ועדת הכלכלה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 119, 2023-05-21 00:00

דוד ביטן: טוב, בוקר טוב, אני פותח את הישיבה

דוד ביטן:  הנושא: המשך הפעלת ההסעות למערכת החינוך

דוד ביטן:  ארגון ההסעות? אוקיי, בבקשה

ניסים סרוסי: שלום, קוראים לי ניסים סרוסי ואני יושב ראש ארגון חברות ההסעה

ניסים סרוסי:  אני רוצה להודות על ההזדמנות לשבת בוועדה בנושא הזה

ניסים סרוסי:  מה זה ארגון חברות ההסעה? זה 23 אלף כלי רכב שבעצם מסיעים את כל המערך במדינה שהוא לא מערך ההסעות של התחבורה הציבורית, וזה אומר משרד הבטחון, זה אומר בתי חולים, זה אומר תיירות, זה אומר משטרה, זה אומר שירות הבטחון, זה גם אומר עובדים לכלל המפעלים – אנחנו מסיעים אותם, וזה גם אומר תלמידים

ניסים סרוסי:  תלמידים הם חלק מסך כל ההיסעים שלנו, אנחנו מחזיקים אצלנו 35 אלף איש

ניסים סרוסי:  תלמידים מהווים משהו כמו 35 עד 40 אחוז מהמחזור שלנו, והם גורם מאוד משמעותי, שבלעדיו אנחנו לא יכולים לשרוד

ניסים סרוסי:  ומכאן אני מגיע לעניין עצמו

ניסים סרוסי:      אני אתחיל מהסוף, לא מההתחלה

ניסים סרוסי:  כשרשויות יוצאות היום למכרזים, הן יוצאות למכרז שנכתב על ידי משרד החינוך בחוזה אחיד, וכתוב שם במפורש; ראשית: אין הצמדות ואין התייקרויות – זה בצד של אחד מתנאי החוזים; שנית: הם כותבים שיש מחיר מקסימום, שהוא המחיר שהיה לפני שנים כשמישהו זכה במכרז ולא קיבל הצמדות, אז זה מחיר המקסימום למכרז

ניסים סרוסי:  זאת אומרת, הם נועלים את המכרז לשני כיוונים, והם מאיימים למטה שמי שישנה, מה שישנה – משרד החינוך כנראה לא ישלם לו את הכסף

ניסים סרוסי:  ממש איום, אסור לגעת בכלום

ניסים סרוסי:  זאת אומרת, הם מוציאים חוזה אחיד ואנחנו צריכים לשאת בתוצאות יחד עם הרשויות

ניסים סרוסי:      מה שקורה הוא שכשאתה פונה אליהם הם אומרים "אנחנו בכלל לא מפעילים, אנחנו רק מתקצבים - הרשויות אחראיות", כשאתה פונה לרשויות הן אומרות "אבל אנחנו לא מקבלים תקציב", ואז אנחנו בין הפטיש לסדן, כבר כמה שנים

ניסים סרוסי:  כשהאינפלציה הייתה ברמה נמוכה עוד שרדנו איכשהו, היום האינפלציה – והריביות בכלל – ברמה מטורפת

ניסים סרוסי:  אין לנו אפשרות לשרוד

ניסים סרוסי:  ואז אנחנו שואלים: מה הפתרונות? ופתאום אתם רואים מכתב שמוציא מנהל תחום התחבורה לרשויות, ואומר להם "תקשיבו, יכול להיות שיהיו בעיות

ניסים סרוסי:  אז תקחו אותם בהסעות מאורגנות, בלי מלווים

ניסים סרוסי:  תקחו get taxi, תקחו תחבורה ציבורית כזאת או אחרת", ואז הם מוצאים כל מיני פתרונות כאילו שיש פתרונות, והם לא פתרונות קסם

ניסים סרוסי:      מה שאנחנו מבקשים, אדוני, ראשית: שיתנו לשוק לעבוד

ניסים סרוסי:  שנית: אם יש להם בעיה תקציבית – שיפתרו את הבעיה התקציבית שלהם, אבל שלא יבואו אלינו בטענות, כי החברות קורסות

ניסים סרוסי:  ועובדה היא גם שכשהבחור מוציא מכתב, הוא מוציא מכתב ואומר "אני מבין שבעצם אין אפשרות לעשות את ההסעות בעלויות שאנחנו מבקשים"

ניסים סרוסי:  יש מחירים שלא השתנו שבע שנים, שבע שנים, אם לא שמונה שנים לאחור – וכולם אומרים "תשרדו"

ניסים סרוסי:  מצד אחד, כמו שאמרתי, אנחנו חייבים אותם; מצד שני, אי אפשר איתם

ניסים סרוסי:  זה מה שיש לי להגיד

דוד ביטן: מדובר רק על בעיה ברשויות המקומיות?     

ניסים סרוסי: אנחנו מדברים על החינוך ברשויות המקומיות

דוד ביטן: מדבר רק על הרשויות

דוד ביטן:  מה קורה עם מכרזי הממשלה?     

ניסים סרוסי: כל מכרזי הממשלה צמודים למדד תשומות האוטובוסים, אם לא אמרתי, כל מכרזי הממשלה צמודים

ניסים סרוסי:  בהוראת החשב, דרך אגב

ניסים סרוסי:  מבקר המדינה חזר על זה פעמיים בהערות שלו, גם ב-2015 וגם ב-2021 – תשנו את המחירים

ניסים סרוסי:  אבל אין מי שמקשיב

ניסים סרוסי:  גם המבקר, וגם החשב, דרך אגב, תומך בעניין

דוד ביטן: איזה חשב, הכללי?     

ניסים סרוסי: כן

דוד ביטן: אז מה הבעיה? אם הוא תומך אז למה לא מעבירים כספים לרשויות?     

ניסים סרוסי: אדוני, את זה צריך לשאול את משרד החינוך, לא אותנו

דוד ביטן: אני מבין שמבחינת הרשויות המקומיות זה תקציבי חינוך, זה לא תקציב של הרשויות המקומיות

דוד ביטן:  תקציב של הרשויות, אבל הם מקבלים אחד לאחד מול החינוך

נועה בן אריה: נועה בן אריה, היועצת המשפטית, מרכז השלטון המקומי

נועה בן אריה:  אנחנו מקבלים matching ממשרד החינוך

דוד ביטן: Matching מלא?     

נועה בן אריה: ממש לא, אנחנו מקבלים matching לפי המחיר הנורמטיבי המאושר

דוד ביטן: לא, רגע

דוד ביטן:  שנייה, רגע

דוד ביטן:  מלא לפי המכרזים, אתם לא מממנים משהו מעצמכם

נועה בן אריה: ודאי שמממנים

נועה בן אריה:  אין קשר בין המחיר המכרזי שמוצע בסופו של דבר לבין מה שהמדינה משלמת לי בהסדרי ה-matching

נועה בן אריה:  אין שום קשר

נועה בן אריה:  ברשות מקומית פלונית אני נאלצת לשלם היום 50 אחוז יותר מהתעריף המאושר על ידי משרד החינוך במקומות שבהם הרשות המקומית לא יכולה להתמודד עם מצב שבו לא יהיו לה הצעות במכרז

נועה בן אריה:  עכשיו, משרד החינוך לא אומר לרשות המקומית "אם תאשרי מחיר גבוה מהמחיר המכרזי - אני אפסול לך את המכרז"

דוד ביטן: זאת אומרת, אם אתם תעלו עכשיו את המחיר בגלל כל העלויות מסביב, אז אתם לא תקבלו את התקציב הזה ממשרד החינוך? אז מה זה עוזר לי שאתם אומרים שהחשב הכללי מסכים? מסכים למה? אם הוא לא מעביר כספים לרשויות אז מה שווה ההסכמה שלו? לא הבנתי

דוד ביטן:  רגע, תכף נגיע לאוצר

דוד ביטן:  והאוצר פה? והחשב הכללי לא? כרגיל

דוד גלס: אני דודי גיל

דוד גלס:  טוב, אני באמת אתן קצת סקירה למה שגם ניסים אמר שמסכים, ואני אסביר

דוד ביטן: מה זה, מכרזים ארוכי טווח, שבע שנים? אני לא מבין את זה

דוד גלס: לא, לא

דוד ביטן: ניגשתם למכרז באמצע?     

