלון:  בתפקיד שלי כראש עיר ומה שאני עושה במזרח העיר, אסור לי להסתכל אף פעם על חצי הכוס הריקה, אני חייב להסתכל על מה שעשיתי עד עכשיו כי אתה מכסה פה 50 שנה, אתה מכסה פה עשרות שנים שלא הושקעו

משה כחלון:       מה שקיבלנו, קיבלנו מהמדינה צ'ק פתוח לכיתות בבתי ספר, כלומר לבנות כיתות חדשות לתלמידים במזרח העיר

משה כחלון:  איפה שאני רוצה לבנות, אין לי ועדה, אין לי כלום, אני בא למשרד האוצר, משרד החינוך מאשרים לי את זה ולמעשה אני יכול לבנות

משה כחלון:  לכן יש עכשיו כרגע ב-2019 שוחררו 25 כיתות, ב-2020 אנחנו מדברים על באזור 50, ב-21' כבר שילשנו את עצמנו, 150 כיתות, ו-22' אנחנו עומדים ב – בקיצור אנחנו מדברים פה על מאות כיתות שנבנות

משה כחלון:      ואתם יודעים מה יפה פה? שכל בית ספר חדש שאנחנו בונים, המקומות שם נחטפים, ההורים רוצים לשלוח את הילדים דווקא לשיטת החינוך הישראלית, כי בסופו של דבר אמא פולנייה היא מחזיקה מעמד גם במזרח העיר ובכל מקום, ההורים דואגים לילדים שלהם, לעתיד שלהם

צביקה פוגל: אתה אומר פולנייה זה לא מוצא

משה כחלון: לא, מספיק, גם זה בקושי אני אומר

משה כחלון:  ההורים בסופו של דבר זה הורים בכל המקומות ובכל המגזרים והם דואגים לילדים שלהם וכשהם יודעים שהם מביאים אותם לבית ספר שלאחר מכן הם דואגים לעתיד שלהם אז זה בהחלט דבר מבורך

משה כחלון:  אפשר לומר שיש פה הצלחה ואפילו הצלחה גדולה

משה כחלון:       אנחנו בפיתוח כבישים

משה כחלון:  מי שמסתובב במזרח העיר רואה את הכבישים שיש במזרח העיר לעומת מה שקורה במערב העיר

משה כחלון:  אנחנו עכשיו בתכנית חומש שנייה הולכים לאשר במזרח העיר ובהחלט אנחנו עושים את כל המאמצים לסלול כמה שיותר כבישים ולשקם את התשתיות של הכבישים במזרח העיר על מנת שתהיה הנגשה

משה כחלון:  לדוגמה יש בתי ספר שהתלמידים שם לא יכולים להגיע עם הסעות משום שרכב ההסעות לא יכול להגיע לבית הספר

משה כחלון:       אנחנו עושים את כל המאמצים

משה כחלון:  שתבינו, זה לא שאתם לוקחים שטח שהוא פתוח ואתה אומר בוא תבנה עליו בית ספר, ברוב המקרים הבנייה הבלתי חוקית שנוצרה בעשרות השנים האחרונות במזרח העיר היא למעשה חלקה נבנתה על שטח חום, כלומר שטח של בתי ספר, למה זה גרם? זה גרם לזה שכשאני רוצה עכשיו לבנות בשטח חום אין לי שטח חום

משה כחלון:  אז אנחנו עושים את כל התעלולים ואת כל מה שאפשר לעשות על מנת שנמצא מקומות לבתי הספר

משה כחלון:  איפה שאנחנו מוצאים אנחנו בונים בית ספר וזו עבודה מאוד סיזיפית וקשה, אבל אני חושב שאנחנו בסך הכול מצליחים

לירון יפלח: ראש העיר, אני יכולה לקטוע אותך רגע?      

משה כחלון: היא שותפה מלאה במשרד ירושלים למה שאנחנו עושים, משרד ירושלים מאוד שותף בנושא הזה

לירון יפלח: אני רוצה להוסיף לנושא של הכבישים

לירון יפלח:  בהחלטת חומש הקרובה אנחנו גם בשיתוף פעולה נשקיע הרבה כסף, אנחנו עם העירייה ומשרד התחבורה, עכשיו אנחנו עומדים כבר על 200 מיליון שקל רק על תחבורה ציבורית שזה הבנו שמזרח העיקר גם לוקה בחסר בכל הנושא של תחנות אוטובוס וקווי אוטובוס חדשים

לירון יפלח:  זה גם חשוב להוסיף, על ה-600 מיליון שהושקעו בכבישים

עמית הלוי: אגב, יש דברים שפתוחים בתקציב הנוכחי, ראש העיר? אתה אומר פה חסר ופה לא אושר, או כן אושר?      

משה כחלון: אני חייב להגיד לך, תכנית החומש הבאה אמורה להיות באזור 2

משה כחלון: 2 מיליארד, זה אמור להיות מאושר ממש ביום ירושלים

צביקה פוגל: 2

צביקה פוגל: 2 מיליארד לחלק המזרחי?      

משה כחלון: כן, לחמש שנים

משה כחלון:  אני חייב להודות שאנחנו ביקשנו הרבה הרבה יותר

אורי סביר: זה מה שהיה בחומש הקודם

משה כחלון: כן, אבל מכיוון שאנחנו כבר התמחינו - - -      

צביקה פוגל: בחומש הקודם השקעת הרבה יותר בתכנון ועכשיו אתה רוצה להתחיל להשקיע בביצוע

משה כחלון: בדיוק, אז מאוד מאוד רציתי ליותר, לא הצלחתי, ואני בדרך כלל מצליח לשכנע את המשרדים

משה כחלון:  מבחינתי, אני אומר לך את האמת, הטקטיקה שלי זה אומר בוא תיקח את מה שנותנים לך, תתחיל לעבוד ומקסימום בשנה הבאה נבקש עוד

אורי סביר: יש כבישים אסטרטגיים שכרגע לא מתוקצבים, כמו הכביש האמריקאי שזה הכביש האסטרטגי לירושלים

משה כחלון: כן, אבל הוא יתוקצב

אורי סביר: הוא מיליארד שקל

צביקה פוגל: הבנתי, נדבר על זה בסוף

משה כחלון: מבני הציבור שאנחנו עושים, אין להם מבני ציבור, אין להם אודיטוריום

משה כחלון:  56 שנה אין להם אודיטוריום

משה כחלון:  אפילו הביטוח הלאומי, איזה עוד מוסדות ציבור אנחנו מדברים?      

