הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 23, 2023-05-30 00:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם, אנחנו מתחילים דיון של הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל

מיכאל ביטון:  בפתח הדברים צריך לציין את העצב הגדול שירד על רבים במדינת ישראל בשל פטירתו של הרב הגאון, ראש הישיבה, גרשון אדלשטיין

מיכאל ביטון:  אפשר להיות במחלוקות על עמדות, אבל אי-אפשר שלא להתפעל מהדמות של אדם בן 100 שמנהיג את קהילתו

מיכאל ביטון:  אנחנו לא רואים את זה הרבה במדינת ישראל, את היכולת של אדם בן 100 להנהיג את קהילתו, להיות צלול עד ימיו האחרונים

מיכאל ביטון:  המופת האישיותי שלו בכך שגזר על עצמו חיי צניעות בדירה צנועה ללא פאר והדר ובמינימליזם של קיום בכל ההיבטים

מיכאל ביטון:  ולצד זה שליחות של עשרות שנים, לייצג ולנהל קהילה

מיכאל ביטון:       קראתי באינטרנט שבאחת מהשיחות עם תלמידיו הוא אמר להם שחייל חילוני שבוחר לקדש את חייו, להקריב את חייו למען מדינת ישראל ועם ישראל, הוא אולי בדרגה רוחנית גבוהה יותר ממי שבוחר ללמוד תורה

מיכאל ביטון:  זה משפט אמיץ מאוד ומכונן

מיכאל ביטון:  ולצד זה, הרב אדלשטיין תמיד חיפש את האחדות בעם, את קירוב הלבבות

מיכאל ביטון:  אולי מהוותק שלו כמי שראה את ההשלכות של השואה על דור ענקים, שאסף אותם אל ביתו ומהמעט בנה קהילה, ומבין את המחיר שעם משלם על חורבן

מיכאל ביטון:  ולכן קרא פעמים רבות לאחדות ולקירוב לבבות בעם ישראל

מיכאל ביטון:  יהי זכרו ברוך

מיכאל ביטון:      אנחנו מקיימים דיון מעקב על היערכות משרדי הממשלה וגופים אחרים, לעליית בסיסי צה"ל אל הנגב

מיכאל ביטון:  יש תהליכים יפים מאוד שבהם אנחנו מתברכים: הקמת בסיסים רבים, שותפות עם החברה האזרחית והחלטות ממשלה נכונות שתמכו ביישובים שקלטו את הבסיסים

מיכאל ביטון:  החלטת ממשלה שזכיתי לעצב כראש מועצה בירוחם, היא מה שקראנו לו: "עיר הבה"דים תחילה"

מיכאל ביטון:  באמת היא קמה ראשונה ובגדול

מיכאל ביטון:       זכיתי כשר במשרד הביטחון יחד עם שר הביטחון בני גנץ, להכריע בשאלה כמה מהר והאם תקום קריית המודיעין בליקית

מיכאל ביטון:  הכרענו את הדבר הזה בהיבטים של החלטת מדיניות של משרד הביטחון וצה"ל

מיכאל ביטון:  הטרקטורים עובדים בשטח ועדיין יש אתגרים להשלמת המהלך, אבל אין בכלל ספק שקריית המודיעין קום תקום

מיכאל ביטון:  גם סגן שר הביטחון שוסטר, שהחליף אותי, המשיך את התנופה

מיכאל ביטון:  אבל יש עדיין סוגיות של חיבור לחברה האזרחית שאנחנו רוצים לדון ולהעמיק בהן

מיכאל ביטון:       משהו טורד את מנוחתי

מיכאל ביטון:  עיינתי בהחלטת הממשלה 546, החלטה שהובלנו בעבר בשנים 2014-2013, וחידשנו אותה לפני שנתיים-שלוש בממשלה

מיכאל ביטון:  לפי הדוחות הכספיים ולפי הקצאות הכסף, היא נגמרת ב-2022

מיכאל ביטון:  אנחנו עכשיו אחרי תקציב מדינה ואחרי חוק ההסדרים, ואני רוצה הבהרה איך ההשקעות האלה שהיו כל כך חשובות ב-2022-2021 לא נעלמות, ומה הפתרון התקציבי