ניסים סרוסי: לא, אני התכוונתי להגיד: אתה יוצא למכרז עכשיו – בעוד שלוש שנים המכרז יוצא באותו מחיר שזכית בו היום, ואתה חייב להוריד טיפה את המחירים

ניסים סרוסי:  נגיד שזכית באותו מחיר, שלוש שנים - עוד פעם, זה מחיר המקסימום

דוד ביטן: מחיר מקסימום?     

ניסים סרוסי: מחיר המקסימום הוא מחיר המינימום

דוד ביטן: הוא התוצאה של המכרז הקודם?     

ניסים סרוסי: נכון

ניסים סרוסי:  בלי הצמדה, בלי התייקרות, בלי כלום

דוד ביטן: זה באמת מכרז משונה

נועה בן אריה: סליחה, אני מצטערת, - - -     

דוד ביטן: אז תסבירי

נועה בן אריה: המכרז קובע שמה שהמדינה תאשר בהסדרי ה-matching שלה עם הרשויות המקומיות זה אך ורק המחיר המכרזי האחרון שאושר, המחיר הנורמטיבי

נועה בן אריה:  המחיר הזה מוקפא על ידי החלטת ממשלה משנת 2003, משנת 2003 יש החלטת ממשלה שמקפיאה את התעריפים של ההסעות

נועה בן אריה:  מ-2003 ועד היום, גם המסיעים וגם הרשויות המקומיות צעקו וביקשו להפשיר את ההקפאה – לא קרה

דוד ביטן: למה זה מוקפא מ-2003?     

שמעון אבני: זאת החלטת ממשלה

נועה בן אריה: זאת החלטת ממשלה, שלא מוכנים

דוד ביטן: אז מה? מה, יש במדינה משהו שמוקפא מ-2003? איזה שטויות אלה

דוד ביטן:  אני לא מבין את זה, מה זה "החלטת ממשלה"? אז שישנו את החלטת הממשלה, זה התפקיד של משרד החינוך, של שר החינוך – לבוא לממשלה ולהגיד "אני רוצה לשנות"

דוד ביטן:  מ-2003 זה אותו מחיר? אתם נורמליים? אז למה אתם עובדים? אני לא מבין

דוד ביטן:  תבטלו, תבטלו את הכל, אל תעבדו

דוד ביטן:  בואו נראה את הממשלה מסתדרת

נועה בן אריה: הרשויות מקומיות מוכנות לבטל מחר את המכרז ולא להסיע יותר

ששי שדה: ומה נעשה עם הנהגים, אדוני? נזרוק אותם הביתה?     

דוד ביטן: אז מה אתה רוצה, לעבוד ולהפסיד? תראה, היא בעצמה אמרה לך שהם לא יכולים להסתדר בלי ההסעות האלה – אז תבטלו אותן

דוד ביטן:  תקשיבו, אתה לא חייב לבטל מיידית

דוד ביטן:  תגידו "אם אתם לא תתקנו את ההתייקרויות באופן ראוי – תוך כמה חודשים אנחנו יוצאים החוצה", מה הבעיה עם זה? אני לא מבין

נועה בן אריה: אני אגיד עוד משפט: יש עוד מרכיב שחייבים לתת עליו את הדעת; בעצם, מה שעוד הבנו, חוץ מזה שאנחנו פחות או יותר הגוף היחיד - - -     

דוד ביטן: לא, לא, גם לכם יש פה אחריות מסוימת, עם כל הכבוד

דוד ביטן:  נוח לכם שזה יהיה מוקפא

נועה בן אריה: זה נוח במקומות מאוד מסוימים, אדוני

נועה בן אריה:  במקומות אחרים, כאשר אנחנו נמצאים בפתיחת שנת לימודים, כשחברת הסעות מבינה שהיא לא מסוגלת לעמוד בנטל הזה מבחינה כלכלית ואין לה נהגים, או אין לה רכבים, והיא משאירה אותי עם החלטה שהיא לא מסוגלת לעמוד בה, ומחר בבוקר, בפתיחת שנת הלימודים, אין לי איך להסיע תלמידים – הרשות המקומית היא הראשונה שתכניס את היד לכיס כדי לשים את הכסף, כי ההורים לא יבואו לאף אחד מהמסיעים האלה וידפקו להם על השולחן, הם יבואו אליי

נועה בן אריה:  ולכן, עם כל הכבוד, קלף המיקוח המשמעותי יותר הוא שלכם

דוד ביטן: אבל בינתיים לא את מפסידה את הכסף, הם מפסידים את הכסף

דוד ביטן:  עם כל הכבוד

נועה בן אריה: אנחנו משלמים את הדלתא

דוד ביטן: מה כבר אתם משלמים?     

נועה בן אריה: אנחנו משלמים את ההפרש בין התעריף הנורמטיבי המאושר לבין התעריף שהם כתבו בסופו של דבר במכרז

דוד ביטן: אבל אין

דוד ביטן:  עובדה שאין

נועה בן אריה: יש, ודאי שיש, אני יכולה להראות לך מאות התקשרויות, מאות, שבהן המחיר הוא בכלל לא המחיר הנורמטיבי המאושר

דוד ביטן: החמישה אחוז לשנה – עלה?     

נועה בן אריה: על מה אתה מדבר?! איפה כתוב שאני לא יכולה לשלם לך מעבר? הדבר היחיד שכתוב במכרז הזה זה שהמדינה לא תשלם לי את ההפרש

נועה בן אריה:  אף אחד לא אמר לכם אף פעם, אף פעם, שהרשות המקומית לא תשלם את הדלתא, וזאת בדיוק הנקודה

ניסים סרוסי: כתוב במכרז שלכם חד משמעית שאתם תפסלו את ההצעה

שמעון אבני: אבל אתה יודע שזה לא נכון, אתה יודע שזה לא נכון

נועה בן אריה: זה ממש לא נכון, ממש לא נכון

נועה בן אריה:  אתה טועה ואתה מטעה, אתה מטעה

ניסים סרוסי: את יכולה להגיד "לא נכון", אבל את מתבלבלת

יעקב אברהם פפר: "משרד החינוך שומר לעצמו את הזכות שלא להשתתף תקציבית במקרה שבו נערך שינוי במכרז ולא קיבל אישור משרד" – זה מכתב של משרד החינוך

שמעון אבני: אנחנו תמיד משלמים

נועה בן אריה: המשרד לעולם יתן לי את ה-50 אחוז של התעריף הנורמטיבי, ואתם יודעים את זה! ואני אשלם את הדלתא, אני אשלם את הדלתא!     

ניסים סרוסי: את מדברת כאילו את יודעת, אבל אני השתתפתי במכרז וביקשתי, והיה כתוב "פסילה"

שמעון אבני: אני יודע, אני יודע

דוד ביטן: רגע

דוד ביטן:  עם כל הכבוד, אם את תצעקי עליו, על הנהגים – אני לא חושב שזה ראוי לצעוק על הנהגים בעניין הזה

דוד ביטן:  את רוצה להגיד משהו – תגידי בצורה נורמלית, בסדר? זה הכל

נועה בן אריה: אתה צודק ואני מתנצלת

דוד ביטן: עכשיו, רגע

דוד ביטן:  אתה רוצה להגיד משהו? כן

דוד גלס: כן

דוד גלס:  קודם כל, דודי גיל, מנכ"ל ארגון חברות ההסעות

דוד גלס:  אני, כמנכ"ל עיריית ראשון לשעבר, על מה שאת אומרת כרגע, נאלצתי להוציא כסף מהכיס של העירייה, קופת העירייה, כדי לסגור את הדלתא הזאת

נועה בן אריה: תודה רבה

דוד גלס: אבל זאת חוכמה שראשון או תל אביב, שהן מדינה בפני עצמה, ידעו להסתדר?     

נועה בן אריה: אבל אי אפשר להגיד שזה לא אפשרי

נועה בן אריה:  אתה בעצם מסכים איתי שזה אפשרי

דוד גלס: טוב, אני התחלתי – תנו לי לסיים

דוד גלס:  אני חושב שארגון חברות ההסעות נמצא באחד הרגעים הקשים ביותר שלו

דוד ביטן: איזו תוספת אתם צריכים לקבל לדעתכם?     