אורי סביר: ספריות, מרכזי רווחה, מנהלים קהילתיים, הכול שכור, אין שום פעילות ספורטיבית

משה כחלון: דוגמה, בריכה

משה כחלון:  אין להם בריכות, אין בריכות במזרח העיר, מה המשמעות? שהם באים למערב העיר והם ביחד עם תושבי מערב העיר

משה כחלון:  לא שאני בא ומצהיר בזה שאני רוצה להפריד, אבל אני חושב שבסופו של דבר זה הרגעת הרוחות ובהחלט צריך לתת להם את זכות הקיום שלהם

משה כחלון:  אז עכשיו אנחנו בונים בריכה בבית חנינה, בריכה גדולה מאוד, מרכז ספורט, הצלחנו לגייס כספים לזה, זה דווקא לא הממשלה, זה תרומות שהבאתי, אבל בהחלט זה מבנה יפה ויש כבר עוד אחד שאנחנו מתכננים אותו

משה כחלון:  זה הרבה השקעה בכל מה שקשור במבני ציבור

צביקה פוגל: יש להם מושגים שנקראים מתנ"ס ודברים כאלה?      

משה כחלון: יש להם, אין להם הרבה, אנחנו רוצים לעשות עוד

אורי סביר: הרוב שכור, עכשיו אנחנו בונים

משה כחלון: אפרופו שכור, אנחנו בסופו של דבר כעיריית ירושלים חייבים לספק מוסדות חינוך, אז מה שקורה זה שאנחנו גם משלמים שכירות יקרה מאוד במזרח העיר, גם לבתי הספר של התאוג'יה, אתה חייב לספק את המערכת, כלומר בטווח ארוך זה גם חוסך לי כסף כל הנושא הזה של מבני חינוך שאנחנו בונים

משה כחלון:      זה משהו מאוד מעניין, עיסאוויה

משה כחלון:  בעיסאוויה יש כ-4,000 יחידות דיור שרובן לא חוקיות

משה כחלון:  מי שחושב שאפשר להרוס בתים לאחר שנים על גבי שנים, אי אפשר, זה בלתי אפשרי, זה לא עומד על הפרק

משה כחלון:  אפילו אריה חושב כמוני בנושא הזה, שאי אפשר להרוס מבנים כאלה

משה כחלון:  אנחנו באים במזרח העיר בשיטה שלי שאומרת, כמו שאני אומר במערב העיר, אתם רוצים בנייה? תעשו התחדשות עירונית

משה כחלון:  במערב העיר החלטתי החלטה קטגורית לא לבנות על שטחים פתוחים שהם שטחים ירוקים

משה כחלון:  לדוגמה, מי שעוקב קצת אחרי החדשות, היה לי מאבק גדול עם מינהל מקרקעי ישראל לגבי רכס לבן

משה כחלון:  גם אריה כמובן איתי ועשינו את מה שעשינו

משה כחלון:       אותו דבר פה, פה אני אומר להם: אני מוכן לבנות ביחד איתכם תכניות התחדשות עירונית ובמסגרת ההתחדשות העירונית אנחנו נאשרר או נהרוס, תלוי מה, אבל איתכם ביחד, את המבנים האלה ואנחנו גם נגדיל את מספר יחידות הדיור על המקום הבנוי, מצד אחד, ומצד שני אנחנו נהרוס איפה שלא

משה כחלון:  זה מה שעשינו בעיסאוויה

משה כחלון:  בעיסאוויה העברנו עכשיו בוועדה המחוזית תכנית מתאר שהיא כוללת למעשה הקפאת צווי הריסה בשכונה, הכשרה של 4,000 יחידות דיור, מתן אחוזי בנייה חסרי תקדים והתושבים משתתפים וגם אני אומר לך שבנושא הזה אנחנו היינו בדי קונצנזוס מלא בקואליציה כאן בעירייה שאנחנו צריכים לעשות את הדברים האלה

משה כחלון:      אתם לא יודעים איפה ההפתעה הכי גדולה

משה כחלון:  ההפתעה הכי יפה והכי מיוחדת זה שכשאתה מכשיר בית הרווח הגדול של העירייה שהיא מקבלת היטלי השבחה סוף סוף ואנחנו מדברים פה על הרבה מאוד מאוד כסף שאנחנו יכולים להוציא במסגרת ההכשרות האלה מצד אחד, אבל אני מבטיח להם, אני אומר להם שהיטלי ההשבחה שאנחנו גובים מהם זה להשקיע בתוך השכונה את הכספים הללו

משה כחלון:  אז בהחלט זו תחילת דרך, זו דרך ארוכה, אנחנו עושים אותו דבר בג'בל מוכבר, יש שכונה עין אל לוזה, מתחם בשיר ו – אבל תסתכלו, זה מאות יחידות דיור, מצד אחד זה תוספת יחידות דיור, מצד שני זה הכשרה של יחידות דיור וזה עושה טוב לכולנו

עמית הלוי: התוספת היא על שטחים אחרים? כלומר הורסים כמו בבית חנינה חלק מהלא חוקי - - -     

אריה קינג: אנחנו לוקחים 60%, אנחנו מפקיעים 60% מהקרקע ונותנים להם לעלות לגובה

אריה קינג:  כל ה-60%, ושם אתה שם את כל מה שאתה כעירייה צריך לספק, אבל אז אתה מקבל שכונה מסודרת, שיש פארק ויש בית ספר ויש הכול

