ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 46, 2023-05-04 00:00

עודד פורר: בוקר טוב לכולם

עודד פורר:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת עלייה וקליטה ותפוצות

עודד פורר:  היום ה-4 במאי 2023, י"ג באייר תשפ"ג

עודד פורר:  הישיבה הזו נקבעה כישיבה מיוחדת לקראת ציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית שחל ב-9 במאי

עודד פורר:  אנחנו עושים אותה ומקיימים אותה במוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה שנחנך כאן בדיוק לפני שנה אחרי הרבה מאוד מאמצים

עודד פורר:  מכבד אותנו גם ראש העיר וממלא מקום ראש העיר, חברת מועצה וכמובן אברהם גרינזייד, יו"ר ברית ותיקי מלחמת העולם השנייה

עודד פורר:      הסיבה שביקשתי לעשות הישיבה הזאת פה, ראשית כדי לעשות את זה לפני האירועים של שבוע הבא

עודד פורר:  בשבוע הבא זה שבוע עמוס גם בשביל הווטרנים, הם עוברים מטקס לטקס

עודד פורר:  יש חדרי הנצחה, בכמה רשויות מקומיות?      

אברהם גרינזייד: 52

עודד פורר: 52 רשויות הקימו חדרי הנצחה

עודד פורר:  זה פרויקט שמשרד הקליטה מימן אותו הרבה מאוד שנים, בהתחלה בתקציב מאוד זעום

עודד פורר:  סיפרתי בדיוק לראש העיר שכשהייתי מנכ"ל המשרד אז היועצת המשפטית אמרה לי, זו שנה אחרונה, אין יותר חדרי הנצחה, זה לא משרד הקליטה, אם הם רוצים שיילכו למשרד התרבות

עודד פורר:  וזכיתי לחוקק את חוק יום הניצחון על גרמניה הנאצית ומי שאמון על יישום החוק זה שר הקליטה, אז הכנסנו שם סעיף ששר הקליטה ידאג לתקצב גם את חדרי ההנצחה והמוזיאון כי היה ברור שאם לא הוא יעשה את זה אף אחד לא יעשה את זה

זאב אלקין: אתה יודע מה עשינו אחרי שבאתי כשר? לקחתי את הנושא הזה של חדרי ההנצחה וקבעתי תקציב נפרד עליו, אז העיריות, אלה שלא עשו עד אז, נאלצו לעשות כדי לקבל כסף מהמשרד ואז גדלה הכמות

רחמים מלול: אני לא יודע כמה נתתם לכל רשות

עודד פורר: סדר גודל של 30,000 שקל

קריאה: עלה לנו 400

רחמים מלול: אני עוד מעט אספר כמה זה עלה

עודד פורר: יש רשויות מקומיות, ייאמר לזכותן, שעשו מעבר

עודד פורר:  אגב שתדע, ראש העיר, היום אנחנו נמצאים בגל עלייה הכי גדול ב-20 השנה האחרונות

עודד פורר:  הממשלה לצערי לא כל כך יודעת להתמודד עם זה, מי שמתמודד זה הרשויות המקומיות

עודד פורר:  אתמול ניהלנו דיון על אולפנים

עודד פורר:  אין אולפנים, יש שביתה של מורות האולפנים, יש בלגן, אין הסכם שכר, בסוף הרשויות המקומיות מממנות אולפנים בהרבה מאוד רשויות על חשבונן

עודד פורר:       וגם במוזיאונים, אני הייתי במוזיאון יפה מאוד בעוד רשויות והמוזיאון הזה הוא בהחלט מהיפים שיש וזה באמת תודה רבה לעירייה

עודד פורר:  זו השקעה מתוך תקציב העירייה, זה לא חוץ, וצריך לציין את זה

עודד פורר:  מי פה רצתה לתת לנו קצת סקירה על המוזיאון?      

מדריכה במוזיאון: אני מדריכה פה במוזיאון

מדריכה במוזיאון:  כמה מילים

מדריכה במוזיאון:  למרות שבמוזיאון אפשר לטייל הרבה, המוזיאון מאוד מעניין במיוחד לדור החדש

מדריכה במוזיאון:  לנו שקצת מכירים, או לווטרנים - - -     

עודד פורר: בסיום הישיבה אנחנו נעשה גם סיור במוזיאון

מדריכה במוזיאון: אז איפה אתם עכשיו? אנחנו באולם של פנים, ככה אנחנו קוראים למקום הזה

מדריכה במוזיאון:  יש הרבה נושאים בתוך האולם הזה, הנה יש מקום של מלחמה וחיילים בתוך המלחמה ואחרי הקרב ומה יכול לעזור לבן אדם לשרוד בתנאים הקשים האלה

מדריכה במוזיאון:  אנחנו גרים בתנאים קצת דומים, אבל יש פה הרבה סיפורים לילדים, מה זה מלחמה, מה יכול לעזור לבן אדם להמשיך להיות לא חייל אלא בן אדם, מה עוזר, איך אפשר להוציא את כל הרגשות הלא נעימים

מדריכה במוזיאון:  הרבה אמנות יש לזה

מדריכה במוזיאון:       יש פרט, קשה לי שאתם יושבים ולא מסתובבים איתי, מאוד מאוד חשוב, פשוט תסתובבו, הנה סיפור מרתק

מדריכה במוזיאון:  אבא של אותו תורם היה לוחם במלחמה, הילד שלו כבר בן 70 ומשהו, אין לו למי לתת את המדליות וכל התעודות של אבא, אז הוא החליט לתת לנו, למוזיאון, וזה ממש זיכרון אמיתי וחי

מדריכה במוזיאון:  אני כל הזמן אומרת לכל מי שיש לו סיפורים כאלה, תביאו, זה זיכרון לדור הבא שלנו

מדריכה במוזיאון:  זה מוצג הכי הכי אהוב עליי

מדריכה במוזיאון:  זה קשור לבן אדם שאני לא צריכה לספר לכם מיהו, אבל לא זה החשוב במוצג הזה, כי זה מכתבים שילד בן 17 כותב לאמא שלו שהוא לוחם, שהוא צריך להרוג, שכל שנייה יכולים להרוג אותו והוא כותב כמעט כל יום לאמא כי מי יכול להיות יותר חשוב בחיים של כל אחד מאיתנו מאמא, מההורים שלנו?      עכשיו הדור החדש, הילדים שלנו, כותבים לנו מכתבים? איך אנחנו מתקשרים עם הילדים שלנו? באס

מדריכה במוזיאון: אמ

מדריכה במוזיאון: אס

מדריכה במוזיאון:  הכול הלך לאיבוד

מדריכה במוזיאון:  וזה הזיכרון

מדריכה במוזיאון:  תאמינו לי, כשיש פה ילדים אני שואלת מי החשוב ביותר בחיים? אז אמא

מדריכה במוזיאון:  ברוך ה' עדיין אמא חשובה

מדריכה במוזיאון:  אז איך אתם? מה אתם כותבים לאמא? כמה פעמים ביום אתם כותבים לה בגדול שהיא חשובה?      אז לפעמים זה סיפור בפני עצמו

מדריכה במוזיאון:  ומה הוא כותב? מצד אחד הוא כבר לא ילד, הוא גבר והוא יכול להרוג, הוא חייב לשרוד, אז הוא כזה חזק, ומצד שני, כשאני רואה, אולי אני טועה אבל אני מעריכה את זה ככה, בכל מכתב יש דאגה, למה את לא כותבת לי? אתה כותב לאמא שלך

מדריכה במוזיאון:  כולם צריכים לכתוב מכתבים היום לקרובי המשפחה שלכם

מדריכה במוזיאון:       דקה אחרונה על זה

מדריכה במוזיאון:  למרות שלא התחלנו מהתחלה, שתבינו על מה מדובר, אני רוצה לשאול אתכם, למה זה דומה? אתם תגידו לי, לא רק אני אדבר

מדריכה במוזיאון:  מה זה? למה זה דומה? במילה אחת, הכי יהודית

קריאה: למנורה

מדריכה במוזיאון: כל הכבוד

מדריכה במוזיאון:  זאת המנורה

מדריכה במוזיאון:  זה הסמל היחיד של עם ישראל, אין לנו סמל אחר שלנו, רק שלנו, אז תסתכלו עד כמה זה יפה וחכם

מדריכה במוזיאון:  מצד אחד זה הסמל שלנו, שאנחנו מעבירים אותו מדור לדור אלפי שנים, מצד שני איך המנורה הזאת בנויה? כל התמונות שחור לבן, שזה שייך למלחמה, רוב האנשים של התמונות האלה לא שרדו בגלל שהם היו יהודים, אך ורק בגלל זה

מדריכה במוזיאון:  לא רק בגלל המלחמה, בגלל שאנחנו יהודים

מדריכה במוזיאון:  אלא מה? יש פה תמונות של כל מיני אנשים

מדריכה במוזיאון:  הנה, זה אברהם שלנו

מדריכה במוזיאון:  אברהם, מזהה את עצמך? זה אתה

מדריכה במוזיאון:  זה אמא שלו

מדריכה במוזיאון:  ברוך ה' שרדה

מדריכה במוזיאון:  אז יש פה גם מוות, סבל וכל אי הנאמנות של המלחמה, מצד שני יש את הגזע שאנחנו תמיד קמים לתחייה, אנחנו עם מיוחד

רחמים מלול: נדמה לי שלא שמת לב שיש שבעה קנים, לא יודע אם עשיתם את זה במכוון או שזה בטעות

מדריכה במוזיאון: לא, אין פה טעות

מדריכה במוזיאון:  תסתכל על זה כמשהו אמנותי, לא רק יהדות פה

מדריכה במוזיאון:  יש הרבה פילוסופיה

רחמים מלול: לא דיברתי על יהדות

רחמים מלול:  אני רציתי לשבח

רחמים מלול:  כי חשבתי מבחינה אמנותית גם על המבנה של המנורה

מדריכה במוזיאון: חשבתי על זה גם

מדריכה במוזיאון:  העיתונים האלה, אלה קטעים מעיתונים מברה"מ

מדריכה במוזיאון:  רוב המוצגים פה קשורים כך או אחרת לדוברי רוסית וזה דבר מאוד חשוב, גם בחיים שלנו של היום, מה שאומרים לנו, מה שכותבים, זה נותן לנו לגיטימציה לחשוב כך או אחרת