דוד גלס: בוא נגיד שלא רטרואקטיבית, כי רטרואקטיבית אנחנו מדברים על סדר גודל של 300-320 מיליון שקל, אבל אנחנו לא מדברים על רטרואקטיבית, כי אנחנו יודעים שזה לא סביר ולא ריאלי

דוד גלס:  אנחנו מדברים על תקציב של 100 מיליון שקל פחות או יותר

דוד ביטן: שאלתי על תוספת באחוזים פחות או יותר

דוד גלס: עשרה אחוז, אנחנו מדברים על עשרה אחוז

ניסים סרוסי: אדוני, אני רוצה להגיד רק דבר אחד: הם משתמשים בשני מנגנונים – אחד זה מחיר המקסימום והשני זה מנגנון ההצמדה, רגע לפני שבכלל מדברים על תקציב

ניסים סרוסי:  במנגנון ההצמדה זה תלוי ביצועים – אם תהיה בשנה הבאה אינפלציה, או שלחילופין, ההתייקרויות יעמדו על חמישה אחוז – זה יהיה חמישה אחוז; אם היא תהיה אפס – זה יהיה אפס; אם זה יהיה מינוס – זה מינוס

ניסים סרוסי:  זה עובד לשני הכיוונים

ניסים סרוסי: << יור >>     אחד זה ההצמדות, שנית – תיקח את ההפרש למחיר המקסימום שנתת מאותה תקופה ותגיד שלמכרזים הבאים זה מחיר המקסימום

ניסים סרוסי:  לא המחיר אחורה

ניסים סרוסי:  לא רוצה כסף, לא רוצה כלום, רוצה רק שתשחררו חסמים כדי שנקבל את התמורה שמגיעה לנו

דוד ביטן: האמת שלא ידעתי שניסים סרוסי יהיה פה, והוא יושב ראש ארגון חברות ההסעה

דוד ביטן:  לא יודע מה אתה צריך את זה, כן?     

ניסים סרוסי: אין לי מה לעשות בצהריים

דוד ביטן: אני מכיר אותו מראשון, ואם הוא אומר את הדברים האלה – אני סומך על מה שהוא אומר

דוד ביטן:  הסתדרות העובדים הלאומית, רציתם להגיד משהו?     

ששי שדה: כן, תודה רבה

ששי שדה:  ששי שדה, משנה למנכ"ל ההסתדרות הלאומית

ששי שדה:  כמה דברים

ששי שדה:  ראשית, אנחנו הגענו לנושא הזה כאשר שכר הנהגים בתחבורה הציבורית עלה, ופנינו לחברות ההיסעים שלנו וביקשנו להעלות בהתאמה גם את שכר נהגי ההיסעים

ששי שדה:  ואז נחשפנו לדבר שלא האמנו שקורה, ואנחנו קודם כל כאן על תקן העזרה לנהגים, אחרי זה על תקן הבטיחות שנשחקת כאן, ואחרי זה גם על תקן של לנסות לסייע גם למדינת ישראל ולענף, כמו שאנחנו מנסים לעשות תמיד

ששי שדה:      ראשית: השכר של הנהגים בהיסעים הוא 33 עד 36 שקלים, כאשר השכר של נהגי התחבורה הציבורית הוא 50 שקלים לשעה; הפער גדול מאוד והם לא יכולים להדביק אותו, כי התקציבים שמקצה משרד החינוך, או השלטון המקומי, לחברות ההיסעים, מהווים 45 אחוז מכלל המחזור שלהם

ששי שדה:  וכשאומרים "אוקיי, אל תפעילו" – המשמעות היא הרסנית כלפיהם, כי יהיו חברות שגם ייסגרו

ששי שדה:      עכשיו, מה קורה בפועל? מה התוצאה של הדבר הזה? כאשר יש פער כזה גדול, שמ-2002 אין להם הצמדה והם מחויבים למקסימום שהיה ב-2002, המשמעות היא שמי נפגע כאן בסוף? האוטובוסים, הכלים, הבטיחות, הנהגים

דוד ביטן: אבל מ-2002 המחיר לא עלה? אני רוצה להבין

דוד ביטן:  הרי אין היגיון

ששי שדה: הנה, דודי יגיד לך

שמעון אבני: עלה שלוש פעמים: ב-2006, 2008 ו-2012

דוד ביטן: אז עשיתם עלייה, הבאתם את זה להחלטת ממשלה?     

שמעון אבני: לא, האוצר אישר לנו לתת את ההתייקרות הזאת

דוד ביטן: אז שיאשרו, אז למה אתם אומרים לי "החלטת ממשלה"?     

שמעון אבני: בגלל שזאת החלטת ממשלה

דוד ביטן: טוב, תעצור, תעצור

דוד ביטן:  אני רוצה לשמוע את משרד החינוך רגע

שמעון אבני: שמעון אבני, מנהל אגף הסעות

שמעון אבני:  אני אגיד כמה דברים

דוד ביטן: זאת אומרת, לא צריכים החלטת ממשלה, מה הבעיה? אם מגיע להם אז תעשו אותו דבר עם האוצר, מה שעשיתם

שמעון אבני: אז אנחנו רוצים לעשות עם האוצר, אבל זה לא תמיד מסתייע

דוד ביטן: אז מה האוצר רוצה? שלא יסיעו ילדים? אני לא מבין את זה

שמעון אבני: אני רגע - - -     

דוד ביטן: רגע, רגע

דוד ביטן:  אני כבר הבנתי שאתה בעד

דוד ביטן:  מה האוצר רוצה?     

ששי שדה: אבל זה מה שרציתי להגיד בסוף המשפט, אדוני, אם רק יורשה לי לסיים

ששי שדה:  בסוף כולם אומרים שהם בעד, אבל אף אחד לא מקדם את זה, אז איך זה יכול להיות?     

דוד ביטן: עצור שנייה

הדר פוקס: הדר פוקס, אני רפרנטית חינוך באגף התקציבים באוצר

דוד ביטן: מה, אתם רוצים לשנורר כספים מהנהגים? זה נראה לכם ראוי?     

הדר פוקס: אז אני אתייחס לזה

דוד ביטן: מילא שמהרשויות המקומיות אתם משנוררים כל הזמן, אבל גם מהם? מה העניין הזה? אני לא מבין

דוד ביטן:  אם הגיעו למצב שמספר שנים הייתה אפס אינפלציה – אז בסדר, עזבו

דוד ביטן:  אבל עכשיו יש אינפלציה, אז הגיע הזמן שאתם תעשו עוד פעם את אותו הליך שעשיתם בזמנו עם משרד החינוך

הדר פוקס: אז אני באמת אתייחס לטענה

הדר פוקס:  ב-2002 נקבעה החלטת הממשלה שלא להצמיד את תקציב המדינה להתייקרויות, כחלק מגורם שמתדלק אינפלציה

הדר פוקס:  עדכוני התעריפים שהיו לאורך השנים, ב-2012 בפעם האחרונה, היו כחלק מדיוני התקציב ומשא ומתן שמשרד החינוך ניהל מול משרד האוצר, וזה קבע שזה בראש סדר העדיפויות שלו

הדר פוקס:  ככל שמשרד החינוך ישים את זה בראש סדר העדיפויות ויבחר לתקצב את זה על פני צרכים אחרים – אז זאת כמובן החלטה שניתן לקבל ולשקול

הדר פוקס:  זה הדבר הראשון

הדר פוקס:      והדבר השני שחשוב להדגיש: למדינה, למשרד החינוך – אין חובה לממן את הסעות התלמידים, זה אחד מתפקידיה של הרשות המקומית

נועה בן אריה: חובת ארגון, לא מימון

הדר פוקס: משרד החינוך מקצה תקציבים בגובה של יותר מ-11 - - -     

דוד ביטן: אבל אני זוכר כשהייתי בעירייה, יש כללים – מרחק מסוים וכו'

דוד ביטן:  מה זה "אין לכם חובה"? יש לכם חובה בתנאים מסוימים

דוד ביטן:  נכון, לא כל ההסעות, נכון

דוד ביטן:  חינוך מיוחד – אין לכם חובה? רק לרשויות יש? מה, ילד אוטיסט שמשתולל באוטו וצריך לקחת אותו במיוחד – אין לכם חובה? רק לרשות יש? רק ראש העיר צריך לעשות את זה? מה, לשר החינוך אין? יש 80 מיליארד שקל תקציב חינוך, אי אפשר לתת איזה 100 מיליון לנושא הזה? מה העניין? אני לא מבין

דוד ביטן:  אני חושב שאם אתם נתתם תוספת מספר פעמים, בגלל העניין של ההתייקרויות – למרות החלטת הממשלה – תעשו את זה עוד פעם

דוד ביטן:  עכשיו הגיע הזמן, מה אני יכול לעשות? זה ברור לגמרי, זה התפקיד של משרד החינוך ומשרד האוצר

דוד ביטן:  אני לא נכנס עכשיו ל"אתם תתנו להם, הם יתנו לכם"

דוד ביטן:  מה תקציב החינוך היום?     