מיכאל ביטון:  זה בעיקר האוצר

מיכאל ביטון:  אני רוצה לשמוע על השלמת ההיבטים האזרחיים של מעבר צה"ל דרומה

מיכאל ביטון:  בצד הצבאי יש סוגיות, אבל אני פחות מודאג כי האוצר והביטחון סגרו את התקציב בהסכמה

מיכאל ביטון:  בצד האזרחי אני מודאג, במיוחד לאור הנתונים שראיתי של סיום ההשקעות ב-2022

מיכאל ביטון:       אנחנו ניתן למשרד הביטחון להציג ראשון, אחריו למשרד ראש הממשלה שמתכלל את ההחלטות הללו, וניתן לאוצר להתייחס להיבטים התקציביים

מיכאל ביטון:  נשלב גם חברי כנסת שיתייחסו, גופים אזרחיים משמעותיים שנמצאים פה – כמו אוניברסיטת בן-גוריון – ומשרדי ממשלה נוספים שיש להם מה לתרום לאירוע

מיכאל ביטון:  יש לנו כשעתיים, ואני מבקש מכולם להיות קצרים, קצר ולעניין ומדויק

מיכאל ביטון:  מי שיאריך נקצר אותו

מיכאל ביטון:  משרד הביטחון, בבקשה

זהר אבן דר: שלום לכולם

זהר אבן דר:  אני זהר אבן דר, ראש ענף פרויקטים בצה"ל הנגב באגף התכנון בצה"ל

זהר אבן דר:  אנחנו שמחים מאוד להיות פה, נמצאים פה גורמי צה"ל ומשרד הביטחון

זהר אבן דר:  אנחנו שמחים מאוד שרוב האנשים שיושבים פה הם פנים שמוכרות לנו, פנים שהם חלק, איתנו בתוך המהלך הזה

זהר אבן דר:  הם חלק בתהליכים שמובלים באופן משותף על ידי כל משרדי הממשלה והרשויות המקומיות, בוודאי משרד הביטחון בתהליך שכבר מזמן ברור לכולנו שהוא מהלך משותף לכולנו שכדי שהוא יצליח

זהר אבן דר:  אנחנו מתעסקים לא מעט בשיתוף איתכם: בהסרת חסמים; במציאת פתרונות יצירתיים; בקידום פתרונות; במאמצים משותפים שבאמת יעשו את המעבר הזה

זהר אבן דר:  אנחנו למעשה נמצאים היום בשלב מאוד מתקדם במימוש שלנו

זהר אבן דר:      (מקרינה מצגת)     המעבר של צה"ל לנגב הוא הרבה יותר מקריית המודיעין וקריית התקשוב: הוא מרכז האספקה המטכ"לי; הוא בח"א 21 שעובר לבאר שבע; הוא מתקנים אסטרטגיים שכבר הוקמו באזור הדרום; הוא  קמפוס למקצועות המודיעין, שמתגייסת אליו כל אוכלוסיית הטרום צבאי באגף המודיעין

זהר אבן דר:  כל חייל שהתגייס לאמ"ן עובר בתוך העיר באר שבע, בקמפוס רמות

זהר אבן דר:  יש יחידות מבצעיות של אמ"ן שכבר עברו

זהר אבן דר:       כלומר, אנחנו נמצאים בתוך תהליך שאנחנו בליבו

זהר אבן דר:  התהליך הזה הוא לא רק תהליך תשתיתי, הוא תהליך הרבה יותר רחב מזה

זהר אבן דר:  הוא תהליך של שינוי תפיסה בתוך צה"ל ובתוך משרד הביטחון, איך נראה אמ"ן ואיך נראה אגף התקשוב בעידן הנגב; הוא תהליך שהאתגר המרכזי שיש בו הוא לשמר את ההון האנושי מצד אחד, ומהצד השני לשמר את יכולות המודיעין ויכולות התקשוב של צה"ל ברמה הלאומית