מדריכה במוזיאון:  זה ממש מתאים לתקופתנו עכשיו, מי שצועק הוא כנראה צודק

מדריכה במוזיאון:  אז יש פה צדק של ברה"מ, במלחמה לא החשוב לי, החשוב שאתה צודק

מדריכה במוזיאון:  יש פה יותר מדי ענפים במנורה שלו, זה אלה ששרדו במלחמה, וטרנים והילדים שלהם

מדריכה במוזיאון:  ולא רק שרדו, היה להם מאמץ להגיע לארץ ישראל, לעשות עלייה, לבנות פה משפחות, לגדל ילדים ונכדים ולהעביר להם את הידע, את הזיכרונות, את מה שהם עברו

מדריכה במוזיאון:  נכון, אברהם? במיוחד התמונה הזאת, יש פה בן אדם מכובד שיושב אחרינו, ישראל גוטמן, תמונה שלו שהוא מספר לילדים על מה שהוא עבר

עודד פורר: תודה רבה

עודד פורר:  ראש העיר רחמים מלול

רחמים מלול: בוקר טוב לכולם

רחמים מלול:  אני רוצה להודות על ההחלטה, על הכבוד שהענקתם לעיר רחובות, לכבוד יושב הראש עודד פורר, השר לשעבר

עודד פורר: עשינו הגרלה ויצא רחובות

רחמים מלול: לפחות בהגרלה אחת זכינו

רחמים מלול:  השר לשעבר זאב אלקין וידיד קרוב

רחמים מלול:  אמרתי לו קודם שכשהוא היה בקואליציה הוא ביקר אותי פחות מאשר כשהוא באופוזיציה

קארין אלהרר: אבל את הכסף הבאתי, נכון? בלי לבקר הכסף הגיע, הסכם גג יש

רחמים מלול: קל לחתום על הסכם גג, קשה לבצע אותו

רחמים מלול:  כמה מרורים אנחנו אוכלים ממשרד השיכון עד שהם משחררים, אבל לא מערבבים שמחה בשמחה

רחמים מלול:  ידידי זוהר בלום, שגם מלווה את המוזיאון הזה והאיש המיוחד שבלעדיו אין וטרנים כמעט, יושב ראש הארגון הארצי של הווטרנים, ידידי אברהם גרינזייד שמלווה אותנו ואנחנו מלווים אותו ומאוד מכבדים אותו ומעריכים אותו על הפעילות שלו והמפעלים שלו להנצחת הגיבורים של מלחמת העולם השנייה

רחמים מלול:  חברת המועצה קארין ברגינסקי

רחמים מלול:      ואני צריך להזכיר לטובה את חבר המועצה לשעבר, יפים זאיקה, שבהיותו חבר מועצה מטעם ישראל ביתנו הוא דחף אותי מאוד מאוד כדי לאשר את התב"ר הראשון כדי להקים את המוזיאון הזה

רחמים מלול:  זה היה 300,000 שקל, אחר כך זה התרחב כמובן, זוהר דאג תמיד להוציא יותר ממה שמותר וקיבל תקציב של עוד 100,000 שקל, סך הכול 400,000 שקל ואתם רואים פה את התוצאה

רחמים מלול:       אז אני מודה לכם על הכבוד שאתם מעניקים לנו לקיים פה את הישיבה הזאת

רחמים מלול:  אני חושב שלא רק המקום ראוי, זה אחד מהמוזיאונים הטובים ביותר או היפים ביותר שקיימים ב-50 ומשהו רשויות ובאמת צריך להוציא קריאה לכל הרשויות לקיים את ההנצחה הזאת

רחמים מלול:  לא רק המקום, לדעתי גם העיתוי, כי אתם מגיעים לכאן, מקיימים את הישיבה הזאת לפני ה-9 במאי, יום שלישי, שהוא יום הניצחון

רחמים מלול:  יישר כוח, עודד, על החקיקה שהעברת ב-2017, אלא זה גם בא בתקופה של מיד אחרי יום השואה, יום הזיכרון, יום העצמאות ויום הניצחון וכמובן הדברים קשורים מאוד זה בזה

רחמים מלול:       אם אנחנו קצת מספרים על מה שעשו היהודים בזמן מלחמת העולם השנייה, שמיליון וחצי יהודים השתתפו במלחמה, ולצערנו נהרגו מהם 250,000, שזה רבע מיליון איש, זה משהו מדהים ולא רבים יודעים על מעשי הגבורה של היהודים באותה מלחמה

רחמים מלול:  שורדי השואה בעיר רחובות הם כמה מאות, נדמה לי בסביבות 500-400

רחמים מלול:  אגב, אנחנו מלווים אותם כל השנה ותומכים בהם בכל מיני דרכים, לא כאן המקום להרחיב, אבל זה שאתם באים בתקופה הזאת, צריך לצאת מפה המסר הזה, שיש הרבה מה לדבר ולספר על גבורתם של אותם יהודים שממש מסרו את נפשם למען הניצחון

רחמים מלול:  בסופו של דבר זה היה הבסיס, זה היה היסוד לתקומה של מדינת ישראל כפי שדיברנו ביום השואה, וגם ביום הזיכרון דיברנו על זה, זאת שרשרת, שרשרת הדורות

רחמים מלול:  כלומר השורשים של התקומה התחילו משורדי השואה, המשיכו כמובן ביום הזיכרון עם הגבורה של חללי מערכות ישראל, בזכות זה עצמאות, לכן אנחנו יכולים לציין גם ב-9 במאי את יום הניצחון של בעלות הברית על המשטר הנאצי, על העם והצבא הגרמני

רחמים מלול:       המקום הזה לדעתי הוא מוסד חינוכי

רחמים מלול:  בעיניי הוא לא רק מוסד הנצחה, אלא מוסד חינוכי, כי תלמידים שמבקרים פה ושומעים את הדברים של המדריכה שדיברה קודם, וכנראה שקשה לא לשמוע אותה וקשה לא להקשיב לה, אז בוודאי שהם מקבלים את המסרים הראויים, אם באומר, אם בצליל, אם בתמונות על הקיר, אם בכל הכיתוב והמכתבים שיש על הקירות

רחמים מלול:  אם מוסרים להם הדרכה נאותה וראויה לאורך כל הקירות שיש פה, לאורך כל החדרים, אז המסרים האלה בסופו של דבר מוטמעים

רחמים מלול:       אם אנחנו נצטרך להנציח, לא לשכוח, תמיד לזכור ולא לסלוח, וכו', כל הסיסמאות שאנחנו משמיעים ביום השואה, אז צריך באמת להפנים את זה, צריך להעביר את זה, להנחיל את זה לדורות הבאים, לדורות הצעירים

רחמים מלול:  זה אחד המקומות שיכול באמת לממש את הסיסמה הזאת שכולנו כמנהיגים וכשליחי ציבור משמיעים מעל כל במה

רחמים מלול:  באופן מעשי, אלה שאחראים על המוזיאון, זה התפקיד שלכם, להטמיע, להפנים, להנציח את המסרים שיוצאים פה מכל הקירות

רחמים מלול:  באמת עשיתם דבר מדהים, כי אספתם כל מיני מזכרות, מיצגים, מיזמים, מוצגים וכו' משורדי השואה, אני יודע שעשיתם את זה, יישר כוח, אילנה, על העבודה שהשקעת פה, אז קדימה, תשיגו את המטרה על ידי הסיורים שאתם עושים לתלמידי בתי הספר

רחמים מלול:       אני מודה לכם על כל העשייה ואני מקווה שמהישיבה הזאת ייצאו גם המסרים הנכונים בכנסת כדי להמשיך ולסייע לארגון הווטרנים בפרט ולרשויות בכלל על מנת שימשיכו לקדם את היוזמות האלה

רחמים מלול:  תודה רבה, עודד וזאב, תודה שבאתם     

עודד פורר: תודה לך

עודד פורר:  אני רק אציין, ראש העיר, במלחמה לחמו כמיליון וחצי יהודים, כחצי מיליון מהצבא האדום, כחצי מיליון היו בצבא האמריקאי והשאר היו משאר צבאות הברית

עודד פורר:  גם בני רחובות היו שלחמו במלחמת העולם השנייה והתנדבו לצבא הבריטי ולחמו

עודד פורר:  לדעתי אבא של דני חממי

עודד פורר:  אז יש גם את אלה שעלו לכאן אחר כך, שזה מרבית, אבל רוב אלה שנפצעו ונהרגו היו בצבא האדום

עודד פורר:  הצבא האדום נלחם את רוב המלחמה וספג את האבדות הכבדות ביותר

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב ראש

זאב אלקין:  ברשותך וברשות אדוני ראש העיר, אני מאוד מברך אותך על הישיבה הזאת

זאב אלקין:  אני חושב שקודם כל זה תפקידה של ועדת עלייה, קליטה ותפוצות בגלל שהמשרד שמופקד על אירועי 9 במאי הוא משרד העלייה והקליטה אז זה טבעי שאנחנו כוועדה מקיימים על זה את הדיון המקדים וגם מלווים את הנושא הזה

זאב אלקין:       בשבילי זה נושא מאוד מאוד רגיש אישית

זאב אלקין:  אני נכד לשני סבים זיכרונם לברכה לוחמי מלחמת העולם השנייה, אחד מהם אפילו זכה לעלות לפה והיה חבר פעיל בארגון של אברהם היקר וזכיתי לצעוד איתו במצעדים של 9 במאי בירושלים במשך לא מעט שנים, אחר כך כבר צעדתי עם התמונה לצערי

זאב אלקין:  הסיפורים האלה, אני גדלתי עליהם בבית

זאב אלקין:  עוברים מלחמה כזאת וגם לא נהרגים בה, שניהם נפצעו קשה, אבל ברוך ה' שרדו את המלחמה ובזכות זה שהם שרדו אני פה

זאב אלקין:       אני חושב שכל הנושא הזה של שימור מורשת של מלחמת העולם השנייה והגבורה של הלוחמים היהודיים שם הוא מאוד מאוד משמעותי, כי מורשת השואה כבר הוטבעה עמוק בתוך הנרטיב הישראלי וחשוב שכך, אבל הסיפור של השואה הוא לא רק סיפור של איך הרגו אותנו אלא גם סיפור איך לחמנו