הדר פוקס: 75 מיליארד

דוד ביטן: נו, אז 75 מיליארד – אז מה, זה מה שישנה פה? תוספת קטנה כזאת? תראו, אי אפשר לעשוק אנשים בעבודה, הם יכולים להפסיק לכם

דוד ביטן:  כמובן שהכי הגיוני זה שהם יפסיקו, אבל אז מה הם יעשו עם הנהגים? מה הם יעשו עם הרכבים? רבותיי, אי אפשר לעשוק אנשים, אתם צריכים להבין את זה

דוד ביטן:  וגם אי אפשר לעשוק את העיריות – העיריות נותנות בנושא של ההסעות הרבה יותר ממה שהן מקבלות

דוד ביטן:  את זה אני יודע מכשהייתי סגן ראש העיר וכל זה, אז אני מתמצא קצת גם בזה

דוד ביטן:  אבל משרד החינוך – זה התפקיד שלכם

ששי שדה: אני יודע שמשרד החינוך הוסיף השנה 60 מיליון שקלים להיסעים

דוד ביטן: בסדר, אז מה? אבל אתה יודע, ההוספה נוגעת גם לגידול באוכלוסייה, אני לא יודע על מה הוסיפו

דוד ביטן:  אם זה היה בגלל גידול באוכלוסייה אז זה לא תוספת שנחשבת

דוד גלס: אני רוצה להגיד איזה משפט שמסביר פה את הכל

דוד ביטן: לא צריך, לא צריך

דוד ביטן:  הבנו את הבעיה, לא צריך

דוד ביטן:  סתם לדבר רק בשביל לדבר – אנחנו לא צריכים את זה

יאיר לוי: אדוני היושב ראש, רק עוד משפט אחד

יאיר לוי:  מנכ"ל ההסתדרות הלאומית

יאיר לוי:  יש לאחרונה גם תופעה מאוד-מאוד נפוצה, בגלל התעריף של נהג בשירות ההסעות, של 33 שקלים, שנהגים פשוט עוזבים את הענף הזה, עוברים לתחבורה הציבורית

יאיר לוי:  והם נופלים באמצע בגלל כל המריבות

דוד ביטן: לא, בסוף לא יהיה

דוד ביטן:  או שלא יהיו חברות, או שלא יהיה מי שינהג

ניסים סרוסי: ההבדל היחיד הוא שמשרד התחבורה לוקח אחריות ומכניס את היד לכיס ומשלם את ההפרשים בשכר, ומשרד החינוך לא חושב שמגיע לנו

ניסים סרוסי:  זה כל ההבדל

ניסים סרוסי:  וגם הרשויות

דוד ביטן: יכול להיות שגם הרשויות המקומיות צריכות לעזור פה טיפה, לא רק משרד האוצר

דוד ביטן:  אני אומר דבר כזה: הבעיה ברורה, הנהגים צודקים, החברות צודקות, אני מאוד מצטער

דוד ביטן:  צודקות, אין מה לעשות

דוד ביטן:  ואני חושב שמשרד החינוך, האוצר והרשויות המקומיות צריכים לשבת יחד איתם ולראות איזו תוספת נותנים כרגע בגלל ההתייקרויות האחרונות

דוד ביטן:  אני לא יכול להכריח אתכם, זה נכון; אבל מבחינה ציבורית – הדברים ברורים

נועה בן אריה: אדוני, יש כמה דברים שאנחנו רק רוצים לומר לפרוטוקול, מבחינת השלטון המקומי

נועה בן אריה:  כי אלה דברים שאנחנו בשיח לגביהם מול משרד החינוך ומשרד האוצר כבר עשר שנים

דוד ביטן: כן, אבל אני לא רוצה לפתור עכשיו את כל הבעיות של ההסעות

נועה בן אריה: לא, זה לא הבעיות, זה בדיוק שני הנושאים שעלו כאן

דוד ביטן: אני אומר שאנחנו רוצים לפתור רק את הבעיה של ההתייקרות

נועה בן אריה: על זה אנחנו רוצים להגיד כמה דברים, זו בדיוק הנקודה

דוד ביטן: זה לא בסמכות של הוועדה, לטפל עכשיו בהסעות

דוד ביטן:  זה בסמכות ועדת החינוך

נועה בן אריה: לא, אבל יש פה שני עיוותים, אדוני היושב ראש, שבהם גם המסיעים וגם אנחנו תמימי דעים, שאם הם יבואו לדיון כאן, בתוך הוועדה, לפחות מתוך הוועדה הזאת יכולה לצאת אמירה שמתקנת פה עיוות מאוד-מאוד משמעותי

דוד ביטן: אני לא יודע, אבל זה לא בסמכות שלנו, נכון? הסעות ילדים

נועה בן אריה: אבל רק שנייה

נועה בן אריה:  לא, זה סיפור של מדדים

נועה בן אריה:  המסיעים ואנחנו בדקנו את הדברים – מכרזי הרשויות המקומיות להיסעים הם בעצם המכרזים היחידים להסעות שבהם ההצמדות הן למדדים הלא נכונים

נועה בן אריה:  אנחנו מתמודדים עם הצמדה למדד שהוא לא רלוונטי

דוד ביטן: אבל אתם עושים את זה

דוד ביטן:  איזה מדד?     

נועה בן אריה: לא, המדד מוכתב לנו

נועה בן אריה:  הוא מוכתב לנו במכרז

ניסים סרוסי: אין מדד?     

נועה בן אריה: לא, ההצמדה שיש לך, הצמדת המדד, זאת שההתייקרויות הקפיאו – המדד עצמו הוא לא המדד הנכון

נועה בן אריה:  אף אחד מהמכרזים שלנו לא מוצמד לאף אחד ממדדי הנשואה, בעוד שכל המכרזים האחרים שאתם מתמודדים בהם – של משרד הבטחון ושל משרדי ממשלה אחרים – מוצמדים למדדי נשואה

נועה בן אריה:  אתה בעצמך אמרת את זה

נועה בן אריה:  זאת המציאות

נועה בן אריה:  אדוני היו"ר, רק כדי שתבין, הפער הוא פער של 30 אחוזים

דוד ביטן: הבנתי, אבל אני לא חושב שאני יכול לפתור את הבעיה הזאת, זה גם לא בסמכות של הוועדה

דוד ביטן:  אבל אם כבר יש דיון, יכול להיות שצריך לשנות את העניינים

דוד ביטן:  אני לא נכנס לזה

דוד ביטן:  אני חושב שלגבי ההתייקרויות – זה הנושא שאנחנו באנו לדון בו – כן צריך ללכת לקראת הנהגים, והאוצר כן צריך ללכת פה לקראת העניין הזה, כמו שעשיתם מספר פעמים בעבר, למרות החלטת הממשלה מ-2002

דוד ביטן:      כי יש עכשיו אינפלציה, מה אני יכול לעשות? יש

דוד ביטן:  הייתה חמישה אחוז אינפלציה, והשנה יש, עוד פעם, בין חמישה לשמונה, לפי קצב ההתייקרויות אני לא יודע אם זה לא יגיע לעשרה אחוז בסוף, אנחנו קמים בבוקר כל יום

דוד ביטן:  עוד לא ראיתי את המדד של חודש מאי שיהיה ביוני – גם הוא יהיה גבוה, כי רוב העליות הן עכשיו

דוד ביטן:  גם יוני וגם יולי יהיה גבוה

דוד ביטן:  אז תמשיכו ככה

דוד ביטן:  אתם לא שומעים לוועדה ולא נלחמים ביוקר המחיה – אז זאת התוצאה שתהיה בסופו של דבר