משה כחלון: זה לא פשוט בכלל, זה באמת עבודה סיזיפית ורצינית ושכונה שכונה ולא כולם רוצים

משה כחלון:  מיותר לומר לכם שכשאני אמרתי מקודם שיש בסביבות 70%, 75% שרוצים לחיות איתנו בשלום, יש 25% שלא רוצים, זה גם מספר מספיק גדול מי שיעשה חשבון

משה כחלון:  לכן זו עבודה מצד אחד מאוד קשה, מאוד מאתגרת, אבל עם הרבה חשיבה לטווח הרחוק

משה כחלון:       אנחנו מגיעים למהפכת התרבות והספורט שקרתה בשנה האחרונה

משה כחלון:  לא סתם, רבותיי, הרמדאן יחסית עבר בשקט

משה כחלון:  אנחנו השקענו מיליונים של שקלים בתוך חודש הרמדאן באירועים עבור תושבי מזרח העיר

משה כחלון:  כשאני הבנתי לפני שנתיים שחלק מהסיבה זה אופן החיים בתקופת הרמדאן, שהמשמעות של זה היא שצמים במשך היום ובמהלך הלילה ערים על מנת שבמשך היום תוכל לישון וכו' וכו' וכו', אז כמובן לאחר שישבתי עם המוכתרים ומנהיגי השכונות הם אמרו לי: תשמע, תשקיע בפעילויות לילה עבור התושבים

משה כחלון:  אז השנה אנחנו הגענו לשיא של ארבעה מיליון שקלים שהשקענו באירועים

משה כחלון:  היו בסך הכול 300 אירועים בכל חודש הרמדאן כשהיו שלושה מוקדים עיקריים, אחד זה היה שער שכם, פארק פתחת קדרון, כיכר החשמל וכמובן גם עשינו מיצגי תאורה והשקענו

משה כחלון:  זה חג שלהם והם תושבים שלנו של ירושלים, צריך להשקיע ואנחנו ראינו סך הכול תוצאות חיוביות

משה כחלון:       עוד פעם, אני אף פעם לא מצפה שיהיה לי שקט מוחלט, בשביל זה יש את המשטרה ואת כוחות הביטחון מצד אחד, מצד שני אני כראש עיר עושה את המקסימום שלא יהיו תלונות ושתהיה הכלה של התרבות והספורט שצריך לעשות בחודש הזה

משה כחלון:       דבר נוסף, אנחנו בסופו של דבר צריכים לדאוג לתעסוקה במזרח העיר

משה כחלון:  אחת הבעיות, שאין להם תעסוקה במזרח העיר

משה כחלון:  כלומר על מנת לעבוד הם צריכים לצאת למערב העיר, רוב המועסקים שם במזרח העיר עובדים במערב העיר

משה כחלון:  אנחנו דואגים למשהו שהוא במסגרת בשורה ענקית, אנחנו רוצים לבנות סיליקון ואדי, כך אנחנו קוראים לזה, זה למעשה כמה מגדלים של הייטק שיבואו במקום המוסכים בוואדי ג'וז

משה כחלון:  נכון לרגע זה זה כבר עובר את הוועדה המחוזית

משה כחלון:  היפה בזה, עוד פעם, שזה יוזמה משותפת של העירייה, שלנו, ביחד עם בעלי הקרקעות של המוסכים שרוצים לבנות כמונו שם את המגדלים האלה

משה כחלון:       זו בשורה ענקית, זה עניין של מעכשיו שלוש-ארבע שנים עד שנגיע לבנייה כבר, לסוף הבנייה של זה, אבל מכיוון שלא יכולנו לחכות בסבלנות אז בינתיים לקחנו בסלאח א-דין, לקחנו שם בניין, זה הבניין, שתי קומות, שכרנו שם שתי קומות שאנחנו מביאים כבר בשלושה חודשים הקרובים מיזמי הייטק שונים ממערב העיר או בכלל ממדינת ישראל, שאנחנו אמורים בסופו של דבר להעסיק שם באזור 300 עובדים ממזרח העיר שלמדו הייטק ולא מתעסקים בזה

משה כחלון:       היה לי ויכוח גדול פה עם העירייה האם יש כאלה שלמדו הייטק ולא מתעסקים בהייטק, הם טענו שלא, עשינו קול קורא וגילינו 800 כאלה, אז 300 מתוכם אנחנו הולכים להעסיק

משה כחלון:  אנחנו במשא ומתן עם אינטל, עם מיקרוסופט, עם מובילאיי ויש חברות אחרות שכבר למעשה הולכים איתנו לפרויקט הזה

משה כחלון:  זהו, תודה רבה

צביקה פוגל: שאלות? הערות? בבקשה, חבר הכנסת עמית הלוי

עמית הלוי: קודם כל תודה רבה, ראש העיר, היה לנו סיור מאוד מחכים בניצוחו של אורי

עמית הלוי:  מצד אחד כל הכבוד על כל הקידום בכלל של העיר, אני לא היחיד פה סביב השולחן, אבל אני תושב גבעת משואה וזה ניכר מאוד, משבילי האופניים, אני קופץ רגע של מערב העיר, אבל אני רוצה לומר משהו על מזרח העיר

עמית הלוי:  העיקרון שאתה הנחת כאן על השולחן, אתה אומר בעצם: אני רוצה ליצור ישראליזציה, שהיא מבורכת לכולנו, ואתה עושה את זה ביג טיים פה בתכניות שראינו - - -     

משה כחלון: אני לא יודע אם זה ישראליזציה

משה כחלון:  אני לא רוצה להפוך אותם לישראלים, אני רוצה לתת להם את התנאים ללמוד, את התנאים לצמוח ולגדול ולעבוד, אני לא מצפה שהם יהיו ישראלים, הם תושבים שלי, אני ראש עיר שלהם - - -      

עמית הלוי: הם תושבים שלי, אם אני ריבון אני ריבון לכל הדברים

משה כחלון: בדיוק

עמית הלוי: מצוין, אז אני רק אומר שאני יוצא מהסיור הזה עם איזה כוכבית שאותה אני רוצה להעלות בפניך וכאן בקול רם