זאב אלקין:  לחמנו בגטאות, לחמנו במחתרות, לחמנו בפרטיזנים ולחמנו גם בצבאות בנות הברית כשכמובן המספרים הכי גדולים היו בצבא האדום

זאב אלקין:  יהודים עם נשק ביד לחמו למען העולם כולו ולמען העם שלהם

זאב אלקין:  בהרבה מאוד מובנים זו הייתה המקדמה של מה שיבוא רק שלוש שנים אחרי זה במלחמת העצמאות כאן והקמת המדינה

זאב אלקין:       לכן יש קשר, וציינת בצדק את הרצף הזה של האירועים שאנחנו חווים כאן כימים לאומיים, מיום השואה ליום הזיכרון ויום העצמאות ואחר כך ליום הניצחון

זאב אלקין:  זה שזה הכול מרוכז בתוך אותם הימים זה לא מקרי, זה מייצר חיבור של סיפור שבאמת ממנו נולדה בסוף מדינת ישראל ואת הסיפור הזה מאוד חשוב לספר לדורות הבאים

זאב אלקין:       אפשר לעשות את זה בדרכים שונות, ואני מניח שבטח תיכף נתייחס, אפשר לעשות את זה דרך סיפורים ולימוד היסטוריה על ידי התלמידים שלנו, ופה אני חושב שיש עוד הרבה מה לעשות מעבר למה שנעשה עד היום, אפשר לעשות את זה כמובן באמצעות הטקסים הרשמיים, זה יום רשמי של מדינת ישראל, הוא מעוגן בחקיקה, ואירועים שונים צריכים לקרות גם לפי החקיקה, אז אני גם אשמח אם אחר כך בהמשך נשמע מה מתוכנן ברמה הארצית, כי לפי החוק שעבר בזמנו, למעשה זה היה החוק הראשון שאני חוקקתי בכנסת, החוק שהמימון המצעד של 9 במאי ייפול על המדינה ולא יצטרכו לחפש כל פעם נדבן תורן, אחרי הבלגן שהיה עם גאידמק במצעד בירושלים

עודד פורר: לא נעים להגיד, אבל עדיין מחפשים נדבנים כל הזמן

זאב אלקין: לפי החוק משרד הקליטה חייב יחד עם עיריית ירושלים לעשות מצעד

זאב אלקין:  בשנים האחרונות זה כבר לא מצעד אלא אירוע, כי לאנשים קשה ללכת, לווטרנים שעוד איתנו, אבל צריך לשמוע מה באמת מתוכנן לשנה הזאת ולראות שבאמת כל האירועים שקשורים ביום הזה אכן יתקיימו

זאב אלקין:       והנושא השלישי, וכאן אני מגיע לזה שהגענו עד לרחובות, זה כמובן ההנצחה ברמה מקומית

זאב אלקין:  בסוף בסוף, עם כל החשיבות של מה שיש בירושלים, כשילדים מגיעים לירושלים יש להם שם הרבה משימות ויעדים אחרים והדרך לגעת בסיפור הזה היא כאן במקומות מהסוג הזה, ופה יישר כוח גדול לעיר רחובות שהצליחה להרים כזה פרויקט, כי זה לא ברור מאליו

זאב אלקין:  באמת ברוב המקומות זה חדר, יש מעט מאוד מקומות שזה בצורה כל כך יפה וזה מעורר גאווה שזה הדבר שיצא כאן

זאב אלקין:  בסוף באים לפה נוער שלא מכיר את הסיפור הזה, לחלק מהנוער זה סיפור על השורשים שלהם, לחלק לא, אבל כל הנוער של העם שלנו זה סיפור איך נוצרה המדינה הזאת ובאיזה מחיר ובאיזה גבורה

זאב אלקין:  לכן מאוד חשוב שהסיפור הזה יסופר במקומות השונים בארץ

זאב אלקין:       אני זוכר, כמו שאתה נזכרת בוויכוח עם היועצת המשפטית, גם כשנכנסתי לאוצר, היא עדיין הייתה היועצת המשפטית וכשיזמתי את הסיפור הזה להפוך את זה לתקנה מיוחדת, את חדרי ההנצחה, אז היא אמרה, לא מספיק שאנחנו ממשיכים לעשות את זה אז עכשיו גם חייבים לעשות את זה? היה ויכוח שהגיע אפילו לטונים טיפה גבוהים, אבל בסוף כמו שאז ניצחת גם אני ניצחתי וזה קרה ובאמת בהרבה מקומות בארץ היום ישנו התהליך הזה של הנצחה בחדרי הנצחה וחשוב מאוד שהוא יימשך, אבל יש מעט מקומות בארץ הזאת, ופה אני חייב להגיד יישר כוח לך, אדוני ראש העיר, לך אדוני ממלא מקום ראש העיר, לך קארין, לכל אנשי עיריית רחובות שהתארגנו ואמרו שהם שמים הרבה יותר ממה שהמדינה נותנת לנו כי זה הסיפור של ההיסטוריה של העם שלנו

זאב אלקין:  זה באמת כבוד גדול להיות כאן ולראות את המקום היפה הזה שיכול לספר את הסיפור

עודד פורר: תודה

זאב אלקין: אגב בירושלים אין כזה

עודד פורר: סדר הדוברים יהיה כזה, אני אתן לאברהם גרינזייד ואחר כך אני אתן לך, זוהר, גם לומר כמה מילים ואז אני רוצה לשמוע את משרד הקליטה ומשרד החינוך ומשרד הביטחון כי יש לכם חובות על פי החוק שתפרטו לנו איך אתם מיישמים אותם

עודד פורר:  בבקשה, אברהם

אברהם גרינזייד: א', הנאום של ראש העיר היום, מגיע לו שיהיה העיקר של האירוע שלנו, הוא דיבר בדיוק מה שאנחנו אומרים כל יום וכל שעה, שהכי חשוב לשמר את הזיכרון ולהאיר את הניצחון

אברהם גרינזייד:  הארגון שלנו בן 46, ברחובות, אני מסתכל על התמונות וקשה לי להסתכל, קשה מאוד

אברהם גרינזייד:  ב', ראש העיר אמר בדיוק מה שאנחנו אומרים, לצערנו בחגים האחרונים לא ראש הממשלה, לצערי, וזה כל הזמן, לא יושב ראש הכנסת, ואף אחד לא דיבר על 9 במאי, יום הניצחון, שכחו

עודד פורר: אבל הם תמיד בנאומים שלהם מדברים על הלוחם היהודי במלחמה

אברהם גרינזייד: תסתכלו, פסח, יציאת מצרים, יום חללי צה"ל, יום הזיכרון, יום העצמאות ויום הניצחון, באותו חודש, אני לא מבין איך זה קרה, זאת ההיסטוריה של עמנו, ובהיסטוריה הזאת יש התחלה ויש קצב שהיא בסוף הניצחון

אברהם גרינזייד:  אנחנו לא מתביישים להגיד שאם לא היה ניצחון ב-1945 מי יודע אם היה הקמת מדינת ישראל ב-48'

אברהם גרינזייד:  אנחנו מבינים היטב שניצולי שואה זה האסון הכי גדול שיכול להיות בהיסטוריה של עמנו, אבל אם ששת מיליונים, שטות, אף אחד לא יודע עד היום כמה מיליונים, תשע, עשר, 11, אמרו בנירנברג במשפט וכך זה נשאר עד היום

אברהם גרינזייד:       ג', אנחנו, כבוד ראש העיר, נכנסנו ליחסים עם משרד הקליטה, אנחנו מודים מקרב לב, עם הרשויות, ועשינו בכוונה שכל הכסף שנותנים בשבילנו ממשרד הקליטה יעבור לרשויות

אברהם גרינזייד:  אנחנו קיבלנו מכם דירות, מועדונים, לא משלמים ארנונה, אנחנו מודים

אברהם גרינזייד:  חוץ מזה הקמנו 68 אנדרטות אצלנו, כיכר הניצחון יש ברחובות ובעוד עשר עיריות, יש רחוב על שם ותיק מלחמת העולם השנייה ומגיע

אברהם גרינזייד:       אנחנו הגענו בלי שפה, בגיל מבוגר, אבל תעשו חשבון, אני אומר עוד פעם, במלחמת העולם השנייה השתתפו לא מיליון וחצי, אלא 1,680,000 יהודים, בצבאות שונים

אברהם גרינזייד:  בברה"מ היינו חצי מיליון, מהם נפלו בקרב 200,000, 120,000 היו פצועים קשה

אברהם גרינזייד:  מאלה שנשארו 42,000 עלו ארצה ואנחנו בנינו את המועדון שלנו

אברהם גרינזייד:  אמרתי לשגריר מארה"ב, הוא יהיה ב-9 במאי, לא רק 9 במאי, שיהיה ב-7 במאי, אבל שלא יזרקו את הניצחון

אברהם גרינזייד:  הניצחון הוא מאוד בעיניים, אני מסתכל על התמונות ואני יודע מי נפל, מי נפטר והלאה

אברהם גרינזייד:  הגיס שלי נפל בגיל 21

אברהם גרינזייד:       אבל זה קשה לנו וקשה לתת הסבר ברור מדוע הקטסטרופה, השואה, יותר חשובה

אברהם גרינזייד:  לא, היו לא מעטים, אבל היא חשובה בזה שאיבדנו כל כך הרבה אנשים שעד היום אנחנו לא יכולים לחזור למספר שהיה

אברהם גרינזייד:  חוץ מזה באמת אנחנו ביחסים הכי קרובים עם אלה שעלו ארצה ונפלו, בבתי עלמין שלנו תשעה ילדים שנפלו ואנחנו הקמנו מוזיאון עם תמונות שלהם

אברהם גרינזייד:  זו היסטוריה של עמנו

אברהם גרינזייד:      אני מודה לכם מקרב לב על מה שאתם עושים

אברהם גרינזייד:  בעבודה יש פלוסים ויש מינוסים, נשארנו בארץ עכשיו סך הכול משהו כמו 500 ותיקי מלחמת העולם השנייה

אברהם גרינזייד:  תסתכלו עלינו, אני צוציק, אני בן 97

אברהם גרינזייד:  החבר שלי הוא ארבעה ימים יותר צעיר ממני

עודד פורר: הוא בכלל ילד

אברהם גרינזייד: והוא היה בברלין

אברהם גרינזייד:  השלישי לא לחם, הוא ניצול שואה, אבל הוא בצבא האדום

אברהם גרינזייד:  אין אף אחד שלא עבר את המלחמה

אברהם גרינזייד:  כואב לי, במשפחה שלנו רוב היהודים גרו בכפרים, נעלמו, הרגו אותם, כמה? אחד, עשר? 136 בני אדם

רחמים מלול: בני משפחה?      