דוד ביטן:  זה סחרור

דוד ביטן:  הנגיד חושב שאם הוא יעלה את הריבית אז האינפלציה תרד – בינתיים היא לא יורדת, והמשכנתאות עולות

דוד ביטן:  אז מחירי הדיור יורדים, אבל המחירים של המוצרים לא יורדים, וכרגע האינפלציה לא תרד כתוצאה מזה, והריבית לא תציל את המצב

דוד ביטן:  רק תגרום לאנשים לא לגמור את החודש בשום דבר

דוד ביטן:      אבל לא ניכנס לזה כרגע

דוד ביטן:  אני אומר דבר כזה: תיכנסו למשא ומתן ביניכם – נראה לי שהאוצר עם החינוך והרשויות המקומיות – כדי לראות איך נותנים כרגע תוספת מסוימת

דוד ביטן:  כמובן, תתייעצו גם עם הארגון של הנהגים

דוד ביטן:  הם טוענים שהתוספת שצריכה להיות היא עשרה אחוז – אני לא יודע, לא בדקתי, אני לא מתמצא, זה התפקיד שלכם בעניין הזה

דוד ביטן:      אני מציע שאנחנו נכנס את הוועדה שוב בעוד עשרה ימים, תבואו אלינו כבר עם תוצאות אחרי שבדקתם וישבתם

דוד ביטן:  יש דברים שצריך לפתור, אין מה לעשות

דוד ביטן:  מה אתם רוצים, שאנשים יממנו את האוצר? יממנו את הרשויות המקומיות? יש גבול לכל דבר, בחייכם

דוד ביטן:  הדברים ברורים

דוד ביטן:  אתם צריכים לנהוג כמו אנשי מקצוע של הממשלה באופן ראוי

דוד ביטן:  אם מגיע אז מגיע, אם לא מגיע אז לא מגיע

דוד ביטן:  כמו שכשלא מגיע אתם דואגים לטפל בזה – אז כשמגיע גם תתנו

דוד ביטן:  זה גם לא כסף גדול, בחייכם, זה לא כסף גדול

ניסים סרוסי: אדוני, אני רק רוצה להוסיף, בבקשה, שבהתייקרות הקודמת שהעלו פה, ב-2012, הכסף עבר לרשויות – המחיר אצלנו לא השתנה

ניסים סרוסי:  במשולש הזה אנחנו חייבים להיות מעורבים

ניסים סרוסי:  הם הסתדרו ביניהם יפה באותה תקופה, ואנחנו לא היינו בתמונה

שמעון אבני: זה תמיד יעבור לרשויות, הכסף

ניסים סרוסי: אין בעיה שיעבור לרשויות, רק שיצא פרסום ונדע לקבל את חלקנו

דוד ביטן: בפעם הזאת אתם תתנו לרשויות את הכסף, בתנאי שיהיה סיכום מראש שהכסף הזה הולך להעלאת מחיר

דוד ביטן:  אם לא – אל תתנו

שמעון אבני: במשך שנים הרשויות מכניסות יד לכיס ומשלמות את הכסף הזה

דוד ביטן: תנאי, תנאי לדבר הזה, תנאי

דוד ביטן:  מרכז שלטון מקומי פה יחתום על התחייבות שתחייב את הרשויות המקומיות בדיוק לעניין הזה

דוד גלס: לכלול במכרזים סעיף התייקרויות

דוד ביטן: עזוב, אני לא נכנס לזה כרגע

דוד ביטן:  אני מתייחס עכשיו למה שקורה היום

דוד ביטן:  ראית שאני לא נכנס – לא לנוסח המכרז – אני יכול להיכנס, אבל אני לא נכנס לזה, לא נכנס לדברים האלה

דוד ביטן:  לדעתי מגיעה לכם התייקרות

דוד ביטן:  אתם תתחייבו שהפעם זה יעבור לנהגים ולא תכניסו את זה לכיס, מה שנקרא

נועה בן אריה: אנחנו לא נתחייב לדבר כזה

נועה בן אריה:  אנחנו נעדיף לבטל את המכרזים

דוד ביטן: תעשו מה שאתם רוצים

נועה בן אריה: אין מציאות שבה השלטון המקומי יישא בנטל העודף ואחרי זה גם יתחייב להעביר את הפיצוי על הדבר הזה ישירות למסיעים בלי שהמדינה תפצה אותו על ההוצאות העודפות

נועה בן אריה:  זה פשוט לא יקרה

נועה בן אריה:  הרשויות המקומיות פשוט לא יפרסמו מכרזים

דוד ביטן: לא יודע, אתם רוצים לפתור עכשיו את כל הבעיה של ההסעות – אנחנו רוצים לפתור כרגע את הבעיה העכשווית

דוד ביטן:  עם כל הכבוד לך, בסוף גם לא יהיו לך הסעות, זה מה שיקרה

נועה בן אריה: נכון מאוד, בסוף לא יהיו הסעות, כי חסרים לנו 700 מיליון שקל להסעות, אז בסוף לא יהיו הסעות

נועה בן אריה:  משהו ישבור את גב הגמל

דוד ביטן: אני לא מקבל את מה שאת אומרת

יאיר לוי: לא יהיו הסעות ואז ההורים הם אלה שבעצם יפנו לאותו ראש עיר

נועה בן אריה: ההורים יפנו כמו שההורים פונים כשמעלים לנו את הארנונה וכשלוקחים לנו את התקציבים

יאיר לוי: אני חושב שאת צריכה לבוא להירתם לפתרון הבעיה, ולא להקשות

נועה בן אריה: לשלטון המקומי אין מאיפה להביא את הכסף שהמדינה לקחה, אין

יאיר לוי: בסופו של יום, מי שבוחר את ראש העיר ברשות מקומית זה לא חברת ההיסעים – זה אתם, כמרכז שלטון מקומי

דוד ביטן: רק רגע, רק רגע

דוד ביטן:  עם כל הכבוד, אנחנו מדברים על מעכשיו והלאה, לא על העבר

דוד ביטן:  מעכשיו והלאה – זה לא כסף ששילמת עדיין

דוד ביטן:  יש לך טענות למשרד האוצר על העבר – תלכי למשרד האוצר, תטפלי בזה

דוד ביטן:  זה לא התפקיד שלי כרגע, לטפל בעניין הזה

דוד ביטן:  אני לא אחראי על הרשויות המקומיות

דוד ביטן:  אנחנו מדברים על מעכשיו והלאה, לכן הטיעון שלך לא תופס, שבעבר היו לך בעיות כאלה ואחרות

דוד ביטן:  ולכן אתם כן יכולים להתחייב

דוד ביטן:  אחרת, מה, יעבירו לכם את הכסף ואתם תבלעו אותו? אז מה נראה לך, שאנחנו פראיירים, או מה? לא הבנתי

נועה בן אריה: זה לא יפתור את הבעיה

נועה בן אריה:  עד שלא יתקנו החלטת ממשלה ולא יתאימו מדדים – זה לא יפתור את הבעיה, לא להם ולא לנו

נועה בן אריה:  אנחנו באותה סירה בעניין הזה

דוד ביטן: אז שיתקנו

דוד ביטן:  אז כרגע אנחנו רוצים לפתור את הבעיה של ההתייקרות

דוד ביטן:  עכשיו, אם יש בעיות נוספות – וכנראה שיש, אני לא אומר לך שלא – אז זה דבר שצריך לטפל בו

דוד ביטן:  אני אפנה ליושב ראש ועדת החינוך, או יושב ראש ועדת הפנים, אני לא יודע מי אחראי על הדבר הזה, כדי שיטפלו בזה בצורה יותר רצינית

דוד ביטן:  אבל צריך לפתור את הבעיה הזאת

דוד ביטן:  אז את זאת תפתרו אם אתם גם תתחייבו שהכסף יעבור לנושא הזה ולא למשהו אחר, אחרת מה עשינו פה? לא הבנתי

עידית חנוכה: - - - היא מדברת על החישוב - - -     

דוד ביטן: לא, אני גם מאמין שהיא צודקת, גם בלי להיכנס לזה

דוד ביטן:  היא לא אומרת סתם

הילה זהבי אדר: הילה זהבי, כלכלנית, מרכז שלטון מקומי

הילה זהבי אדר:  רק לסבר את האוזן במספרים: משרד החינוך אומר בעצמו שלעיתים הוא מממן 40 אחוז ולעיתים הוא מממן 50 אחוז מה-matching, כשה-matching המשוקלל, הנורמטיבי, הוא 71