זהר אבן דר:  זה האינטרס הצבאי, זה האינטרס האזרחי

זהר אבן דר:  המעבר הזה צריך להיות לא פחות ממושלם: צריכה להיות כאן סביבת עבודה נכונה וטובה, אפקטיביות של זמני עבודה, מסוגלות תעסוקתית לאנשים שיועתקו לאזור הזה – כי אנחנו מבינים שחלק מהמהלך הזה כולל גם מעבר משמעותי מאוד של משרתי קבע לתוך המרחב הזה

זהר אבן דר:      אתם יכולים לראות כאן, כל מה שיש פה – ורובכם גם מכירים את זה – כבר בנגב

זהר אבן דר:  יש פה למעלה מ-15,000 משרתים בטוטאל כבר היום

זהר אבן דר:  הם לא שירתו שם, הם עברו לשם

זהר אבן דר:  אני לא אתייחס לקריית ההדרכה, על קריית ההדרכה יש סרטון

זהר אבן דר:  אתם יכולים לראות את זה, אוכלוסייה עצומה בצה"ל

מיכאל ביטון: זהר, אנחנו שמחים בשמחת ההישגים

מיכאל ביטון:  אסביר לך מה אני רוצה, כדי שנתמקד

מיכאל ביטון:  כולנו שמחים בשמחת ההישגים ואנחנו חלק מההישגים הללו

מיכאל ביטון:  הפגישה היום ממוקדת בתמונת המצב: מה המצב עכשיו; חסמים, אם יש חסמים מבחינתכם – מהם; ואחרי זה סוגיות תקציב; ודגש על החיבור לחברה האזרחית, לקהילות – איך אתם נערכים בתוך הקהילות; יש גם שמועה שעלתה בתקשורת על קנייה או שכירות ארוכת טווח של נדל"ן לאמ"ן במרכז הארץ בימים אלה

מיכאל ביטון:  אני רוצה הבהרה על הדבר הזה

מיכאל ביטון:  תצאי מנקודת הנחה שגם אני, גם שוסטר וגם פורר גאים בהישגים והיינו חלק

מיכאל ביטון:  אבל עכשיו להיבטים של המציאות

מיכאל ביטון:      שרון, ברוכה הבאה, לא ראיתי שבאת

עודד פורר: הוא לא ידע אם את כאן

מיכאל ביטון: לא ראיתי אותך

מיכאל ביטון:  עכשיו הגעת, הרגע, לא?     

שרון ניר: מה פתאום, אני רבע שעה פה

מיכאל ביטון: אני הרמתי את הראש, לא ראיתי

מיכאל ביטון:  ברוכה הבאה

אורית שגיא: אגב, לשרון יש חלק במעבר, עוד כשהייתה לובשת מדים

מיכאל ביטון: בוודאי

זהר אבן דר: אני רוצה להגיד עוד מילה לפני שאדבר

זהר אבן דר:  כמובן, אתייחס גם למה ששאלת לגבי אגף המודיעין, העברת בסמ"ח (בית הספר למקצועות המחשב והסייבר) לגב ים הוא דוגמה טובה

זהר אבן דר:  באוגוסט 2022, הרבה לפני שקריית התקשוב תתאכלס, הורדנו את בית הספר למקצועות המחשוב של צה"ל לפארק גב ים

זהר אבן דר:  ההחלטה הזאת הייתה מתוך הבנה שאנחנו צריכים להתחיל את תהליך ההתיידדות של המשרתים עם מרחב הדרום

זהר אבן דר:  המהלך המשותף הזה שבו הצלחנו להוריד אותם לשם וכבר היום גם מייצר שת"פ טוב עם האקדמיה ורצון של המשרתים ללכת לכל מיני תוכניות של מו"פ בשיתוף פעולה עם חברות הוא משמעותי מאוד

זהר אבן דר:  הנוכחות הזאת בבאר שבע היא הדבר הנכון לבית הספר למקצועות המחשוב היום, עוד הרבה לפני שהיחידות עברו