אברהם גרינזייד: כן, מצד אמא ומצד אבא

אברהם גרינזייד:  זה לא עניין של היום, זה עניין של היסטוריה של העם שלנו

אברהם גרינזייד:  אם אנחנו באמת ציוניים, אם באמת אנחנו יהודים, אנחנו צריכים לשמוע מה עשה העם שלנו כדי שתהיה מדינת ישראל

אברהם גרינזייד:       חוץ מזה עלינו ארצה ואנחנו כולנו עובדים בלי משכורת

אברהם גרינזייד:  אף אחד לא שואל: איך אתם עובדים? איך? איפה לקחתם? אני מודה למשרד המשפטים, למשרד הביטחון, אנחנו ביחסים טובים, אני חבר במשרד הביטחון בוועדת אותות ועיטורים

אברהם גרינזייד:  זה קשור למשהו אחר, הם עזרו לנו בגדול

אברהם גרינזייד:  קשה לנו עם משרד הרווחה

אברהם גרינזייד:  אני אומר פתוח, אני אומר בקול רם, לא רק קשור לרחובות, בזמן וירוס הקורונה קיבלו הרבה כסף, המון יחידות עובדות, אבל אצלנו בארגון, חוץ מוותיקי מלחמת העולם השנייה, אלה היו במצור לנינגרד, בארץ הם כמעט 1,000, אצלנו בחשבון 670, ברחובות היו 66, במשך שנה הלכו לעולמם 12

אברהם גרינזייד:  אז שימו לב, המוזיאונים האלה, כמה אנשים עוד חיים ויכולים להגיד מילה

אברהם גרינזייד:       חבר הכנסת אלקין, הוא זוכר טוב, ב-2007 עשינו מלחמה שיתקיים המצעד ואני זוכר את אלקין עם מיכאל נודלמן ז"ל, יצאו לחדר אחר, דיברו עם משרד האוצר

אברהם גרינזייד:  זה קשור לכסף, אני יודע איפה הפצע, אני יודע טוב איפה

אברהם גרינזייד:  מה להגיד לך, כבוד ראש העיר, אני מודה לך, אני מודה לכולם, אבל אני רוצה להגיד, החברה הזאת שיושבת על ידי, היא עשתה כל שביכולתה כדי שהמוזיאון יתקיים

אברהם גרינזייד:  אני שמח, מדוע? כי המוזיאון זה הדגל של העירייה ואני רגוע

אברהם גרינזייד:  ושתהיו בריאים, תמשיכו באותה דרך

אברהם גרינזייד:       אנחנו בשנה ושנה שעברה לא עשינו מצעדים, אני לא צריך להיכנס לפוליטיקה, אני אמרתי גם ליושב ראש הכנסת שהשנה אנחנו לא נעשה מצעד, אני מברך את שר הקליטה החדש שמצא לנכון, כבוד היושב ראש, לשבת איתי

אברהם גרינזייד:  הוא שם את הטלפון וביקש: תספר

אברהם גרינזייד:  אבל אי אפשר, די, המצב, אי אפשר היה לא לספר לו, הוא קיבל את זה, מדוע? הוא סרן, הוא היה פצוע במלחמה והוא מבין אותנו

אברהם גרינזייד:  דיברנו באותה שפה, בעברית קלה אני מדבר, אבל אנחנו מצאנו שפה משותפת

אברהם גרינזייד:  הוא ישב ולא יכול היה ללכת, הוא עוד: תספר, תספר

אברהם גרינזייד:       אני לא לבד כאן, כאן איתי ממלאת המקום שלי, מילה, שני חברי המרכז, רפפורט דנט וד"ר חסדן, עובד באוניברסיטת באר שבע והוא יושב ראש העמותה, הם היו בצ'רנוביל

אברהם גרינזייד:  מה קרה? עכשיו בארגון שלנו 70% ילדי אלה שלחמו שהיו במצור והלאה והם עכשיו המקור והם צריכים להמשיך

אברהם גרינזייד:  זו קבוצה שיודעת מה שהיא עושה

אברהם גרינזייד:  עוד פעם, לשמר את הזיכרון ולהאיר את הניצחון

אברהם גרינזייד:       קשה לנו

אברהם גרינזייד:  כאן יושב אנדרי גונשיורובסקי, הוא יושב ראש פורום בלומברג שעוזר לנו בגדול

אברהם גרינזייד:  תודה לו, הוא הגיע היום

אברהם גרינזייד:  אני מקרב לב מודה לכל אלה שלוחמים ביחד איתנו בעד ההווה והעתיד של עמנו

עודד פורר: תודה רבה

אברהם גרינזייד: עכשיו אני רוצה דקה להעניק תעודות

אברהם גרינזייד:  אנחנו עשינו מדליה על הרבה שנים של פעילות מוצלחת לחברי הארגון

אברהם גרינזייד:  מי שקיבל על העבר, על העתיד, וזה מקדמה גם

אברהם גרינזייד:  אתם איך שאתם רוצים תבינו

אברהם גרינזייד:  חברי הכנסת, תבינו אותי אם אני אתחיל מכבוד ראש העיר

אברהם גרינזייד:       (מחלק מדליות)

אברהם גרינזייד:      כבוד ראש העיר, מר רחמים מלול, ראש עיריית רחובות, אנו גאים להעניק לך תואר ומדליית יקיר הארגון על הרבה שנים של פעילות מוצלחת ומאחלים לך בריאות

אברהם גרינזייד:       אני אספר לכם, שאתם תדאגו לנו, שעודד פורר כשהיה שר החקלאות תמיד היו חושבים אני גם עובד משרד החקלאות, כל כך הרבה פעמים אני בלבלתי לו את המוח

אברהם גרינזייד:  פה יושבים הרבה אנשים שלא יודעים איך, אבל החוק לגיל המענק לאלה שהיו במלחמת העולם השנייה ולאלה שברחו –      

עודד פורר: כן, שורדי השואה

אברהם גרינזייד: הוא וגם החבר שלי, הדוקטור, יודע איך זה קרה

אברהם גרינזייד:  אני מעניק גם לך יקיר הארגון

אברהם גרינזייד:  חוץ מזה הוא עבד על חוק 9 במאי

אברהם גרינזייד:       זאב אלקין, לא קשור לפוליטיקה, אני אומר עוד פעם, אבל הוא עבד כשהיה שר הקליטה, אנחנו שוחחנו כמה שעות והצלחנו

אברהם גרינזייד:  אני מאחל לך בריאות והצלחה בעתיד

אברהם גרינזייד:       זוהר בלום

אברהם גרינזייד:  אני מכיר את זוהר כשהיה ילד צעיר ורץ עם הדגל, אנחנו היינו יחד במפלגת העבודה, אני אומר את האמת, ב-92'

עודד פורר: בסדר, אז עוד לא היה ישראל ביתנו

אברהם גרינזייד: אניה, אני עבדתי איתה ביחד המון שנים

אברהם גרינזייד:  תודה ובהצלחה

עודד פורר: אנחנו ממשיכים את הישיבה

עודד פורר:  זוהר בלום

עודד פורר:  אחר כך, אני מתנצל מראש, גם הוא וגם ראש העיר צריכים ללכת לפגישה

זוהיר בהלול: קודם כל בוקר טוב, ברוכים הבאים לרחובות

זוהיר בהלול:  ראש העיר, אני חושב, הדגיש את החשיבות של העיר רחובות ומה שהוא מוביל לאורך כל הדרך בזיכרון של הלוחמים והשורדים של השואה ושל אלה שנרצחו בשואה ורחובות עשתה את זה בראש סדרי העדיפויות, אז יש לנו כיכר הניצחון ויש לנו את האנדרטה ויש לנו את המצעד שאנחנו עושים באמצעות ילדי סקרנל שתמיד מגיעים, שבאמת מסתכלים על ההמשכיות וזוכרים ומוקירים ובכל חג אנחנו נפגשים עם ארגון הווטרנים

זוהיר בהלול:  רק היום ראש העיר החליט לתת להם את המועדון, כי הם עוברים ממקום למקום, שיהיה מועדון ראוי

זוהיר בהלול:       אפשר לראות את זה לאורך כל הדרך, זה לא לטקסים ולא לזה, כי תמיד זוכרים ומוקירים

זוהיר בהלול:  אתם רואים גם במוזיאון הזה, זה מוזיאון שיהיה לימודי לדורות, שהדורות הבאים, הילדים שלנו, הנכדים והנינים של כולנו יבואו לפה ויידעו מה עבר עליהם ומה עבר הלוחמים

זוהיר בהלול:       רחובות עדיין ממשיכה כעיר קולטת עלייה למרות שאנחנו לא מוגדרים אולי במרכז, אבל רחובות קלטה עד דצמבר 1,150 ובחודשים האחרונים כבר הגענו לכ-1,800-1,700 ביחד

זוהיר בהלול:  אנחנו עושים את זה כי ראש העיר אמר שזה חשוב

זוהיר בהלול:  העירייה שכרה לבד דירות, העירייה ריהטה לבד את הדברים, העירייה באמת מרכזת המון מאמצים ומשאבים, אנחנו מלווים את המשפחות, נפגשנו בימי שישי, אנחנו רוצים לראות

זוהיר בהלול:  מחלקת הקליטה עם אילנה והצוות שלה עובדים שבעה ימים בשבוע בשביל לעזור ולעשות