עמית הלוי:  זה התחיל מהתצפית שעשינו על מחסום קלנדייה וכל המרחב ההוא שם

עמית הלוי:  להיות ריבון כמו שאתה אומר זה להיות ריבון לכל הדברים, זה מצד אחד לתת את כל השירותים, וכל הכבוד על כל ההתפתחות בהקשר הזה, שירותים אזרחיים מלאים על כל מה שכרוך בזה, מצד שני אני מניח פה על השולחן שלושה דברים

עמית הלוי:       האחד זה נושא החינוך

עמית הלוי:  עדיין פתוח על השולחן שלנו בוועדת החינוך, אמרתי את זה גם בסיור גם, שבעה בתי ספר שהיו בהם אירועי הסתה חמורים מאוד שלא טופלו

עמית הלוי:  אני לא יודע אם זה על שולחנך, כי יש הבדל בין ממלכתי לבין מוכש"ר לבין דברים אחרים, אבל הדברים האלה קיימים, כמו שאתה אומר, זה לא ביום אחד

עמית הלוי:  אבל נניח הכיתות שבניתם פה, מאות כיתות לימוד, האם הייתה התניה, אנחנו בונים כיתות רק בבתי ספר שלומדים את התכנית הישראלית

משה כחלון: ברור, ברור

עמית הלוי: אני לא מדבר על בתי הספר החדשים, אני מדבר על כיתות, ראש העיר

עמית הלוי:  אתה בונה כיתה, אתה אומר להם: רבותיי, הכיתה, אני לא בונה לכם אם יש הסתה

עמית הלוי:  לא בונה כיתה אם יש הסתה

משה כחלון: זה לא רלוונטי, אני רוצה להסביר לך משהו

משה כחלון:  בבית ספר שאני שם את שיטת החינוך הישראלית אין הסתה

עמית הלוי: לא, ברור, אני שואל האם אתה מתקצב בית ספר - - -      

משה כחלון: כל בית ספר חדש שאני בונה זה רק שיטת החינוך הישראלית

אורי סביר: לא בונים פה רק כיתה, בונים פה בתי ספר מלאים

אורי סביר:  השאלה שלך, אין בית ספר - - -     

עמית הלוי: עושים שיפוצים בבתי ספר

משה כחלון: אנחנו משתדלים כמה שיותר להשביח וגם לשפץ כל מי שלומד בשיטת החינוך הישראלית, אבל אני לא יכול להגיד לך שאני לא משפץ גם להם

עמית הלוי: אני רק אומר שצריך פה, לפחות בוועדת חינוך נאמר שבבית הספר שנהרג המורה שלימד ורצח למעשה את אליהו קיי לא רחוק מכאן, אז בכניסה לבית הספר אתה רואה את סמל הפתח, מהנהר עד הירדן

משה כחלון: זה לא בית ספר עירוני, זה בית ספר פרטי

קריאה: זה היה מוכר שאינו רשמי

עמית הלוי: אז זה מוכר שאינו רשמי ולא ממלכתי?      

קריאה: זה בית ספר של משרד החינוך

עמית הלוי: מה, בגלל שהוא יסודי? מה זה משרד החינוך? זה או היסודי, בתי ספר ממלכתיים, התיכוניים רובם מוכש"ר היום

משה כחלון: מערכת החינוך במזרח ירושלים מחולקת למעשה בגדול כרגע, אולי קצת פחות, אבל 50%-50%, כלומר 50% רשמי, 50% מוכר שאינו רשמי

עמית הלוי: שגם מקבלים 75% תקצוב מהמדינה

משה כחלון: כן, אבל זה המדינה

עמית הלוי: לא דרכך?      

משה כחלון: כן

עמית הלוי: אנחנו צריכים עזרה שלך בזה, זה מה שאני אומר

משה כחלון: אתה לא יכול לעשות שום דבר בצורה של, סליחה שאני אומר, בצורת מהפכה, משום שאז אתה תגרום לכך שיהיו ילדים בחוץ שלא ילמדו וזה עוד יותר גרוע מהכול

אורי סביר: אבל אפרופו זה, עמית, לדוגמה באירוע בנווה יעקב אשתו של המחבל, למרות שהיא הייתה בהיריון ראש העיר רצה לפטר אותה

אורי סביר:  אחר כך היה אירוע – אבל אין פה מצב שאנחנו רואים כזה אירוע ואנחנו כאילו –      

משה כחלון: וזה עובר לידנו

אורי סביר: ברמה העירונית כל בן אדם שמפרסם פוסט או משהו כזה מבחינתנו זה חקירה משטרתית ולהעיף אותו

עמית הלוי: אני אומר שוב, ראינו את זה מקרוב, צריך גם סיוע שלכם, כמי שנמצאים בשטח, גם אם זה לא בתי הספר שהם במימון העירייה, בסוף זה אותם תלמידים, כמו שאתה אומר, שיוצאים החוצה וכו', וכמובן שאי אפשר לעשות מהפכה ביום אחד, זה מובן מאליו, אבל עדיין צריך לראות שאנחנו בתוך המסלול הזה

עמית הלוי:       אז זה בנוגע לחינוך, בנוגע למשטרה הייתה פה סוגיה של כפר עקב, נוכחות של המשטרה בתוך כפר עקב, מה עמדת העירייה בעניין הזה?      