זהר אבן דר:       פה אתייחס לשאלתך על אגף המודיעין

זהר אבן דר:  צריך לעשות הפרדה בין יחידה מבצעית שיש לה עוד כמה וכמה שנים לחיות באזור המרכז עד שתעבור דרומה, ואי-אפשר לנתק חלק ממנה ולהוריד אותו מחר בבוקר לבאר שבע – יחידה 8200 היא יחידה שלמה, היא קפסולה מבצעית, היא עובדת בשלמות עם החבר'ה שיושבים בגלילות

זהר אבן דר:  לכן ההחלטה ללכת כרגע לשכירות, היא החלטה שנשענת על הבנה שאנחנו לא רוצים להשקיע כסף בבניית תשתיות במחנות שמתפנים

זהר אבן דר:  לכן הפתרון הוא ללכת לשכירות, השכירות הזו היא זמנית, היא שכירות קצרת טווח עד המעבר

זהר אבן דר:  אין לאף אחד בצה"ל ספק אפילו לא לרגע, כולל לראש אמ"ן, ש-8200 עוברת לדרום

זהר אבן דר:  זו לא שאלה בכלל, 8200 תהיה בבאר שבע

זהר אבן דר:  לכן השכירות הזאת היא בסוף חליף בנייה והיא זמנית, כדי לשרת מענה מבצעי

מיכאל ביטון: נמשיך

שרון ניר: לא ברור לי הסיפור

שרון ניר:  אם יש את ליקית, אז למה צריך שכירות?     

זהר אבן דר: כי זה רק עד המעבר

מיכאל ביטון: ייקח כמה שנים

שרון ניר: 	תעשי לנו, בבקשה, סדר בתאריכים

זהר אבן דר: אני אעשה סדר

זהר אבן דר:  קריית המודיעין מתאכלסת בשלבים, היא אמורה להתאכלס בין 2026 ל-2028

זהר אבן דר:  עד 2026 אמ"ן משתנה פלאים

זהר אבן דר:  אמ"ן גדל, יש בו משימות חדשות, הרבה מאוד עולמות מסווגים שלא נרחיב עליהם את השיח גם כי אנחנו בדיון פתוח

זהר אבן דר:  כשאמ"ן מתרחב, כמות החיילים גדלה

זהר אבן דר:  אנחנו לא רוצים להתחיל לבנות במחנה גלילות ולהשקיע בקרקע של מחנה מתפנה הרבה מאוד כסף

זהר אבן דר:  לכן הפתרון באופן זמני הוא ללכת לשכירות

זהר אבן דר:  ביום שהמחנה בבאר שבע יהיה מוכן, 8200 תיקח את עצמה ותעבור לליקית

זהר אבן דר:  זה מענה זמני לחלוטין

מיכאל ביטון: אוקיי, נמשיך

שרון ניר: - - -     

זהר אבן דר: כן, בוודאי

קריאה: כן, שלוש-ארבע שנים

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  תראי, תמיד לא עמדו בתאריכי היעד

שרון ניר: בגלל זה אני שואלת

מיכאל ביטון: אבל נקווה שזה אכן – הייתי אומר ש-2026 זה אופטימי

מיכאל ביטון:  2026 זה אופטימי אבל זה טוב

זהר אבן דר: לפנינו בעת הקרובה קריית התקשוב

זהר אבן דר:  מפקדת פיקוד הדרום וקריית התקשוב נמצאות בשלבי הקמה מתקדמים

זהר אבן דר:  גם כאן אנחנו מדברים על מעבר מדורג בתוך היחידות החל מ-2025

זהר אבן דר:  אם אתם שואלים אותי, מה המאמץ של כולנו? המאמץ של כולנו הוא לייצר חוויית מעבר נכונה, טובה, אפקטיבית, עם פתרונות מגוונים ליחידה הזאת

זהר אבן דר:  ההצלחה של כולנו תהיה שקריית התקשוב תעבור בחוויה טובה, בחוויה שהאזור מוכן לקלוט אותה

זהר אבן דר:  כבר היום אנחנו יודעים שתהיה לנו מורכבות במתן מענה בלוחות הזמנים האלה, בעולמות התחבורה והמגורים