זוהיר בהלול:       יש עוד הרבה מה לעשות, כי הילדים שמגיעים הם חסרי אונים, באמת

זוהיר בהלול:  הם מגיעים למוסדות החינוך ללא אולפנים, ללא דברים, מאוד מאוד קשה

זוהיר בהלול:  האולפנים, השביתות, אותם לא מעניין, הם מסכנים, הם מגיעים לפה והשפה זה הבסיס ואני חושב שלהגיע לבתי ספר ועשרות ילדים שבאמת משתלבים, צריך לראות איך עושים את זה, שתהיה להם את הקליטה המיטבית

זוהיר בהלול:  אנחנו שמחים שהם באים לרחובות, הם נקלטים מהר, הם מוצאים גם תעסוקה ברחובות, שזה מאוד יפה בתוך כל התהליך והם חרוצים מאוד, רק צריך לראות בכל חבלי הקליטה

זוהיר בהלול:  המדינה שלנו כבר למדה, אי אפשר להגיד שזו פעם ראשונה, כל פעם באים אלינו גלים

עודד פורר: תודה רבה

עודד פורר:  נשמע ממשרד הקליטה מה מצבנו

עודד פורר:  תפרטי קצת את הפעולות שלכם לקראת ה-9 במאי

אנט ליטרובניק: חבל שראש העיר הלך, אבל בסדר, אין בעיה

עודד פורר: לא ספציפית ברחובות, אנחנו מדברים כרגע על פעולות המשרד באופן כללי

אנט ליטרובניק: אמנם אני רק מנהלת מרחב, אבל אני אדבר באופן כללי

זאב אלקין: את לא רק, את מכירה את כל המשרד

אנט ליטרובניק: כידוע לכם התקציב עדיין לא חולק, עוד לא קיבלנו תקציב, אנחנו שחררנו את התקציב לפרויקטים

אנט ליטרובניק:  ברחובות ספציפית יש שני פרויקטורים שזה תקציבי עתק ולא היה צריך, לא ועדות היגוי, לא שום דבר, פשוט להגיש

אנט ליטרובניק:  זה בכל הארץ, איפה שרשות רצתה היא קיבלה פרויקטורים

אנט ליטרובניק:  פרויקטורים זה אנשים שמלווים את האנשים

עודד פורר: בואי נתמקד ב-9 במאי

אנט ליטרובניק: קודם כל אנחנו בתקווה, כשהתקציב יגיע נמשיך לתקצב את התקציב של 9 במאי, שכפי שאמרתי, זה 30,000 לכל רשות ורשות

עודד פורר: זה מופיע בתקציב של 23'-24'?      

אנט ליטרובניק: כן, זה מופיע

עודד פורר: אין כוונה להגדיל את זה?      

אנט ליטרובניק: אנחנו אפילו משתתפים

אנט ליטרובניק:  אני בתור עובדת המשרד, זה מחייב, אני משתתפת בכל האירועים

אנט ליטרובניק:  יש הרבה אירועים, יש תמיד אירועים, גם בבוקר על יד אנדרטאות ובערב בקונצרטים

אנט ליטרובניק:  זה מאוד מכובד

אנט ליטרובניק:  באמת הרשות לקחה על עצמה

אנט ליטרובניק:  לצערנו אני רואה פחות ופחות וטרנים, אני רואה יותר ויותר צעירים, אבל עדיין זה חשוב

אנט ליטרובניק:  זה בדיוק מה שדובר כאן על השימור, חשוב שהילדים, הנכדים והנינים, יידעו, ילמדו את ההיסטוריה ולא ישנו את ההיסטוריה

אנט ליטרובניק:  כי יש כאלה ניסיונות לשנות את ההיסטוריה, זה אף פעם לא צולח

אנט ליטרובניק:  אז אנחנו מחכים לתקציב, אנחנו משתתפים בכל האירועים

אנט ליטרובניק:  אנחנו תומכים בחדר ההנצחה הזה כאן

אנט ליטרובניק:  רק בחדר מתוך המוזיאון

אנט ליטרובניק:       מבחינת המשרד כולו, ב-9 במאי יתקיים אירוע בכנסת שיזם השר שלנו, אופיר סופר, יש הזמנה, יהיה שם טקס מאוד מכובד לכבוד יום הניצחון

עודד פורר: ומה עם הטקס השנתי שהיה בירושלים?      

אנט ליטרובניק: זה בירושלים, בכנסת

אנט ליטרובניק:  זה מה שיהיה

זאב אלקין: לא, אז אתם מבינים שזה אומר שדילגתם על אירוע? כאילו תמיד היה לפי החוק אירוע בכנסת, דיון במליאה ובדרך כלל איזה שהוא מפגש חגיגי שהתקיים, ובלי קשר לזה תמיד היה בהתחלה מצעד, בשנים האחרונות, כמו שציין אברהם, במקום מצעד היה אירוע

זאב אלקין:  הפעם האחרונה, נדמה לי, הוא התקיים בהר הרצל ליד האנדרטה שיש שם

אנט ליטרובניק: יש יום גדוש שהוא בנוי מכמה אירועים באותו יום, אבל הוא בכנסת, סביב הכנסת

אנט ליטרובניק:  זו ההחלטה של השר

אנט ליטרובניק:  זה לא דברים שאפשר להשפיע עליהם

זאב אלקין: אבל זה אומר שיש אירוע אחד פחות, למרות שהאירוע המרכזי הוא לפי חוק

עודד פורר: היה גם טקס ב'יד ושם' תמיד?      

זאב אלקין: כן

זאב אלקין:  ואני מניח שזה יקרה

עודד פורר: יש עדיין?      

אנט ליטרובניק: לא

זאב אלקין: גם לא?      

עודד פורר: אברהם, אין טקס ב'יד ושם'? רק הכנסת?      

אנט ליטרובניק: רק הכנסת

אברהם גרינזייד: אני עוד פעם מסביר

אברהם גרינזייד:  אנחנו הפסקנו לפני הרבה שנים, צריך להגיד, הפסיקו לתת תקציב ל'יד ושם' לעשות את הטקס הזה והתקציב עבר למוזיאון הלוחם היהודי

אברהם גרינזייד:  אני רוצה להגיד לכם, ב-7 ביוני אני קיבלתי הזמנה, ב-7 ביוני בבוקר פותחים את המוזיאון

אברהם גרינזייד:  טוב, רע, אבל ברוך הבא

עודד פורר: אני חושב שמה שאנחנו צריכים לעשות, זאב - - -     

אברהם גרינזייד: עודד, זה לא קשור לתקציב

זאב אלקין: לא, זה חוק

עודד פורר: לא, החוק לא אומר בדיוק איפה

זאב אלקין: קודם כל החוק אומר מצעד

זאב אלקין:  אחר כך, זה שהחליפו את המצעד לאירוע, בסדר, אבל אי אפשר להגיד שאפשר לעשות מצעד בכנסת, לכן זה סתירה לחוק חד משמעית

זאב אלקין:  קשה לקרוא לאירוע בכנסת מצעד

אברהם גרינזייד: אני מבקש את שניכם, תעשו מה שביכולתכם שב-9 במאי יבואו בארבע וחצי לכנסת חברי הכנסת

אנט ליטרובניק: זה מה שחשוב

אברהם גרינזייד: זה בושה, באים - - -     

עודד פורר: אני אגיד לך, לפי החוק אמור להיות טקס מרכזי לפי החלטת ממשלה

עודד פורר:  כך מופיע בחוק

עודד פורר:  חוץ מזה שר העלייה והקליטה יארגן תהלוכת ניצחון ממלכתית שתיערך בירושלים לרגל יום הניצחון

זאב אלקין: מה שקורה בכנסת זה לא - - -     

עודד פורר: זה לא זה ולא זה

עודד פורר:  אני חושב שאנחנו צריכים לגבש, אולי נשב על זה ביחד, איזה שהיא החלטה, אפילו להחלטת ממשלה לוועדת שרים וטקסים, נבקש מהם לדרוש מהם, שאומרת איך נראה יום הניצחון

עודד פורר:  יש פה יום שלם, שלא כל פעם יהיה איזה - - -     

זאב אלקין: לא, אבל השאלה מה יקרה השנה

עודד פורר: השנה, אין לך מה - - -     

זאב אלקין: השאלה אם לא כדאי להוציא פה פנייה של הוועדה

זאב אלקין:  זה אי קיום החוק

זאב אלקין:  עם כל הכבוד להחלטת שר הקליטה הוא כפוף לחוק

עודד פורר: זה רק טקס בכנסת

זאב אלקין: אבל זה לא תואם את לשון החוק

עודד פורר: אנחנו אולי נכין מכתב משותף של חברי הוועדה לשר הקליטה ולראש עיריית ירושלים שמבקש מהם לקיים שם טקס באחת האנדרטאות בירושלים

זאב אלקין: ראש עיריית ירושלים תמיד היה עושה, לא הוא הבעיה

זאב אלקין:  זה השר

זאב אלקין:  מי שמופקד על ביצוע החוק זה שר העלייה והקליטה

עודד פורר: אנחנו נכין מכתב ונחתים עליו את חברי הוועדה, בוודאי את חבר הכנסת אלקין, אבל אולי עוד חברי כנסת

זאב אלקין: אפשר עכשיו להצביע על זה ותוציא את זה בשם הוועדה

עודד פורר: בסדר, אנחנו נכין נוסח פנייה שנוציא

עודד פורר:  הייתי מוציא גם פנייה יותר רחבה

עודד פורר:  אנחנו רוצים להוציא פנייה לשר העלייה והקליטה לקיים טקס ממלכתי בירושלים בנוסף לטקס בכנסת בהתאם לסעיף 3(ה) לחוק יום הניצחון שמחייב את שר העלייה והקליטה לארגן תהלוכת ניצחון בירושלים

עודד פורר:  נוכח זה שאין תהלוכת ניצחון אז צריך לעשות משהו שהוא - - -     

שלומית אבינח: לעשות אירוע, לא עוד משהו

עודד פורר: הוא איחד פה את סעיף (ב), (ד) ו-(ה)

עודד פורר:  סעיף (ב) אומר שהכנסת תקיים ישיבה ממלכתית, סעיף (ד) אומר שיתקיים טקס מרכזי לפי החלטת הממשלה וסעיף (ה) אומר שתהיה תהלוכת ניצחון בירושלים

עודד פורר:  אז זה לא תואם את לשון החוק

עודד פורר:       אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך על הפעולות שנעשות בבתי הספר