משה כחלון: כמה שיותר

משה כחלון:  אנחנו בכלל אוהבים את המשטרה שהם עובדים בכל מקום, נכנסים לכל מקום

משה כחלון:  יש הבדל בין מ"פ שועפט לבין כפר עקב

משה כחלון:  עד כמה שאני זוכר, בכפר עקב אין את המשטרה ואנחנו רוצים להעביר את הכול למשטרה

עמית הלוי: שתהיה אפשרות כניסה

עמית הלוי:  צריך דחיפה שלך

משה כחלון: אני עושה את הכול

משה כחלון:  צריך דחיפה שלכם

עמית הלוי: אנחנו פה, אני רק מניח כאן, תמיד יש היום שולחנות עגולים ודברים מהסוג הזה

משה כחלון: ביקשנו עוד דבר, ביקשנו מהממשלה, ואני מקווה שיתקצבו אותנו, שיטור עירוני במזרח העיר

משה כחלון:  ביקשנו 50 שוטרים תוספת למזרח העיר, שכיום אין לנו את זה, ואנחנו ממש זקוקים לזה ולו רק כדי להראות ריבונות במזרח העיר

עמית הלוי: נקודה אחרונה שלי בהקשר הזה זה התיישבות יהודית

עמית הלוי:  הרי ברור לגמרי שכשאתה בא לעיר דוד ואתה מסתובב שם ברחובות הכול משתנה באופן טבעי, נוצר ככה כי נוצרת אינטגרציה טבעית במקום ונוצרות השקעות, כלומר זה שאתם עושים את הצעדים האלה במזרח ירושלים באופן יזום זה מצוין, ואני אומר את זה בהקשר, וזה גם נידון בנקודת התצפית ההיא, ברור לנו לגמרי שמסלול הטרור שמתחיל מהמוקטעה ברמאללה ועובר דרך כל הציר עד פסגת זאב ונווה יעקב יכול להיקטע או לפחות להשתנות אם עושים התיישבות יהודית רחבה שם

עמית הלוי:  אני מדבר קודם כל על עטרות כמרכז, כמו שעשיתם בדרום העיר

משה כחלון: אני אגיד לך משהו, אני חושב שבקדנציה שלי בנינו הכי הרבה יחידות דיור בשטחים שפעם לא היו נותנים לבנות

משה כחלון:  לדוגמה, בוא נתחיל מהדברים הקלים, בנינו או שאנחנו בתהליכי בנייה, בגבעת המטוס

עמית הלוי: בדרום

עמית הלוי:  בדרום עשיתם דבר ענק, ראש העיר, אני שואל על מה קורה בצפון העיר

משה כחלון: שנייה, אני אעבור איתך אחד אחד

משה כחלון:  דבר שני זה נוף ציון, שאנחנו בונים שם מאות דירות

משה כחלון:  דבר נוסף זה עטרות, שמבחינתנו שחררנו את התכנית, היא כרגע בוועדה המחוזית

משה כחלון:  יש שם בעיה של איכות סביבה ואני מקווה שיפתרו את הבעיה ואז בשמחה רבה

משה כחלון:  איפה שאפשר לבנות בירושלים אנחנו בונים

עמית הלוי: מה תקוע בעטרות באופן מעשי?      

אריה קינג: סקר סביבה

עמית הלוי: למה זה תקוע ארבעה חודשים?      

אריה קינג: זה ממשלה

עמית הלוי: הסקר הזה לא מתבצע?      

אריה קינג: לא, זה מתבצע, אבל בקצב שלהם, אבל אפשר לקדם את זה בהתניה שהסקר הזה יהיה בסדר, כרגע החליטו לא לקדם עד שהסקר לא תואם את הציפיות

אריה קינג:  אפשר לקדם את זה ושתהיה התניה שהסקר יתאים

עמית הלוי: כלומר אם יש אזורים של תכניות של התיישבות יהודית, בסוף זה משנה לגמרי את כל האווירה ואת כל האזור, אפשר ללכת שם בלילה

משה כחלון: אתה מספר לי?      

עמית הלוי: לא

משה כחלון: לא, אמיתי

צביקה פוגל: הוא שואל אם יש תכניות להתיישבות יהודית שגם תיצור אינטגרציה

אורי סביר: יש לדוגמה את הכפר העברי שאנחנו מקדמים גם לשים שם מוסדות

אורי סביר:  אנחנו מקדמים שם, עושים תחנת כיבוי, דברים שגם ישרתו את הציבור

משה כחלון: אני אזכיר לך משהו, בקדנציה לפניי גם בגילה לא נתנו לבנות, או בהר חומה, רמת שלמה, היום זה בכלל לא על הפרק, אנחנו בונים, גמרנו, זה לא רלוונטי בכלל

משה כחלון:  לא מאות, אלא אלפי דירות

משה כחלון:  גם בשטחים כמו נוף ציון, בהחלט, אם יש תכנית טובה אנחנו בעדה

צביקה פוגל: איפה אתה נתקל בהתנגדויות? לא מהממשלה, מהיחסים שלך עם מזרח ירושלים

משה כחלון: אני לא נתקל בהתנגדויות, אני נתקל בזה שזה הרבה עבודה

משה כחלון:  הייתם בקניון?      

צביקה פוגל: כן, בוודאי

משה כחלון: ראית איזה מקום זה?      

צביקה פוגל: ודאי

משה כחלון: זה דבר מצוין, זה בשורה נהדרת לירושלים, לא רק למזרח העיר, זו בשורה גם למערב העיר, צריך בסופו של דבר לדאוג להם

משה כחלון:  זה הרבה הרבה עבודה

צביקה פוגל: אין במנהיגות המקומית המזרח ירושלמית אנשים שבאים ואומרים לך לא, או מנסים להסית נגד?      