זהר אבן דר:  אבל כולנו צריכים להתכוונן ולהאיץ את כל התהליכים שיאפשרו חוויית מעבר טובה לאוכלוסייה הזאת כדי ש-8200 תחכה כל היום לאכלוס שלה בליקית; שהיא תחכה למעבר הזה כי הוא בשורה משמעותית למשרת, הוא בשורה משמעותית לחברה האזרחית, הוא בשורה משמעותית לרשויות המקומיות בדיוק כמו שרצינו ופיללנו כולנו

זהר אבן דר:  זה לא מעבר תשתיתי, זה הרבה מעבר לזה

זהר אבן דר:       המרה"ס - מרכז ההספקה המטכ"לי

זהר אבן דר:  גם ממנו אי-אפשר להתעלם, מדובר כאן ביחידה מאוד משמעותית לצה"ל גם ברמה המבצעית

זהר אבן דר:  הוא נמצא בשלבי ביצוע מתקדמים, גם הוא הוקם כפרויקט P

זהר אבן דר: F

זהר אבן דר: I

זהר אבן דר:  יש פה פוטנציאל גדול מאוד, מדובר באוכלוסייה של ע"צים (עובדי צה"ל) ובהרבה מאוד שירותים, יש פוטנציאל לגידול בפעילות הכלכלית בתוך המרחב הזה

זהר אבן דר:  זה בסיס שהוא בhardcore- הליבה המבצעית של צה"ל במענה לחירום

זהר אבן דר:       קריית המודיעין

זהר אבן דר:  אתם יכולים לראות את הסרטון שרץ פה, הוא סרטון אותנטי מהשטח

זהר אבן דר:  אנחנו בתחילת שלב ההקמה, גם של התשתיות המבצעיות שמשרתות אותנו וגם בשלב העבודה של הזכיין על הקרקע

זהר אבן דר:  אגף המודיעין אומנם נמצא בראשית תהליך ההקמה, אבל נמצא בתהליך משמעותי פנים ארגוני לסדר את אמ"ן לקראת המעבר הזה

זהר אבן דר:  יש מינהלת ייעודית שמתעסקת בזה, גם פנימה וגם החוצה

זהר אבן דר:  זאת הזדמנות אסטרטגית לייצר מודיעין אחר, האגף מבין את זה, עוסק בזה

זהר אבן דר:       אנחנו מבינים את ההזדמנות האסטרטגית שיש בזה

זהר אבן דר:  החל מהשבוע הבא יתחילו כל קציני אמ"ן לנסוע לבאר שבע, לפגוש את קריית המודיעין ולראות אותה, לפגוש את האקדמיה – למעשה, את כל התהליכים שאנחנו עושים: גם לפגוש את הרשויות המקומיות – וזו לא רק באר שבע, היא אומנם שותף אסטרטגי, אבל גם רשויות מקומיות נוספות – ואת האוניברסיטה

זהר אבן דר:  אנחנו נמצאים לגמרי בתוך התהליך

זהר אבן דר:       החלטה 625, ובוודאי החלטת ההמשך, היא אבן דרך משמעותית מבחינתנו

זהר אבן דר:  אפרופו שאלתך, כולנו צריכים להתכונן לייצר החלטת המשך שמעידה על המחויבות ההדדית שיש לכולנו להצלחתו של המהלך הזה

זהר אבן דר:  מבחינתנו היא מהווה אבן דרך משמעותית ביכולת שלנו לקדם את כל התהליכים, כדי שהמעבר הזה יהיה מעבר מוצלח כמו שאנחנו רואים אותו

עודד פורר: כל מה שמופיע בהחלטה עצמה כבר יושם?     