עודד פורר:  גם כאן לפי החוק יש מחויבויות לגבי זמן בבתי הספר ללימוד הנושאים הנוגעים למטרות חוק זה

אורנה כץ אתר: אני אתחיל ואומר, הדברים נאמרו פה גם על ידי קודמיי, אנחנו מייחסים לנושא הזה חשיבות מאוד מאוד גדולה, לא רק לנושא של השואה, זה נכנס לתוך, אבל לא רק, כי כל הנושא של הוראת השואה בין היתר אנחנו מדגישים את הדרך שבה יהודים עזרו לעצמם ועזרו לאחרים, והנושא של לוחמים יהודים בצבאות בעלות הברית הוא נושא חובה לבגרות ואפשר לראות את זה בבחינות הבגרות איך זה בא לידי ביטוי

אורנה כץ אתר:  בין היתר החובה היא ללמוד לפחות סיפורו של אדם אחד ושיכירו בהיבט האישי

אורנה כץ אתר:       משרד החינוך יצר בשנה וחצי האחרונות, אפילו קצת פחות, בשנה האחרונה, יחידות הוראה ייעודיות לנושא הזה

אורנה כץ אתר:  חבל שאני לא יכולה להראות את זה על המחשב כי זה מקוון והילדים עובדים על זה עם המחשב

אורנה כץ אתר:  יש שם גם סיפורים אישיים וגם סרטונים של עדויות וגם אינפוגרפיקה ענקית שממש לוחצים בכל מקום ורואים איפה לחמו וקטעי מקור

אורנה כץ אתר:  ממש באמת יפהפה

אורנה כץ אתר:  לומדים עם זה ואנחנו מרחיבים כמובן, כיום לומדים 6,000 איש את היחידות האלה ואנחנו צופים שבשנה הבאה כבר יהיו 10,000 איש, זה הולך וצובר תאוצה כי זה פשוט יפהפה ומקסים

אורנה כץ אתר:       יש לנו כמובן קשר ישר עם צביקה קנטור, עם מוזיאון הלוחם היהודי, כל מה שקשור בזה

אורנה כץ אתר:  המדריכים שלנו כבר היו שם כדי לראות, אבל זה היה אז קירות והחדרים הגדולים, אם מישהו מכם היה, עוד לא היו המוצגים

אורנה כץ אתר:  ברגע שזה יהיה אנחנו נביא אותם לשם

אורנה כץ אתר:  עשינו ימי עיון למורים, היו מאות מורים, בשיתוף עם נתיב

אורנה כץ אתר:  אחד הימים היה ממש מוקדש למצור על לנינגרד וגם חילקנו ספרים שיצאו, עדויות של יהודים שהיו, קיבלנו 100 ספרים כאלה וחילקנו אותם לציבור המורים

אורנה כץ אתר:  לקראת יום הניצחון על גרמניה הנאצית אנחנו הוצאנו מידעון מיוחד למורים, קראנו להם להקדיש יום קודם או יום אחר כך, כי זה נופל על ל"ג בעומר השנה, אז פשוט לעשות את זה וכמובן פירטנו להם הרבה מאוד חומרים

עודד פורר: ה-9 במאי יוצא ל"ג בעומר

עודד פורר:  אז או ב-8 או ב-10 בכל בתי הספר יציינו את היום הזה באיזה שהיא דרך?      

אורנה כץ אתר: כן, אנחנו קוראים להם לעשות את זה

אורנה כץ אתר:  אני לא יכולה לדעת מה קורה בכל בית ספר

עודד פורר: איך אנחנו כן יכולים לדעת שזה מקוים?      

אורנה כץ אתר: יש דברים שאין לנו אפשרות לדעת

אורנה כץ אתר:  אנחנו יכולים לדעת שמלמדים את זה לבגרות כי אנחנו בודקים את זה במבחני הבגרות

עודד פורר: כן, בגרות זה סיפור אחד, אבל לי יש ילדה אחת בכיתה ט', ילדה אחת בכיתה ו' וילדה אחת בכיתה א'

אורנה כץ אתר: זה תלוי בית הספר, אנחנו לא יודעים

עודד פורר: אין למשרד החינוך שום אמצעי בקרה? בית הספר לא יכול לדווח?      

אורנה כץ אתר: לא על זה

עודד פורר: מה, מנהל בית ספר לא יכול לשלוח דיווח למפקחת לקראת יום הניצחון על הפעילות?      

אורנה כץ אתר: לא, זה דבר שקיים במסגרת אוטונומיה של בתי הספר, אין דבר כזה

אורנה כץ אתר:  אתה דורש דבר כזה ממנהלים, אוהה

עודד פורר: אבל יש פה דרישה חוקית

אורנה כץ אתר: נכון, אז אנחנו עושים את החלק שלנו, אין לנו מישהו שנכנס - - -     

עודד פורר: אז אנחנו צריכים לפנות לבתי הספר לבקש לראות אם הם מקיימים את החוק? מי אמור לאכוף את זה שזה מקוּים בבתי הספר?      

אורנה כץ אתר: אנחנו שולחים את החומרים, אנחנו לא יכולים לאכוף את זה

אורנה כץ אתר:  יש כל מיני גורמים נוספים, אנחנו לא יכולים לאכוף את זה

עודד פורר: אני יכול לבקש מבתי הספר? אני אפנה לבתי הספר, נוציא מכתב לכל בית ספר מהכנסת ונבקש: משרד החינוך לא מסוגל להוציא מכתב לבית הספר, אנא פרט כיצד קיימת את סעיף 3(א) לחוק יום הניצחון?      

אורנה כץ אתר: זה לא שהוא לא מסוגל, אפשר להוציא מכתבים, אבל במסגרת כל מה שקשור לאוטונומיה לבתי הספר, ואנחנו יודעים שהיום יש יותר ויותר אוטונומיה לבתי הספר, זה תחום שאנחנו יכולים להנחות כרשות, לא מעבר

עודד פורר: יש אוטונומיה ויש חוק

עודד פורר:  גם בתוך האוטונומיה יש מחויבויות לבתי הספר

עודד פורר:  למשל לבתי הספר יש אוטונומיה, הם יכולים להחליט שהם לא מלמדים עברית?      

אורנה כץ אתר: לא

עודד פורר: מי בודק שהם מלמדים עברית?      

אורנה כץ אתר: בבית ספר יסודי, יש לזה מפקחים

עודד פורר: אז למה המפקחים לא מפקחים על החוק הזה?      

אורנה כץ אתר: זה שייך לתחומי לימודים ספציפיים

עודד פורר: אבל זה שייך לחוק, זה שייך לתכנית לימודים ספציפית שמופיעה בחוק, חוק חינוך חינם

אורנה כץ אתר: אני אומרת עוד פעם, היכולת שלנו לפקח - - -     

עודד פורר: יש לכם מפקחים, יש לכם מנהלי מחוזות, אני מניח שגם מרחבים, מה הבעיה להגיד לבית ספר, תשמע, יש פעם בשנה אירוע 9 במאי, פרט לנו מה עשית?      

אורנה כץ אתר: אנחנו יודעים שלא מדובר רק באירוע של 9 במאי, יש הרבה אירועים נוספים

עודד פורר: אני מדבר על זה, אני מדבר על ציון יום הניצחון

עודד פורר:  יש חוק

עודד פורר:  לא לחינם חוקק חוק לטובת היום הזה, כי אנחנו יודעים, היום יש מי שזה יותר אכפת לו, מחר יהיה מי שפחות אולי יחשוב על זה, חלק מהמטרה של החוק היא לייצר איזה שהוא רצף

עודד פורר:  אם המערכת עצמה לא בודקת את יישום החוק אז החוק יהפוך לאות מתה

עודד פורר:  אין לנו כוונה שהחוק יהפוך לאות מתה

עודד פורר:  אני לא רוצה להתחיל לעשות ישיבה שאני אבקש ממנהלי המחוזות במשרד החינוך לבוא לוועדת עלייה וקליטה שבוע אחרי יום הניצחון ולפרט בוועדת העלייה והקליטה מה בכל מחוז עשו

עודד פורר:  אני חושב שנכון יהיה להוציא חוזר מנכ"ל משרד החינוך שמבקש מבתי הספר לעדכן את המפקחים מה הפעילויות שנעשו לציון ה-9 במאי באותו שבוע

עודד פורר:  נראה לי הכי בסיסי

אורנה כץ אתר: תכתבו את זה בפרוטוקול ויגיד משרד החינוך - - -     

שלומית אבינח: הפרוטוקול יהיה בעוד שבועיים, צריך לכתוב מכתב לשר ולמנכ"ל

עודד פורר: אני אוציא מכתב לשר ולמנכ"ל, אני לא חושב שזה יקרה, אני רק אומר לכם, קחו בחשבון, ככל שאנחנו לא נקבל - - -      

שלומית אבינח: אין זמן, הם לא נערכו

אורנה כץ אתר: כנראה

שלומית אבינח: לי יש שני ילדים בתיכון, לא שמעתי כלום אף שנה

עודד פורר: אני כבר אומר לך, גם תחזרי עם המסר הזה למשרד, אנחנו נקיים דיון מעקב בעוד כחודש, ניתן מספיק זמן למשרד החינוך לאסוף את הנתונים, אני אבקש ממנהלי המחוזות לפרט

עודד פורר:  קחו את זה בחשבון

שלומית אבינח: אתה רוצה היום להוציא מכתב למנכ"ל?      