הילה זהבי אדר:  תעשו את הדלתא – כל אחוז זה עשרות מיליונים, תבינו את זה

דוד ביטן: אבל אני יודע, אני יודע

דוד ביטן:  מה אתם רוצים? קודם כל, צריך לשנות את הכללים שנקבעו – איך משרד החינוך מממן את העניין הזה

דוד ביטן:  הכללים הם בעייתיים, כי הם לא תופסים במציאות, מה שנקרא, וזה דבר שצריך לטפל בו

דוד ביטן:      אבל כרגע, בכללים האלה, במכרזים האלה שקיימים – הם לא מצליחים לגמור את החודש, אז מה אתם רוצים מהם? אני לא מבין

דוד ביטן:  אז הם ימתינו עד שאתם תסתדרו עם האוצר והחינוך על שינוי כל הכללים? זה נראה לכם טיעון? ודאי שצריך לשנות, אני יודע שהרבה מאוד הסעות שהעיריות נותנות – לא מסיבות פוליטיות, הם פשוט חייבים לתת אותן, זה לא שבאה עכשיו משפחה לראש העיר והוא נותן לה את זה כי צריך, זה עובד כללי על כולם – יש בעיה עם התקנות שלכם, עם הכללים האלה, אני לא יודע מאיפה הבאתם אותם

דוד ביטן:  הם בכלל לא מתיישרים עם המציאות

דוד ביטן:  ואתם צריכים לעשות משהו בעניין הזה, כי רוב ההסעות הן לחינוך המיוחד

דוד ביטן:  רוב ההסעות

עידית חנוכה: - - - הרשויות המקומיות

דוד ביטן: כן, בסדר, אבל רוב ההסעות האמיתיות זה לחינוך המיוחד

דוד ביטן:  מה שהם מדברים עליו, הסעות אחרות – זה לא בכמות אדירה, יש בעיקר במועצות האזוריות, ששם בית הספר התיכון הוא רחוק או שהם צריכים לנסוע הרבה, ואז זה נכנס לכללים של משרד החינוך

דוד ביטן:  יש הסעות אחרות, אבל רוב ההסעות הן לחינוך המיוחד; ואת זה אי אפשר להפסיק

דוד ביטן:  אז מה רציתם שראש העיר יעשה? מה, הוא יפסיק את זה ביום אחד? אתה יודע מה יעשו לו? אתה יודע מה יעשו לו אם הוא מפסיק? אז מה, אתם מנצלים את זה שהוא איש פוליטי? מעניין, כשבאים להפגין מול הבית של שר החינוך אז הוא נכנס ללחץ מזה שמפגינים, אז אתם רוצים שכל ההורים יפגינו מול הבית של ראש העירייה? זה גם כן התפקיד שלכם, מה זה הדבר הזה? כן, עופר, בבקשה

עופר כסיף: קודם כל, כמובן שאני רציתי להגיע מההתחלה, אבל הפקקים, בלי קשר להסעות

דוד ביטן: עופר, אנחנו לא מפטרים אותך

עופר כסיף: לא היו לכם פקקים, אה? מצוין, טוב מאוד

דוד ביטן: מאיפה באת?     

עופר כסיף: רחובות

דוד ביטן: רחובות

דוד ביטן:  אני באתי מראשון והגעתי בזמן, תלוי מתי אתה יוצא

עופר כסיף: תלוי גם מתי אתה יכול לצאת

עופר כסיף:  לקח לי בערך שעה וחצי מרחובות, בכל אופן

עופר כסיף:      אני חושב שהבסיס פה – קראתי את החומר שמצורף, ואני מסכים עם הגברת, לא יודע את שמה (נועה בן אריה), שבעצם כולם אמורים להיות פה באותה סירה

עופר כסיף:  מבחינתי, שני הגורמים הכי חשובים זה קודם כל הילדים – הם הכי חשובים

דוד ביטן: אבל עופר, הם מכניסים אותנו למיטת סדום; למה? אם אנחנו נתנה את זה עכשיו בטיפול בכל הבעיה, אז הם בחיים לא יקבלו את ההתייקרות הזאת

עופר כסיף: לא, אז יש טווח ארוך ויש טווח קצר

נועה בן אריה: כי לא יהיה לנו מאיפה

דוד ביטן: אני אומר: קודם כל תנו את ההתייקרות, ואחר כך, את הבעיות האחרות – שהם צודקים, אני לא אומר שהם לא צודקים, בוא נתחיל מזה – צריך לפתור מול הממשלה

עופר כסיף: נכון

דוד ביטן: וזה התפקיד של מרכז שלטון מקומי, שיתחיל לנער את העסק

עופר כסיף: שים לב, אני לא כופר במה שאמרת

נועה בן אריה: חשבנו שפה נצליח

דוד ביטן: אני לא בסמכות שלי, אני לא יכול לעזור לכם פה

נועה בן אריה: כן, אבל אמירה שיוצאת מכאן, לפחות ביחס לנושא של ההתייקרויות, היא אמירה חשובה

דוד ביטן: אז הנה, אני אומר שאתם צודקים

דוד ביטן:  צריך לשנות את כל השיטה

דוד ביטן:  בוודאי, אין על זה ויכוח בכלל

עופר כסיף: אני לא סותר את מה שאתה אומר, אני מחדד את מה שלדעתי צריך לעשות בטווח הארוך

עופר כסיף:  אם אפשר בטווח הפחות ארוך – עוד יותר טוב

עופר כסיף:  אבל מה שחייבים לעשות פה זה קודם כל לדאוג לזה שיהיו הסעות לילדים, הילדים הם הכי חשובים

עופר כסיף:  שנית – אני הולך לפי סדר עדיפויות ערכי שלי, אפשר לחלוק עליו – הדבר השני הוא תנאי ההעסקה של הנהגים

דוד ביטן: אבל איך הם יתנו להם תנאי העסקה יותר טובים? הם לא מרוויחים את זה

עופר כסיף: אז רגע, אני הולך שלב-שלב

עופר כסיף:  נכון, אני הולך שלב-שלב

עופר כסיף:  אני מחלק את זה ערכית

עופר כסיף:  אני אומר: קודם כל - הילדים, דבר שני – תנאי ההעסקה של הנהגים

עופר כסיף:  אני קראתי שהשכר של הנהגים בהסעות הוא לאין שיעור יותר נמוך מאשר בתחבורה הציבורית, למשל

עופר כסיף:  אין שום סיבה שזה יהיה כך

עופר כסיף:  וכמובן, זה משליך גם על הילדים, במובן הזה שיותר קשה לגייס נהגים ראויים

עופר כסיף:  זה גם מה שכתוב במה שקראתי, החומר ששלחתם

עופר כסיף:  אז הדבר השני הוא שגם יהיו תנאי העסקה הולמים

עופר כסיף:      עכשיו, לטובת זה, כמו שאתה אומר, כמובן שהכסף צריך להיכנס

עופר כסיף:  אני מטיל פה את האחריות על משרד החינוך, כי משרד החינוך הוא זה שקבע את הכללים

עופר כסיף:  אני קורא את הכללים האלה – הם לא הגיוניים

עופר כסיף:  אז בסופו של דבר הם פוגעים בכל המערכת – הם פוגעים גם ברשויות המקומיות, בעיקר המוחלשות

עופר כסיף:  כי זה גם לא שכל הרשויות המקומיות אותו דבר, בוא נזכור גם את זה

עופר כסיף:  יש רשויות מקומיות יותר מוחלשות

עופר כסיף:  ובוודאי שזה יוצר אפליה

עופר כסיף:      אנחנו מדברים בלשון עתיד

עופר כסיף:  עכשיו, אני אומר: אז צריך שגם הרשויות המקומיות, גם ההורים וילדיהם, גם הנהגים, גם החברות – לכולם יש אינטרס משותף, שיכול להיפתר בראש ובראשונה על ידי התנהלות הולמת של משרד החינוך