משה כחלון: יש, מעט, וצריך להתגבר עליהם

אורי סביר: כל שבוע בהר הבית בן אדם שעומד ואומר, אבל התושבים בסוף עוצרים את זה, צביקה, הם רוצים

אורי סביר:  בן אדם שיש לו איפה לעבוד ליד הבית הוא רוצה

משה כחלון: יצר החיים הוא יותר גדול מכל דבר

משה כחלון:  יש, ואנחנו מתגברים עליהן

משה כחלון:  היה פה לא מזמן מג'בל מוכבר, היה פה אחד, אמר לי: אני לא מוכן לחינוך ישראלי, אמרתי לו: טוב, אתה לא מוכן

משה כחלון:  אגב, זו האמת גם, אני לא מחייב אף תלמיד ללמוד בשיטת החינוך הישראלית, אני רק אומר לו: תשמע, אתה רוצה ללמוד ברמה גבוהה ובבית ספר יפה תבוא לשיטת החינוך הישראלית, אתה לא רוצה? תעשה מה שאתה רוצה

משה כחלון:  זה גם מה שאמרתי לו באותה פגישה

אריה קינג: צביקה, אם אפשר, קודם כל אני רוצה לתקן

אריה קינג:  בוועדת החינוך, עמית, אני אזכיר לך, אחרי שלא ענו על השאלה, אבל התעקש מי שהתעקש, וזה היית אתה, נאמר שגם בבתי הספר הישראליים שניגשים לבגרויות ישראליות, גם שם הייתה הסתה, היה שם הקב"ט של משרד החינוך

אריה קינג:  מה הבעיה? ואולי פה צריכה להיות עבודת מלקחיים של העירייה מצד אחד והוועדה מצד שני, משרד החינוך מסרב לעשות את מה שהוא צריך לעשות ולהגיש תלונה נגד המסיתים

אריה קינג:  אין אחד

אריה קינג:  איך יכול להיות שאין אחד שמשרד החינוך עשה את מה שחובתו לעשות? זו תקלה אחת

אריה קינג:  המשטרה אומרת, אין בכלל תלונה, אז למה שנחקור מישהו אם לא הגישו תלונה? ומי שצריך לעשות את הדבר הזה זה משרד החינוך

אריה קינג:  זה דבר אחד

אריה קינג:       דבר שני, אני חושב שהנושא של משמר אזרחי, אנחנו חווינו פה את שומרי החומות בצורה מאוד לא נעימה, בכל העיר

צביקה פוגל: חלק מהמשמר הלאומי החדש?      

אריה קינג: לא משמר לאומי, משמר אזרחי

משה כחלון: אתה צודק, גם אני לא יודע מה ההבדל

עמית הלוי: לא, יש עכשיו החלטה של הממשלה על משמר לאומי, זה אירוע גדול

אריה קינג: עמית, שכונות התפר של ירושלים זה רוב תושבי ירושלים, בערך 80% מהתושבים בירושלים גרים או בתפר או בשכונות התפר, גילה, רמת שלמה, פסגת זאב, נווה יעקב, ארמון הנציב, רמות, רמת שלמה

עמית הלוי: לא הולכים בלילה לבד בארמון הנציב?      

אריה קינג: לא, יש נשים שלא יילכו

אריה קינג:  גן השלום, הולכת להיות חנוכה שלו השבוע, הוא כבר קיים, אנשים שם, נשים וגם ילדים מפחדים ללכת לשם בלילה

אריה קינג:  משמר אזרחי זה כלי שקיים, לא משמר לאומי

אריה קינג:  ואנחנו ניסינו כמה פעמים כעירייה, ואני כמחזיק תיק המנהלים הקהילתיים, לעודד אנשים שיילכו להתנדב במשמר האזרחי, אבל צריך לראות איך עושים את זה בצורה הרבה יותר מסיבית, זה יחזיר את הביטחון לתושבים בשכונות הללו

אריה קינג:  דרך אגב, יש גם ערבים בג'בל מוכבר, יש את המוכתר שם, ראמי, הוא מגייס ערבים למשמר האזרחי

משה כחלון: אין ספק שמשמר אזרחי ומשמר לאומי, אני צריך מחר את הביטחון הזה ואין לי זמן לתכניות

משה כחלון:  אמרתי את זה גם בשיחה אישית שהייתה ביני לבין השר בן גביר, אמרתי: תשמע, תעשה משמר לאומי, הכול טוב ויפה, אבל אני צריך מחר שיטור עירוני

משה כחלון:  מבחינתי זו הבשורה הכי גדולה שיכולה להיות לי בשבוע הזה או בחודש הקרוב אם יגידו לי שקיבלתי את ה-50 שיטור עירוני למזרח העיר ו-50 שיטור למערב העיר

משה כחלון:  כל ניידת שמסתובבת ככה בסיורים היא מביאה ביטחון אישי לכולם, וגם במזרח העיר, שאתה יכול לאכוף את החוק כמו שצריך

צביקה פוגל: קודם כל זה מאוד חשוב כי זה חלק מהדברים שהם עיסוק ישיר של הוועדה שלנו, אז אנחנו נסייע

צביקה פוגל:  יש עוד משהו שאתם מזהים בעבודה היום יומית שלכם?      

עמית הלוי: צביקה, הפרויקט של משמר אזרחי בשכונות התפר, וכמובן התקנים, שאומר פה ראש העיר, עכשיו הכול ירד מהשולחן כי מחכים למשמר הלאומי

משה כחלון: בדיוק, זו הבעיה

עמית הלוי: אם עכשיו אנחנו מייצרים פרויקט ומתקצבים אותו והוא יעלה כמה מיליונים, אם יש דבר כזה, אם יש פרויקט מוכן של משמר אזרחי בשכונות תפר

משה כחלון: אגב, המשטרה איתי 100%, הם רוצים שיטור עירוני

קריאה: שיטור עירוני זה לא משמר אזרחי, אלה שני דברים שונים

צביקה פוגל: נכון מאוד

סעדיה מרציאנו: אני אגיד כמה דברים

סעדיה מרציאנו:  קודם כל אני יורד שתי קומות מתחת לראש העיר, אני מדבר על הרחוב, ואנחנו מריחים ומרגישים, קודם כל יש הרבה יותר גורמים מאזנים באוכלוסייה, מה שפעם זה היה נעשה בהיחבא ומתחת לשולחן, היום הם כבר מדברים איתנו בצורה גלויה

סעדיה מרציאנו:       אני אתן דוגמה אחת, שממחישה הרבה מאוד, בדרך כלל אחרי פעילות של צה"ל בכל מיני מקומות תמיד היו לנו פה הפרות סדר, לפעמים יש קריאות לשביתות במזרח ירושלים, תמיד הייתה תחרות בין הכפרים מי עושה יותר הפרות סדר, ואנחנו בפעמים האחרונות שניסו להרים פה הפרות סדר במזרח ירושלים, אחת, לא הצליחו, זה היה נקודתי בכל מיני מקומות, שתיים, יצאו ראשי משפחות מאוד חזקים בכפרים ומנעו את השביתות

סעדיה מרציאנו:  אנשים הלכו מכות במחסום בשועפט כדי לאפשר לאוטובוסים להוציא תלמידים ממחנה פליטים שועפט לבתי ספר בבית חנינה ובשועפט

סעדיה מרציאנו:  אלה דברים שלא קרו מעולם, הם קרו בשנה האחרונה

עמית הלוי: למה, לדעתך?      