זהר אבן דר: עוד רגע משרד הביטחון יתייחס למה שיושם, מה שנמצא בשלבי ביצוע ומה שעדיין מעכב אותנו

זהר אבן דר:  אבל אנחנו נמצאים בשלב משמעותי, אנחנו מבינים שהחלטת הממשלה עזרה לנו באופן דרמטי מאוד לקדם את המהלך הזה בתוך הצבא וגם מחוצה לו

זהר אבן דר:  הפתרונות הם מגוונים ומתקדמים, ומבחינתנו הדבר הזה על המסילה

זהר אבן דר:  אמרתי את זה בהתחלה ואסכם בזה: אנחנו שמחים מאוד להיות פה, אנחנו שמחים על שיתופי הפעולה הרבים

זהר אבן דר:  יש דברים, יש מחלוקות בדרך, יש אי-הסכמות – וזה בסדר

זהר אבן דר:  עדיין יש הרגשה שהמהלך הזה הוא מהלך לאומי וכולם איתנו

זהר אבן דר:  אנחנו בתוך תהליך שהוא נכון למדינת ישראל, הוא נכון לצה"ל

מיכאל ביטון: זהר, מה קורה עם 546 שמסתיימת ב-2022?     

אורית שגיא: אני אורית שגיא, ממינהל המעבר דרומה במשרד הביטחון

אורית שגיא:  אגיד כמה מילים על כל המהלך בהיבטים האזרחיים שלו

אורית שגיא:  אם אפשר, רק השקופית הבאה במצגת

מיכאל ביטון: זה לא מתאים לי, עברה חצי שעה ואנחנו לא בכיוון

מיכאל ביטון:  אני רוצה פגישת עבודה, אני לא רוצה שיווק

מיכאל ביטון:  מספיק

מיכאל ביטון:  אנחנו בעד המהלך, מספיק

מיכאל ביטון:  עכשיו תתחילו לענות על שאלות

מיכאל ביטון:  החלטה 546 – יש לה המשך? החלטה 62 משהו נגמרת ב-2022, איך זה מסתדר עם המציאות? תענו על השאלה הזאת

אלון שוסטר: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד הכוונה

אלון שוסטר:  כולנו מברכים פה אחד בלי הצבעה על כל ההתקדמות

אלון שוסטר:  אנחנו פה אומנם בשידור אבל ענייניים מאוד

אלון שוסטר:  מהן הבעיות? במה אתם צריכים סיוע? יכול להיות שהתשובה היא: הכול טוב, תעזבו, אל תפריעו

אלון שוסטר:  כמו שאומרים לנו לפעמים

אלון שוסטר:  אם זה המצב, תודה רבה

אלון שוסטר:  חמש דקות, עשר דקות, נסיים ונדע שנתפנה לדברים אחרים

אראל מרגלית: אני אשמח להתייחס לשאלה

אראל מרגלית:  רון מרגלית, ממשרד ראש הממשלה

מיכאל ביטון: משרד ראש הממשלה יש לך מה להגיד כאן, קדימה

אראל מרגלית: החלטת ממשלה 625 התקבלה ב-14 בנובמבר 2021 והסתיימה ב-2022

אראל מרגלית:  ב-2 באפריל האחרון הארכנו כשמונה סעיפים בהחלטה, החלטה 435, על מנת שנוכל למצות את מלוא התקציבים

מיכאל ביטון: תקציבים שלא בוצעו

אראל מרגלית: בדיוק

אראל מרגלית:  היקפה של ההחלטה המקורית הוא 420 מיליון שקלים, בהארכה יש עוד 150 מיליון שקלים שרצינו לנצלם עד הסוף

אראל מרגלית:  בין השאר: הבינוי של אוניברסיטת בן-גוריון; הקמת ה-DeserTech; בית החולים הנוסף בבאר שבע

אראל מרגלית:  הסעיפים הללו שעבודת המטה שלהם בדרך כלל מתארכת קצת יותר

מיכאל ביטון: הגיוני

מיכאל ביטון:  למה לא חידשו את ההחלטה הזאת?      

אראל מרגלית: בימים אלה אנחנו עובדים על תוכנית אסטרטגית להחלטת המשך

אראל מרגלית:  האוצר נמצא פה, יש סיכום בין משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר לגבי התקצוב שלה

אראל מרגלית:  אני מקווה שהיא תהיה לשנים 2025-2023, ואני מניח שאנחנו נביא אותה בנובמבר, אחרי הבחירות לרשויות המקומיות

מיכאל ביטון: יש איזה קשר לבחירות או אין קשר? 