עופר כסיף:  זאת הכתובת

דוד ביטן: טוב, עופר

דוד ביטן:  אז אני מציע שנסיים את הדיון, אין טעם להמשיך את הדיון

הדר פוקס: כבוד היושב ראש, אני אשמח להתייחס בכל זאת

דוד ביטן: תכף ניתן לך

דוד ביטן:  אז קודם כל, אנחנו נפנה במכתב, ואני גם אדבר עם יושב ראש ועדת החינוך, שייכנס לעניין הזה

דוד ביטן:  כי מהניסיון שלי, יש צדק רב במה שהרשויות המקומיות טוענות, שצריך לשנות את כל השיטה ואת כל העניין הזה

דוד ביטן:  אבל כרגע, בעניין ההתייקרויות – וזאת הסמכות שלנו לעניין ההגנה על עסקים במשק – אנחנו חושבים שהם צודקים בטענה, שהגיע הזמן לתת להם תוספת, כמו שעשו בעבר ללא החלטת ממשלה, מה שעשיתם בעבר

דוד ביטן:  אני חושב שצריך להפנות אותנו פה לממשלה בעניין הזה

דוד ביטן:      אני מבקש: תיכנסו למשא ומתן, ואנחנו נקיים ישיבה נוספת בעוד עשרה ימים על מנת לראות שהתגבש איזה מתווה בעניין הזה

דוד ביטן:  המשא ומתן צריך להיות גם עם הרשויות המקומיות

דוד ביטן:  אני מבקש שתהיה התחייבות של הרשויות המקומיות שהתקציב שיועבר ילך לתוספת ולא לדברים אחרים, כתנאי לתקציב הזה

דוד ביטן:  כן, מה רצית לומר? בבקשה

הדר פוקס: אז רציתי לחלק את ההתייחסות לשני חלקים

הדר פוקס:  סיפור ההצמדות שהתייחסתם אליו קודם לכן – ללפתוח את החלטת הממשלה מ-2002 יכולות להיות השלכות רוחב על כלל תקציב המדינה, בעלויות של מיליארדים, חשוב לשים את זה על השולחן

דוד ביטן: כן, כן, הבנתי, אתם תמיד מאיימים עלינו בזה

דוד ביטן:  למה עשיתם את זה בעבר בלי החלטת ממשלה? אז תעשו מה שעשיתם בעבר

דוד ביטן:  מה את רוצה? אני לא מבין

הדר פוקס: לא, מה שעשינו בעבר לא היה הצמדה

דוד ביטן: אז מה את רוצה, שהם יפשטו את הרגל?     

הדר פוקס: אז שנייה, אני אשמח לסיים את ההתייחסות

דוד ביטן: לא, לא, גבירתי

דוד ביטן:  אתם תתנו את ה-100 מיליון האלה ולא מעניין אותי כלום! את יודעת מה? אני לא רוצה לאיים, אבל מספיק כבר עם השלכות הרוחב האלה שלכם, תתנו את הכסף! אנשים לא יכולים לגמור את החודש, והם מסיעים ילדים שחייבים להסיע אותם, מה אתם רוצים? אז בואי, קחי את האוטו, ותתחילי גם את להסיע אם זה פותר לך את הבעיה

דוד ביטן:  אני לא מבין את העניין הזה, מספיק כבר, בחייכם

דוד ביטן:  דיי, כבר הרגתם אותנו עם כל התאוריות האלה של השלכות רוחב, אורך ולא יודע מה

דוד ביטן:  תפסיקו עם זה כבר

דוד ביטן:      אני רוצה תשובה תוך עשרה ימים, ואם לא, אז אנחנו נבקש פה משרי האוצר והחינוך שיבואו לישיבה

דוד ביטן:  זה לא ילך, הסיפור הזה

דוד ביטן:  וגם ביבס, כולם יבואו

דוד ביטן:  עם כל הכבוד, מספיק עם זה כבר

דוד ביטן:  מה זה "השלכות רוחב"? 100 מיליון השלכות רוחב? אז אל תעשו את זה בהחלטת ממשלה

הדר פוקס: אני אשמח להשלים את התשובה שלי

הדר פוקס:  סליחה, אני אשמח להתייחס

הדר פוקס:  רגע, אני לא סיימתי את ההתייחסות שלי

הדר פוקס:  אני אשמח לסיים את ההתייחסות שלי

ששי שדה: ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, הנהגים עצבניים מאוד, ברמה שב-1 בספטמבר יכול להיות שלא תהיה פתיחת שנת הלימודים

דוד ביטן: אולי הגיע הזמן שתעשו את זה

ששי שדה: לשם זה הולך

דוד ביטן: למה לא? מה, למה לא?     

עופר כסיף: הוא צודק, למה הם צריכים לעבוד בתנאים כאלה?     

שמעון אבני: אתה יודע למה לא? כי הקבלנים תמיד עוצרים לנו את ההסעות ב-1 בספטמבר ומקבלים את התוספת הזאת מהרשויות המקומיות

שמעון אבני:  הרשויות הן אלה שסופגות את כל הפער בתקציב

דוד ביטן: למה הרשויות צריכות לשלם? למה? "השלכות של מיליארדים"

שמעון אבני: אני מסכים שהם לא צריכים לשלם, אבל אני אומר: פה, במשולש הזה של משרד החינוך, שלטון מקומי וקבלנים, הרשויות המקומיות הן הנפגעות העיקריות

ניסים סרוסי: אז מה שאתה אומר זה ככה: "אני, משרד החינוך, לא משלם

ניסים סרוסי:  שישברו את הראש לבד וישחקו מולנו"

ניסים סרוסי:  לא הבנתי את הראש הזה

שמעון אבני: לא, אני אומר שאתה מקבל, אתה האחרון, אתה מקבל את כל הכסף שאתה צריך

ניסים סרוסי: אני לא קיבלתי אגורה, לא קיבלתי אגורה שלוש שנים, ואתה יכול לבדוק את זה

ניסים סרוסי:  אל תדבר סתם

שמעון אבני: אתה לא עושה טובה לאף אחד שאתה מסיע

שמעון אבני:  לא, אתה מדבר סתם

ניסים סרוסי: אה, הבנתי, הבנתי

שמעון אבני: אתה לא עושה טובה לאף אחד שאתה מסיע, אתה מקבל על זה כסף

ניסים סרוסי: הבנתי מה אתה אומר

ניסים סרוסי:  אז אם אתה כזה שרלטן, אז תחשוב רגע לפני שאתה אומר

דוד ביטן: אין בעיה, אבל מגיעה לו תוספת

דוד ביטן:  ברור שהוא לא עושה טובה

שמעון אבני: לא, התוספת מגיעה לשלטון המקומי, לא לו

דוד ביטן: לא, אדוני

שמעון אבני: כן, אדוני

ניסים סרוסי: אתה רוצה לעשר את הרשות על חשבוננו? לא הבנתי מה אתה רוצה לעשות בכלל

שמעון אבני: לא

שמעון אבני:  אתה יודע מה קורה? השלטון המקומי הוא זה שמשלם את הפער היום, לא אתה משלם את הפער

ניסים סרוסי: אה, יפה

ניסים סרוסי:  אני נשחק בגלגלי האינפלציה, נקרא לזה ככה

ניסים סרוסי:  ובתנאים שאתה שם במכרז אתה אומר "לא מעניין אותי"

ניסים סרוסי:  אתה עשית את זה בפעמים הקודמות ואתה רוצה להמשיך את זה גם עכשיו

שמעון אבני: אתה לא עושה טובה, אם אתה רואה שזה לא משתלם לך – אתה קם ועוזב ונוטש

ניסים סרוסי: אני קם ועוזב את ההסעות? אני מסיים מכרזים עד הקצה

שמעון אבני: כן

שמעון אבני:  והם משלמים את זה

ניסים סרוסי: העובדה היא שאנחנו מסיימים את המכרזים, לא אתה ולא האחרים

דוד ביטן: טוב, אתם סומכים על זה שתמיד יהיו נהגים שייגשו במקומם, זה מה שאתם סומכים עליו

ששי שדה: לא יהיו, ב-1 בספטמבר לא יהיו

דוד ביטן: ודאי שהם לא עושים טובה, אבל הם לא חייבים לא לקבל שום התייקרות

שמעון אבני: לא, אבל הם מקבלים, זה מה שאני טוען

שמעון אבני:  הם מקבלים מהשלטון המקומי

ניסים סרוסי: לא מקבלים

דוד ביטן: הוא אומר שלא

דוד ביטן:  הם אומרים לך שלא

שמעון אבני: כי הוא לא יעשה הסעה שלא משתלמת

שמעון אבני:  הוא קם ב-1 בספטמבר ואומר "אני לא עושה יותר הסעות"

דוד ביטן: רגע, ניסים, אתם מקבלים?     