סעדיה מרציאנו: אחת, כי יש בכלל תופעה הרבה יותר רחבה, זה גם נאמר פה, יש תופעה שהם מבינים שאנשים רוצים נורמליזציה, הם רוצים די, כל המשחקים האלה, גנים

סעדיה מרציאנו:  פעם יום אזכור של החמאס זה היה כל הגזרה בוערת, היום יום אזכור של החמאס זה נקודה פה, נקודה שם

סעדיה מרציאנו:  זה אחת

סעדיה מרציאנו:       ושתיים, תופעה שהיא גם בולטת, הגיל של האנשים שמפרים את הסדר יורד משמעותית, אנחנו כבר מתעסקים עם גילאים של 11, 13, 14, 18 ומעלה זה כבר חריג, זה כאילו וואו עצרת מישהו בן 19-18 עם בקבוק תבערה או אבנים אתה אומר, רגע, זה כבר אני צריך להעביר לשב"כ כי זה כבר אירוע

סעדיה מרציאנו:  והאוזן צריכה להיות מאוד מאוד חדה להבין שבסוף אנחנו מדברים על בתי ספר וזה קורה

סעדיה מרציאנו:  אנחנו מסתכלים על השעות שזה קורה, הם יוצאים מבית הספר והספורט הלאומי שלהם זה לזרוק אבנים על אוטובוסים ורכבי אבטחה וכל מה שלא מוצא חן בעיניהם וזה יוצא מתוך בתי הספר

סעדיה מרציאנו:  צריך להבין את זה, זה יוצא מתוך בתי הספר

סעדיה מרציאנו:       התקשורת המקומית זה קריטי

סעדיה מרציאנו:  אנחנו הרגשנו את זה ברמדאן כשניסו להעמיד כל הזמן אירועים, גם אירועים שהיו בהר הבית, וככל שהצלחנו להחדיר מסרי תודעה ברשתות החברתיות ובתקשורת המקומית שלהם זה הרגיע

סעדיה מרציאנו:  יש הרבה פייק שהם מעלים כל הזמן, הם מעלים תמונות או סרטונים משומר חומות, מנסים להגיד תראו מה קורה בהר הבית, תראו מה קורה בשער שכם, ככל שאנחנו דוחפים סרטונים נגד זה מייצר איזון

סעדיה מרציאנו:      ונקודה אחרונה, אנחנו מקבלים את זה אגב מכולם, גם מהתושבים הערבים במזרח ירושלים, גם מהתושבים היהודים שגרים במזרח ירושלים, שהם רוצים לראות יותר כוחות כחולים מכוחות ירוקים

סעדיה מרציאנו:  בסופו של דבר בתודעה שלהם מג"ב נתפס כצבא

סעדיה מרציאנו:  הם גם אומרים: למה כשאני מתקשר ל-100 בא לי ג'יפ של חיילים? הם רוצים לראות שוטרים

סעדיה מרציאנו:  לכן הערך המוסף שיש לשוטרים כחולים שמסתובבים בלי אפוד, בלי קסדה, בלי רכב ממוגן ונכנסים לכל המקומות, הם זוכים, במרכאות, להרבה פחות התנגדות והרבה פחות הפרות סדר

סעדיה מרציאנו:  אנחנו מנסים לקדם את התהליך הזה, להכחיל את המשטרה ככל שניתן, וזה נוגע לכל השאלות של המשמר האזרחי, השיטור העירוני

סעדיה מרציאנו:  בסוף כל אלה נשפכים פנימה לתוך הניידות הכחולות אז ככל שיראו יותר ניידות כחולות –      ובאמת לסיום הסיור הזה, שאני אישית מאוד מאוד שמחה שהוא קרה, אני חושב שגם פעם אמרו שבעיסאוויה אי אפשר להיכנס והיום שוטר לבד, יושב פה – הוא יכול להיכנס לסילואן, האיש הזה הביא מחבל מהבית לבד

סעדיה מרציאנו:  הלך, נכנס פנימה, איפה זה היה? ראס אל עמוד, נכון? נכנס, הוציא מחבל

סעדיה מרציאנו:  אם היינו שולחים שמונה או עשרה ג'יפים של מג"ב כנראה שלא היינו תופסים אותו

סעדיה מרציאנו:       כי בסוף אני חושב שזה מחלחל, הם מבינים, משטרה נתפסת גם כגוף שנותן שירות ולכן אנחנו חייבים לראות איך אנחנו מרחיבים את זה ואם הצלחנו בעיסאוויה להיכנס עמוק ולג'בל, שהוא נחשב למקום מאוד מאוד עוין, נכנסנו, אני חושב שאפשר להיכנס לכפר עקב, זה לא משהו שלא ניתן

משה כחלון: לא רק זה, אני חושב שהתושבים עצמם ישמחו

משה כחלון:  בסוף אין משילות, כשאין משילות –     

סעדיה מרציאנו: זה בטווח הנשימה הקרובה, אדוני, אם אנחנו טיפה מגבירים שם את הכוחות הכחולים אנחנו נכנסים

משה כחלון: בוא אני אחמם אותך קצת, אני אתן לך שתי נקודות

משה כחלון:  אחת, קודם כל אף ראש עיר לא נכנס לכפר עקב, אני נכנסתי לכפר עקב יום אחד ונוסע, נוסע, נוסע, ואומרים לי: תשמע, זה מגרש שלנו, של מדינת ישראל, בתוך כפר עקב