אראל מרגלית: אנחנו רוצים להתמקד במטרופולין באר שבע

אראל מרגלית:  עד נובמבר נסיים את עבודת המטה ואני מקווה מאוד שאנחנו - - -     

מיכאל ביטון: ואיך זה מסתדר עם תקציב המדינה שנסגר עכשיו?     

אראל מרגלית: במסגרת דיוני התקציב עשינו את הסיכום התקציבי לגבי התקצוב של ההחלטה הזאת

מיכאל ביטון: איפשהו בתקציב המדינה יש פתרון לבעיה הזאת? נשמר כסף?     

אראל מרגלית: באשר לתוכנית המשך ל-625, כן

עודד פורר: אתם יודעים להגיד כמה יהיה תקציב ההחלטה?     

אראל מרגלית: אני לא יודע כמה משרדי הממשלה ייתנו

עודד פורר: אתה אומר ששריינתם את זה בתקציב, נכון? לא טעיתי

מיכאל ביטון: אתה מכיר את המושג סיכום אוצרי?     

עודד פורר: כן, אבל זה מספרים

מיכאל ביטון: זה סיפור של שלום עליכם

מיכאל ביטון:  תראה לנו את הסעיף והמספר

עודד פורר: סיכום אוצרי, יש בו מספר

מיכאל ביטון: סיכום אוצרי, נשמע כמו "מחפשים את האוצר"

אראל מרגלית: נציגת האוצר פה

טל ישראלי: שלום, צוהריים טובים

טל ישראלי:  אני טל ישראלי, מאגף תקציבים

מיכאל ביטון: כן, טל

טל ישראלי: אנחנו בעבודת מטה משותפת יחד עם משרד ראש הממשלה, כרגע אנחנו מגבשים תוכנית אסטרטגית לאזור ולקליטת מעבר צה"ל לנגב

טל ישראלי:  במסגרת דיוני התקציב עם משרד ראש הממשלה הוקצה סכום, כשכרגע עדיין לא נקבע סופית כמה בדיוק יהיה תקציב תוספתי וכמה תקציב משרדי

טל ישראלי:  כמובן שזה יהיה בהתאם לצרכים

עודד פורר: מה הסכום?     

טל ישראלי: אנחנו לא יודעים כי כרגע אין עדיין תוכנית

עודד פורר: איך הקצתם סכום? 	     

טל ישראלי: הקצנו איזושהי קופסה ובנוסף לזה יש דיונים שאנחנו צריכים לעשות עם המשרדים

עודד פורר: קופסה של כמה?     

טל ישראלי: אנחנו לא יודעים כרגע להגיד כמה כסף זה יהיה בדיוק, כי אין עדיין תוכנית

מיכאל ביטון: יש במשרדי ממשלה סעיף כזה, איך נקרא הסעיף הזה? עתודות?      

עודד פורר: אבל יש עליו מספר

מיכאל ביטון: איך זה נקרא? מה השם שלו? איך קוראים במשרדי הממשלה לסעיף כזה בסוף?     

עודד פורר: יש רזרבה

מיכאל ביטון: רזרבה תקציבית

עודד פורר: אבל יש מספר

מיכאל ביטון: גם לאוצר יש רזרבה

עודד פורר: גם לרזרבה יש מספר

אראל מרגלית: הנושא הזה ילובן

מיכאל ביטון: אבל את חושבת שצריך לחדש את ההחלטה?     

טל ישראלי: אני חושבת שעשינו דברים יפים מאוד בהחלטה הקודמת

מיכאל ביטון: את הובלת את ההחלטה הזאת באוצר?     

טל ישראלי: כן, אני הובלתי יחד עם - - -     

מיכאל ביטון: את חושבת שצריך לחדש אותה ולשמור על המשכיות?     