עודד פורר: כן

עודד פורר:  שיביאו לנו פירוט

עודד פורר:  אם מחוז יעביר לי פירוט מסודר על הפעילות במחוז אני לא צריך לגרור אותו לירושלים להציג, אבל אם לא, אז נידרש לזה

עודד פורר:      משרד הביטחון

עודד פורר:  אני לא יודע כמה אתה מופקד על מחנות צה"ל

עופר בורד: אני רציתי להגיד רק מילה אחת על האכסניה שלנו ברחובות

עופר בורד:  במלחמת העולם הראשונה כבר היה מפקד הגדודים העבריים אליעזר מרגולין, במלחמת העולם השנייה הייתה התנגדות גדולה מרחובות, גם משעריים וגם מרחובות הוותיקה, כולל שבויים, אבל זה רחובות, בסוגריים

עודד פורר: אליעזר מרגולין, אפשר לעשות ישיבה רק עליו

עופר בורד: בדיוק ועל טקס הקבורה שלו פה ברחובות וכל ההיסטוריה הזאת

עופר בורד:  אתמול הייתי יחד עם כל מטה אגף משפחות הנצחה ומורשת של משרד הביטחון במוזיאון הלוחם היהודי בלטרון לכבוד ה-9 במאי ולכבוד ההתקדמות של המוזיאון הזה שהתקדם מאוד מאוד ואנחנו עושים מהלך מאוד רציני של סיוע בהעברת תקציבים כדי לקדם את השלמת התצוגה שם

עופר בורד:  זאת פעולה שלקחנו על עצמנו

עופר בורד:  אני הייתי מנהל יחידת המוזיאונים במשרד הביטחון במסגרת האגף וקיבלתי על עצמי להוביל את החיבור עם המוזיאון הזה בתקווה שהדברים יסתיימו, ופה אני חייב לסייג את עצמי, יסתיימו תקציבית, פיתוחית וכו' ואפשר יהיה לשלב אותו גם במוזיאונים במשרד הביטחון ואז אנחנו מדברים פה על שרשרת הגבורה, מהגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה, מהשומר, עבור להגנה - - -     

עודד פורר: אתה מדבר על מוזיאון הלוחם היהודי?      

עופר בורד: הלוחם היהודי בלטרון, ועד הסיפור של מלחמת העולם השנייה שמשתלב, לא רק הלוחמים בצבא ברה"מ, כמו שנאמר פה, גם הלוחמים בצבא האמריקאי, בצבא הבריטי ומתנדבי היישוב במלחמת העולם הראשונה

עופר בורד:  זו העשייה שלנו

מור טרנר: כמה דברים

מור טרנר:  אחת, בסיפה של הדברים להגיד ששרשרת הדורות והדברים שנאמרו פה על ידכם בפתח הישיבה על סיפור הלוחם היהודי והמסרים האלה מאוד מאוד מתכתבים עם הסיפור החינוכי בצה"ל

מור טרנר:  השנה ציינו את יום השואה כנושא מרכזי סביב המרד בגטו ורשה ולא רק

מור טרנר:  המסרים החינוכיים הם מסרים שמתכתבים מאוד ואנחנו מברכים על הדבר הזה

שלומית אבינח: החיילים מגיעים למוזיאונים מסוג כזה?      

מור טרנר: בוודאי, עכשיו אני ארחיב על מה אנחנו עושים

מור טרנר:  ככתוב בחוק אנחנו מציינים את זה במנהלן שיוצא לכל חייל וחייל ומפקד בצה"ל, במנהלן הזה אנחנו גם מספרים על החוק, גם מפנים לחומרים מרחיבים ששם יש גם סרטים, גם מערכי שיעור וגם פירוט של פעולות חינוכיות שאפשר לעשות בתוך צה"ל ומחוצה לו

מור טרנר:  אנחנו גם בקשרים עם מוזיאון הלוחם היהודי

מור טרנר:  לכשעופר ויחידת המוזיאונים תחיל את ההתקשרות איתם אז גם לנו יהיה יותר קל כי התקשורת והפעילות השוטפת שלנו עם משרד הביטחון בהקשר הזה היא מאוד מאוד טובה וחזקה

מור טרנר:       מעבר לזה ברשתות החברתיות אנחנו מעלים את המודעות לחיילים, לדבר בשפה שלהם, גם שם אנחנו עושים פעולות אקטיביות

מור טרנר:  גם ברשויות, באירועים, דרך מערך מגן אנחנו נמצאים בקשר עם רשויות מקומיות ועיריות ובאירועים שקורים שם אנחנו גם מביאים חיילים

מור טרנר:  אלו הפעולות והדברים שאנחנו עושים עבור היום הספציפי הזה

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  בבקשה, אברהם

אברהם גרינזייד: מה שקשור למשרד החינוך, בקרית ים, במעלות תרשיחא, יש הסכם בין משרד החינוך והרשויות, כל כיתה שעה היא במוזיאון

עודד פורר: אשדוד גם

עודד פורר:  פה ברחובות, אילנה? יש פה חברת מועצה

עודד פורר:  קארין, צריך לבקש מראש העיר

עודד פורר:  אברהם סיפר שישנן רשויות שמחייבות את בתי הספר ברשויות, דרך מחלקת החינוך של הרשויות, שעה במוזיאון פעם בשנה

קארין ברגינסקי: בזמנו הבאתי את שרת החינוך לפה, שאשא ביטון, וסוכם שזה מה שהולך להיות בעיר

עודד פורר: אבל זה לא קורה?      

קארין ברגינסקי: זה לא קורה

עודד פורר: חבל שראש העיר לא פה

אברהם גרינזייד: עודד, דבר שני, אנחנו צריכים למצוא את הדרך להביא 60 אוטובוסים למוזיאון החייל במלחמת העולם השנייה בלטרון

אברהם גרינזייד:  אפשרות אין

אברהם גרינזייד:  להביא גם מבוגרים וגם צעירים

עודד פורר: אתה מדבר על הטקס ב-8 ביוני?      

אברהם גרינזייד: לא הטקס, במשך השנה, שהם יעברו דרך בית הספר הזה

אברהם גרינזייד:  בשנה שעברה הייתה השתלמות של מורי היסטוריה רק באזור ירושלים, אנחנו היינו שם ודיברנו איתם, היה טוב שיעשו את זה

אברהם גרינזייד:       הדבר השלישי, אני פונה לוועדה, אני לא יודע אם מישהו כותב או לא, איך הארגון שלנו ימשיך לעבוד, לחיות

אברהם גרינזייד:  אנחנו מקבלים די עזרה בשביל הסניפים, אבל המרכז נשאר באוויר

אברהם גרינזייד:  אי אפשר בגיל 90, 95 לבקש דמי חבר

אברהם גרינזייד:  חוץ מזה, קחו בחשבון ש-90% מוותיקי מלחמת העולם השנייה קיבלו דרך בית המשפט נכות, אבל דמי הנכות הולכים למשרד הנכים בלי שמישהו כתב בקשה שהוא חבר

אברהם גרינזייד:  זה אסור, לפי החוק זה לא הולך, אבל אנחנו לא נלך לבית המשפט, לא יפה מצדנו

אברהם גרינזייד:  תחשבו על זה, תעזרו לנו

אברהם גרינזייד:       קארין, את רוצה לומר משהו?      

קארין ברגינסקי: כן, אני אשמח לומר, קודם כל המקום הזה הוא מדהים וכל הכבוד לכל מי שתרם ונרתם, באמת יישר כוח

קארין ברגינסקי:  המון שנים לקח לעשות את זה ולהוציא את זה לפועל ועכשיו הכי חשוב דה פקטו להביא לפה כמה שיותר, בסופו של דבר התכנית המקורית שאני הגשתי ועלתה לסדר הייתה צריכה להתחיל מהגנים, לא מבתי ספר, וככה אני חושבת שצריך לפעול, צריך להתחיל כמו שעושים עם הקהילה האתיופית, כשמתקרב חג הסיגד אז מתחילה הלמידה

קארין ברגינסקי:  אנחנו דיברנו שלאורך כל השנה הולכים לדבר על זה, לא לקראת 9 במאי, אלא לדבר על זה ולספר מה זה המדליות האלה, כי אף אחד לא באמת יודע מה זה

קארין ברגינסקי:  ברגע שזה יוטמע מהגיל הקטן אני חושבת שתהיה לזה משמעות אחרת

קארין ברגינסקי:  כמו שנאמר כאן, בזכותם אנחנו כאן

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  אילנה

אילנה הלן תבוריסקי: כולם דיברו פה על מוזיאון, שזה בעצם שמירה על גבורה, על אנשים שלחמו במלחמת העולם השנייה, אבל חשוב לציין שזה המוזיאון הראשון במינו לדעתי בכל הארץ שזה כולל גבורה במערכות ישראל

אילנה הלן תבוריסקי:  אנחנו דיברנו עם אברהם שאי אפשר להעביר מסר לדור הצעיר בלי שיהיה מובן שיש פה גבורה הן ממלחמת העולם השנייה והן ממערכות ישראל

אילנה הלן תבוריסקי:  זה מה שחשוב, המוזיאון הזה ממש מוקדש לגבורה של העם היהודי במובן שזה משואה לתקומה

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  עוד מישהו מהנוכחים רוצה לומר משהו?      

יוליה קפלן: אני מנהלת גני ילדים, באגף להתפתחות הילד, פה ברחובות, סקרנל

יוליה קפלן:  כשאנחנו עבדנו ביחד בקונגרס העולמי לדוברי רוסית, אז אנחנו ממש התחלנו נושא מאוד מאוד חשוב, שאנחנו היום ממשיכים אותו, מהילדות הילדים שלנו חייבים לדעת, מה שכולם אמרו, הם חייבים לדעת מה קרה לפני הרבה שנים שהיה איזה שהוא אסון ואיך למנוע אסון

יוליה קפלן:  אנחנו סגרנו עם אילנה שהילדים בגיל של הצהרונים שלנו, בגיל שש-שבע, יבואו לפה ואנחנו עכשיו נקבע תאריכים שהם יבואו עם ההורים שלהם למוזיאון, נספר להם את כל ההיסטוריה של סבא וסבתא שלהם, מה שקרה במלחמת העולם השנייה

יוליה קפלן:       אני מאוד מודה, אני רוצה להודות לאילנה, למחלקת הקליטה כולה, איך הם עובדים, איך הם עוזרים לכל הילדים שלי, לכל התושבים, לכל העולים, שהם באים אליי עם המילים הכי טובות שאני שמעתי על העבודה של מחלקת קליטה

יוליה קפלן:  תודה רבה

עודד פורר: תודה רבה

אילנה הלן תבוריסקי: חשוב להביא סיפורים של משפחות, לא רק ילדים, אנחנו אוספים פה סיפורים של משפחות, כי ברוך ה' יש כמה דורות ואנחנו דור הזהב, כי זכינו לראות את הסבים שלחמו ויש לנו ילדים שמשרתים בצבא ההגנה לישראל

אילנה הלן תבוריסקי:  אז זה חשוב להביא את זה למוזיאון ואנחנו כל הזמן קוראים לתושבים להביא סיפורים משפחתיים