משה כחלון:  הייתי שם, בדיוק ליד זה יש את המינהל הקהילתי, עליתי, ראיתי את זה מלמעלה וראיתי שזה באמת מגרש ריק, יש בו כמה מבנים כאלה בלתי חוקיים, נתתי הוראה מיד לפנות אותם ותפסנו את המגרש

משה כחלון:  וכל מה שרצינו לעשות שם זה מתקני משחקים לילדים

משה כחלון:  אני אומר לכם, באמת מסכנים הילדים האלה, זה לא סתם לומר את זה, הם חיים בחוסר תנאים

משה כחלון:  רצינו להקים שם מגרשי משחקים, מגרש כדורגל וכמה מתקנים כדי שיהיה להם איפה להשתולל ולשחק

משה כחלון:       כמובן שבאותו לילה התושבים שרפו לנו את השלטים, אבל הם אמרו דבר כזה: לפני שאתה עושה את זה קודם כל תעשה לנו את הניקוז, שאנחנו כל שנה מוצפים בגשם שיש, ואחר כך אנחנו – אני חייב לומר לכם שהשנה אנחנו מסיימים את זה

צביקה פוגל: מסיימים את הניקוז או את גני השעשועים?      

משה כחלון: את הניקוז

משה כחלון:  את מתקני השעשועים צ'יק צ'ק אני עושה, מהיום למחר

משה כחלון:  זה דבר אחד

משה כחלון:  אחר כך הייתי במ"פ שועפט, אותו דבר, נוסע, נוסע, נוסע, אומרים לי: תשמע, זה מגרש של מינהל מקרקעי ישראל, 77 דונם ריקים כשבקצה שלהם יש כמה מבנים של אונר"א

משה כחלון:  באתי ביום ירושלים של שנה שעברה, אמרתי להם: תנו לי את המגרש הזה, אני רוצה לבנות שם בתי ספר לילדים, 130 כיתות

משה כחלון:  כמובן שאונר"א עצרו אותנו ומשרד החוץ, משרד החוץ מטפל בזה עכשיו איתנו, דיברתי על זה גם עם שר החוץ, אבל זה משהו שאני לא רוצה את זה בשבילי, אני רוצה את זה בשבילם, שיעשו להם שם בתי ספר כמו שצריך

משה כחלון:  תבין, הסיוט שהילדים שם עוברים כל יום כשהם עוברים את המחסום בכניסה וביציאה לכיוון של מערב העיר זה נוראי

משה כחלון:  ברגע שאתה בונה להם בתי ספר ליד הבית שלהם זה הדבר הכי יפה שיכול להיות

צביקה פוגל: אדוני ראש העיר, לפני קצת יותר מחודשיים קיימנו אצלנו דיונים לקראת הרמדאן, אחד הנציגים בדיון הזה היה אורי והוא הציע לנו לבוא לעשות סיור במזרח ירושלים, נדמה לי שכל מי שנכח בסיור הזה מודה לך על ההצעה הזאת, זאת הייתה הצעה חכמה ואני חושב שהיה נכון להיכנס אליה

צביקה פוגל:  נדמה לי שכולנו מבינים היום הרבה יותר טוב את המשמעות האמיתית לא רק של ירושלים רבתי אלא גם של מזרח ירושלים, שקניתי את הרעיון של אורי שזאת העיר הרביעית בגודלה במדינת ישראל

משה כחלון: איזו?      

צביקה פוגל: מזרח ירושלים

משה כחלון: כן, בהחלט

צביקה פוגל: שקט בירושלים משפיע על כל מדינת ישראל, אין לנו שום ספק גם בעניין הזה

צביקה פוגל:  אני חייב לומר לך באופן אישי, כאחד שהיה ראש רשות מאוד קטנה, גם ממונה, אז בכלל לא התעסקתי בפוליטיקה, זה היה כיף, אבל עליי גם ירו ושרפו לי והכול

צביקה פוגל:  הייתי בטובא זנגריה חמש שנים

צביקה פוגל:  אז אני מכיר את הדבר הזה ממקום אחר ואני רוצה להגיד לך שאתה לא ראש עיר, אתה ראש מדינה, ואני לא אומר את זה בשביל להחמיא לך, אלא בשביל להסביר איך אני רואה את כובד המשימה המונחת לפתחך וזה אולי אחת המדינות המורכבות בעולם, עם כל מה שיש לך פה, על כל סוגי האוכלוסייה

צביקה פוגל:  שמעתי איך נראה מינהל החינוך שלך, אני מבין שרק מינהל החינוך זה ראש עיר

משה כחלון: זה עיר, ברור

צביקה פוגל: אז הכול ברור

צביקה פוגל:  אנחנו לרשותך

צביקה פוגל:  הבנתי את הנושא של השיטור העירוני, של המשמר האזרחי, דיברנו בדרך על כל הנושא של הצלה וביטחון בכל מיני מקומות, כמו כפר עקב לדוגמה, ברור לחלוטין

צביקה פוגל:  אנחנו נראה איך אנחנו באמת מסייעים לך בעניין הזה כדי לקדם את העניין הזה

צביקה פוגל:       משילות זה אחד הדגלים של כל ממשלת ישראל, לא רק של עוצמה יהודית, ולכן נוח לי לשבת פה גם עם הדגל הזה ואנחנו נעשה את כל מה שאפשר כדי באמת לממש את זה

צביקה פוגל:       תודה רבה לאורי, תודה רבה לאריה, סמי, תודה רבה על הליווי, תודה לך שפתחת בפנינו את הדלת הזאת, זה לא מובן מאליו

משה כחלון: אגב, אני עושה הרבה סיורים לתקשורת שיבואו לראות מה שעושים, כי לצערי הרב זה נושא שלא מכירים אותו

צביקה פוגל: אנחנו הולכים מפה לעבוד

משה כחלון: תודה רבה

צביקה פוגל: תודה לך