ניסים סרוסי: ברשות כמו עיריית באר שבע, אני מסיים עכשיו מכרז של שלוש שנים

ניסים סרוסי:  במקום להגיש למכרז של 155 קווים ביום, הגשתי אחד ל-15; זאת אומרת, הורדתי את התפוקה למינימום האפשרי מבחינתי, כדי שהשוק יזרום והם יצאו למכרז חדש

דוד ביטן: לא בכל עירייה, יש עיריות שנותנות ויש עיריות שלא

ניסים סרוסי: בעיריית באר שבע לא קיבלנו כלום

דוד ביטן: תקשיבו, אם עיריית ראשון לציון הוסיפה את התוספת – ודאי שהכסף ילך אליה ולא אליהם

דוד ביטן:  אין על זה ויכוח

שמעון אבני: יפה, על זה אנחנו מדברים

שמעון אבני:  ולכן זה לא שהכסף אוטומטית הולך אליהם

דוד ביטן: לא אמרתי "אוטומטית", אמרתי שתנהלו משא ומתן

דוד ביטן:  ודאי שאם הם נתנו תוספת בעיר מסוימת אז הם לא יקבלו אותה עוד פעם, אין על זה בכלל ויכוח

דוד גלס: אבל דוד, תל אביב וראשון זה לא דוגמה

דוד גלס:  אבל השיטה פסולה

דוד ביטן: רק רגע

דוד ביטן:  זאת הייתה הערה נכונה, ובסדר, תיקנו את עצמנו

דוד ביטן:  אוקיי

דוד ביטן:  אז אנחנו נסיים

דוד ביטן:  אתם תהיו מוכנים בעוד עשרה ימים? האוצר, השלכות הרוחב שלכם – כמה מיליארדים את אומרת שהשלכות הרוחב? 20 מיליארד? 30 מיליארד? 40 מיליארד? כמה?     

הדר פוקס: אני לא יודעת להגיד

דוד ביטן: תגידו את זה כמה שיותר, ככה שלא יהיה

דוד ביטן:  נו, בחייכם, מספיק

יעקב אברהם פפר: עו"ד יענקי פפר

יעקב אברהם פפר:  אדוני, אין פה שום השלכות רוחב

יעקב אברהם פפר:  החלטת הממשלה לא אומרת שאי אפשר לשנות את התקציב, היא אומרת שזה לא אוטומטית

יעקב אברהם פפר:  אין פה שום דבר רוחבי

הדר פוקס: זה בדיוק מה שבאתי להגיד, וקטעו אותי

הדר פוקס:  אני אשמח להשלים את התשובה

הדר פוקס:  כמו שאמרתי, הצמדה שהיא אוטומטית – יש פה השלכות של מיליארדים

דוד ביטן: לא תהיה הצמדה אוטומטית - חד פעמית, כרגע

דוד ביטן:  זה הכל

הדר פוקס: יפה, אז מה שקרה ב-2012 באמת היה עדכון חד פעמי

הדר פוקס:  לא אמרתי שזה לא אפשרי

דוד ביטן: לא, את טעית

דוד ביטן:  אנחנו לא מדברים על הצמדה אוטומטית, לא מדברים על תיקון החלטת ממשלה – כמו שעשיתם בפעמים הקודמות, חד פעמי

הדר פוקס: אז אני אומרת שכשמשרד החינוך שם את זה בראש סדר העדיפויות שלו, כמובן שזה משהו שהוא אפשרי

הדר פוקס:  אבל עכשיו, כשתקציב המדינה סגור, לעדכן את התעריף – יש לזה השלכות של מאות מיליוני ש"ח

הדר פוקס:  בסופו של דבר, ככל שהממשלה תרצה לתעדף את זה – זה סדרי העדיפויות של הממשלה

יעקב אברהם פפר: אז חכו ליולי-אוגוסט

דוד גלס: אני אגיד לך אחרי זה, בארבע עיניים, מה התשובה מאגף התקציבים לגבי מה שאת אומרת כרגע

דוד ביטן: רגע, רגע

דוד ביטן:  זה לא עניין שלך, זה עניין של הממשלה עם התקציבים

דוד ביטן:  קודם כל, יש את הנושא של העברות תקציביות ושינויים תקציבים; מה נראה לך, שלא יהיו שינויים תקציביים כל היום? באמת, אל תפחידו אותנו לגבי דבר שכבר יש לנו ניסיון בו, בואו נגיד ככה

יאיר לוי: אדוני היושב ראש, שאלה: מה מקומם של ארגוני העובדים וארגון ההיסעים במשא ומתן הזה?     

דוד ביטן: אמרתי שישבו איתכם

דוד ביטן:  אם אתה מייצג את כולם – רק בסוף, קודם כל שהם יגיעו למסקנות איך עושים את זה, ואחר כך יגידו לכם מה קורה

דוד ביטן:      אתם גם שכחתם שיש לכם מכרז שהלכתם אליו איכשהו, ואתם עובדים במכרז הזה – גם לזה יש השלכות משפטיות

דוד ביטן:  אני לא באתי אליכם וירדתי עליכם, ירדתי עליהם, כי הם הפתרון, אתם רק צריכים לקבל פה

דוד ביטן:  אבל תכלס – יש לכם מכרז, למה ניגשתם? למה עשיתם? אתם יכולים להגיד "אנחנו לא עומדים בזה" וללכת, עם כל ההשלכות, אתם לא עושים את זה

דוד ביטן:  אתם לא עושים את זה, לא בגלל שאתם מרגישים צורך מיוחד להסיע את הילדים, אלא בגלל שזה העסק שלכם

דוד גלס: אני חייב לענות לך על מה שאתה אמרת

דוד גלס:  חברה לוקחת – סתם דוגמה – עשרה רכבים, עם אשראי של 7-8 מיליון שקל, הוא אומר "יהיה בסדר"

דוד ביטן: מי אמר "יהיה בסדר"?     

דוד גלס: אותו אחד שנכנס למכרז

דוד ביטן: נו, בסדר, אבל הלכת למכרז

דוד ביטן:  אבל הלכת למכרז, מישהו אמר לך ללכת? מישהו אמר לך להגיש הצעה? בחייך

דוד ביטן:  אתה לא יכול להפיל את הכל על הממשלה והרשויות

דוד ביטן:  אבל עזבתי אתכם, אתם מכניסים אותי לזה

דוד ביטן:  עזבתי אתכם, לא נכנסתי לזה, מגיעה לכם התייקרות מסוימת, באופן חד פעמי

דוד ביטן:  הנה, אני אומר, על מנת שלא יגידו לי "השלכות רוחב" ולא "תיקון החלטת ממשלה" – כמו שעשו בעבר

דוד ביטן:  הם צריכים לא לקחת את הכסף הזה לכיס במקומות שהם לא הוסיפו את התוספת, אין ויכוח

דוד ביטן:  זה תיקון נכון, אני לא התכוונתי למשהו אחר

דוד ביטן:      וזהו, ותגמרו את זה הפעם חד פעמית, כדי שב-1 בספטמבר באמת לא יהיו לכם בעיות

דוד ביטן:  ואתם, ארגון העובדים – תתחייבו שבמקרה כזה אתם לא עושים ב-1 בספטמבר שום בעיה

דוד ביטן:  עכשיו הגענו אליך, הסתדרות העובדים הלאומית

דוד ביטן:  זה הכל

דוד ביטן:  שלא יהיה מצב שגם תקבלו תוספת וגם תבואו ב-1 בספטמבר בדרישות לרשויות, כי פתרו לכם את הבעיה

דוד ביטן:  זה הכל

דוד ביטן:  אז עוד שנתיים תהיה לכם בעיה, שלוש שנים, אני לא יודע מה

דוד ביטן:  אז יהיה פה מישהו אחר

דוד ביטן:      טוב, תודה רבה

דוד ביטן:  כאמור – תשובה בעוד עשרה ימים

דוד ביטן:      הישיבה הסתיימה