עודד פורר: תודה רבה

ודים חסדן: שלום לכולם, שלום לחברי הכנסת פורר וזאב אלקין

ודים חסדן:  אני חבר בארגון לוחמי מלחמת העולם השנייה ובמקביל אני יושב ראש של ארגון מנטרלי אסון צ'רנוביל בישראל, בארגון שלנו יש כ-1,500 אנשים שעלו ארצה

ודים חסדן:  אנחנו מוכרים במשרד הקליטה, יש חוק למנטרלים

ודים חסדן:  אנחנו גם כמו ארגון ניצולי שואה וארגון לוחמי מלחמת העולם השנייה, כמובן אנחנו לא מוכרים במשרד הביטחון ובמשרדים האחרים, לא מקבלים עזרה

ודים חסדן:  יש לנו היסטוריה משותפת, זה מה שחשוב לי להגיד

ודים חסדן:       אנחנו גם עלינו מברה"מ, הסבים שלי נלחמו במלחמת העולם השנייה, הסבתות וההורים שלי ניצולי שואה ואני שמח מאוד להשתתף בכל הישיבות ובכל מה שמארגן הארגון ויש לנו השתתפות מלאה

ודים חסדן:  לצערי הרב, רק לציין, שאנחנו צריכים הרבה עזרה ותשומת לב, לבקש גם מחברי הכנסת ואני אשמח לקבוע פגישה וגם לדבר על זה

ודים חסדן:  תודה רבה

קארין ברגינסקי: נאמר פה שכל הנושא של ניצולי שואה, אנחנו נותנים לזה ביטוי מאוד מאוד גדול וכך צריך להיות, אנחנו יודעים שיש פה ברחובות 3,500 ניצולי שואה, מתוכם אנחנו יודעים ש-1,200 מהם, ואת זה אני יודעת מידיעה כי הגשתי שאילתות על זה ובדקתי את זה לעומק, 1,200 נזקקים

קארין ברגינסקי:  יש בעיר הזאת, וצוין פה, שמחלקת הרווחה מאוד מאוד, יש פה המון בעיות בנושא, כי אין כל כך חיבור ויש הרבה דוברי רוסית שבכלל לא יודעים לגשת שם, אז הם עוברים דרכי וזה תמיד הולך באיזה שהיא דרך לא דרך

קארין ברגינסקי:      אני חושבת שזה גם אחד הדברים שאם אנחנו ניתן מודעות, כמו שאנדרי עושה, את הבוק אוף לייף בנושא של ניצולי שואה, אנחנו יכולים לעשות גם משהו כזה, שכל אחד יבוא לידי ביטוי כי כל אחד מאיתנו יכול לספר כנכדים, אני הייתי נכדה של וטרנים, אתה כנכד, כל אחד מאיתנו יכול לספר את הסיפור ואז בסופו של דבר זה באמת ידבר לאותם אנשים

קארין ברגינסקי:  וזה ידבר לכנסת שיעבירו חוק לתת ביטוי תקציבי לאותם נזקקים כי באמת יש פה המון המון אנשים נזקקים

קארין ברגינסקי:  לא צריך ללכת רחוק, ללכת ברחוב שאתה מכיר, אחד העם, איך שגרים, באיזה תנאים גרים, פשוט נקרע הלב

עודד פורר: תודה רבה

לודמילה שפיל: משפט אחד

לודמילה שפיל:  נכון להיום אני סגנית של אברהם והסיבה שהצטרפתי לארגון, כמו שאתם מבינים, אני לא וטרנית, שאבא שלי לחם והבנתי שבארגון של האנשים שאני מאוד מעריכה את כל מה שהם עשו זקוקים לעזרה מסוימת שאני יכולה לתת להם

לודמילה שפיל:  אז אני לא אדבר הרבה, אני רק אגיד שאני מורה במקצוע ואני עובדת ומהנקודה הזאת אני פונה גם לעובדי משרד החינוך וגם לעובדי משרד הביטחון במילה אחת, שאני אומרת לתלמידים שלי, יש המון חומר, תנצלו אותו

לודמילה שפיל:  זאת המורשת שהיא מורשת חיה, יש כל כך הרבה בכל מוזיאון ומוזיאון, בכל עיר כמעט, ברחובות זה משהו, אבל יש מוזיאונים פחות מפוארים, אז תנצלו, זאת המילה היחידה

עודד פורר: תודה רבה

עודד פורר:  ראשית אני רוצה להודות לאילנה ולצוות המוזיאון ולעיר על האירוח וכמובן לצוות הוועדה שאני מוציא אותם ככה מדי פעם מהכנסת

עודד פורר:  המוזיאון הזה הוא מקום ראוי, כמו שראוי להיות להנצחה של ותיקי מלחמת העולם השנייה ואני מקווה שנראה כאלה בעוד רשויות

עודד פורר:       המטרה שלנו היא לפקח על יישום החוק ובתוך יישום החוק יש כמה דברים

עודד פורר:  גם לא חייבים לעשות רק את מה שאומר החוק, אפשר גם לעשות מעבר

זאב אלקין: זה הדוגמה

עודד פורר: כן

עודד פורר:  אז מסר למשרד העלייה והקליטה

עודד פורר:  בחוק לא מצוין שתומכים כל רשות ב-30,000, אפשר לתמוך בכל רשות ב-30,000, ברשות שעושה משהו מורחב יותר, גדול יותר, תעשה את זה בסכומים יותר גדולים

עודד פורר:  אין סיבה שרשות לא תוכל לקבל 50,000 או 60,000, בסוף גם ה-30,000 זה כשהשר אלקין היה שר וכשאני הייתי מנכ"ל, זה עוד מעט עשר שנים, הכסף שווה פחות

עודד פורר:  עם ה-30,000 שאפשר היה לעשות אז היום אפשר לעשות פחות

עודד פורר:  אז הקריאה היא קודם כל למשרד העלייה והקליטה, תגדילו את התקציב, זה לא משהו שהוא בלתי אפשרי

עודד פורר:      שתיים, אני אפנה במכתב לשר לגבי קיום הטקסים בהתאם לאמור בחוק יום הניצחון על מנת שלא יהפכו את האירוע בכנסת, שהוא אירוע חשוב, אני לא מוריד ממעמדו, כמו כן גם הממשלה הייתה אמורה לייצר על זה איזה שהוא דיון או החלטה, מה שלא קרה

זאב אלקין: 9 במאי הרגיל במשך שנים נראה ככה, אירוע מרכזי, 'יד ושם' ואירוע בכנסת

זאב אלקין:  לפעמים האירוע בכנסת לא היה באותו יום, לא תמיד זה נפל על ימים שהכנסת הייתה פעילה, אבל אף פעם האירוע בכנסת לא היה האירוע המרכזי

עודד פורר: קל וחומר שאנחנו מדברים על זה שיום שלישי בכנסת יהיה יום מאוד מאוד דל כנראה מבחינת פעילות הכנסת, יום שלישי הזה בכלל בגלל ל"ג בעומר

אברהם גרינזייד: תעשו משהו בסיעות שלכם, הזמנות

עודד פורר: אנחנו נדאג שחברי הכנסת שלנו יגיעו, אבל זה לא מספיק

אברהם גרינזייד: אני מתבייש

עודד פורר: אני אומר את זה גם למשרד הקליטה, קחו בחשבון, בגלל מה שהולך להיות בכנסת, אם המשרד לא יעשה מאמץ אז זה יהיה אירוע מביך

עודד פורר:  זה אחת

עודד פורר:       דבר שני, משרד החינוך

עודד פורר:  אנחנו חייבים למצוא את הדרך כדי לדעת ולוודא שהדברים קורים בבתי הספר

עודד פורר:  החומרים קיימים, ההנחיות נשלחות, אבל אי אפשר להנחות בלי לוודא ביצוע כלשהו

עודד פורר:  יש ביצוע, יש פה חובה חוקית לבתי הספר לעשות משהו

עודד פורר:  אני מבקש, אחת מהשתיים, הקל ביותר זה שמנהלי המחוזות ישלחו פירוט לוועדה, ככל שלא נקבל פירוט כזה נצטרך לזמן אותם בתוך חודש לאיזה שהוא דיון מעקב

עודד פורר:  אני מעדיף להימנע מהזימון הזה

עודד פורר:  בהתאם לזה אני אוציא מכתב מטעם הוועדה לשר ולמנכ"ל כדי לוודא שהחוק מתקיים

עודד פורר:       אני מקווה ומאחל לנו שניפגש בשנה הבאה בדיון

עודד פורר:  הוא יהיה במוזיאון אחר, הוא לא יהיה ברחובות

עודד פורר:  אינני יודע איזה עיר תעלה בגורל

זאב אלקין: בשנה הבאה ברור איפה, בלטרון

זאב אלקין:  סוף סוף

זאב אלקין:  אין שאלה לאן צריך ללכת בשנה הבאה

עודד פורר: אתה רוצה להגיד משהו לסיום, אברהם?      

אברהם גרינזייד: בקשר לבתי הספר ולמוזיאון באים גם ילדים וילדים קטנים

אברהם גרינזייד:  אתמול דיברתי עם שר הקליטה, לפני החגים הייתי בארבעה מקומות, בקרית עקרון, במכון וייצמן, ובכיתה ה' בית ספר ניצני מדע, אני יצאתי משם רטוב בגלל השאלות שקיבלתי

אברהם גרינזייד:  הייתה איתי הנכדה שלי

אברהם גרינזייד:  מה שאלו אותי: תגיד, בבקשה, אתה השתתפת בקרב מוסקבה, סטלינגרד? בכיתה ה'

אברהם גרינזייד:  שאלה שנייה, ילדה: מתי היית יותר שמח ומרוצה שירדת מהמטוס כשעלית ארצה או כשהדלקת משואה בירושלים? אני מספר לכם על כיתה ה'

אברהם גרינזייד:  זאת אומרת בחלק מהכיתות יודעים על מה מדובר

אברהם גרינזייד:  בכיתות גדולות אם לא לומד לא לומד, אבל הדרך כבר פתוחה, עכשיו צריכים בכל המשרדים לעשות משהו

עודד פורר: תודה רבה, הישיבה נעולה