טל ישראלי: אני חושבת שיש דברים שחשוב לחדש

טל ישראלי:  ויש דברים שצריך לחדש בהם מעבר, דברים שצריך לעשות אחרת, דברים שצריך להסתכל עליהם בצורה קצת שונה

טל ישראלי:  אבל אני חושבת שזו החלטה חשובה מאוד

מיכאל ביטון: את אומרת שיש מקום לחדש

אראל מרגלית: ההחלטה הזאת תחודש, זו כבר החלטה ברמה הממשלתית

מיכאל ביטון: היא לא אמרה את זה בנחישות כמוך אבל אתה מדבר בשם ראש הממשלה, זה יותר טוב

אראל מרגלית: אני מדבר בשם מנכ"ל משרד ראש הממשלה

מיכאל ביטון: ההחלטה תחודש

אלון שוסטר: והיא מדברת בשם הארנק של ראש הממשלה

עודד פורר: לראש הממשלה אין ארנק

מיכאל ביטון: לא צריך ארנק עכשיו, אפשר העברות בטלפון

אראל מרגלית: לא סתם הארכנו את 625 לתוך 2023, בל נשכח שלא היה תקציב מדינה עד - - -     

מיכאל ביטון: אבל איך תייצר רציפות והמשכיות אם אתה אומר לי שאתה מחכה ל"אחרי הבחירות"? הבחירות בנובמבר, יהיה מצב שבינואר – חלק מהתוכניות הן חינוכיות, קהילתיות

מיכאל ביטון:  אם בינואר פתאום אין כסף, יש פגיעה בתפקוד

מיכאל ביטון:  האם אתם מביאים החלטת ממשלה שתיכנס לתוקף לפני ינואר 2023? בשביל הרציפות וההמשכיות

טל ישראלי: אשמח להתייחס לזה

אראל מרגלית: אנחנו כבר בינואר

מיכאל ביטון: אתם תתייחסו, שניכם

טל ישראלי: קודם כול, אני רוצה להתייחס לאִמְרָה של הרציפות וההמשכיות

טל ישראלי:  במסגרת החלטת הממשלה, בסוף נתנו בעיקר בוסט של תשתיות ותקציבים שהם חד-פעמיים, כדי לבסס את מעבר צה"ל לנגב, לבסס את באר שבע כמטרופולין

טל ישראלי:  עשינו תהליכים שהם ברובם חד-פעמיים, חד-פעמיים באופיים, ולכן אין פה עניין המשכי

טל ישראלי:  הגם שאנחנו כן מתכננים להביא החלטה

מיכאל ביטון: אבל את מאמינה בחד-פעמי

טל ישראלי: סליחה, רק להשלים את דברי

מיכאל ביטון: סליחה שאני נכנס לדבריך, אבל אני מבין את הקונספט חד-פעמי, כי לא מתחייבים לשנים רבות

מיכאל ביטון:  אבל לסוגיות כמו מגמות מודיעין בכל תיכון, או רובוטיקה, או רחפנים, או להבים, או פיילוטים שאנחנו רוצים לעשות בכל יישוב, זה לא חד-פעמי וזה המבחן

מיכאל ביטון:       כשאמרו לי שיביאו את עיר הבה"דים לירוחם ותהיה לי מהפכה בעיר, ביאסתי את כולם

מיכאל ביטון:  זה היה ב-2011-2010

מיכאל ביטון:  אמרתי להם: כמה חיילים יהיו בעיר הבה"דים? אמרו: 10,000

מיכאל ביטון:  אמרתי להם: יש פה בסיס, צאלים, יש בו 9,000-8,000 חיילים

מיכאל ביטון:  כבר 40 שנה

מיכאל ביטון:  קיבוץ צאלים לא הכפיל את עצמו

מיכאל ביטון:  זאת אומרת שבסיס לבדו לא עושה את העבודה

מיכאל ביטון:       זה נכון שטוב להעביר את הבסיסים, אבל השאלה הכי גדולה שלנו – למשל על המודיעין, ההשתתפות במודיעין היא של אשכולות סוציו-אקונומיים גבוהים והיא מאופיינת בעיקר במרכז הארץ

מיכאל ביטון:  אלה מחקרים עצובים, רוב המשרתים במודיעין זה אשכולות 6, 7, 8, 9, 10, הם 75% ממשרתי המודיעין הטכנולוגי

מיכאל ביטון:  עכשיו צה"ל יורד דרומה, איך נכין בארבע השנים שנשארו לנו עד 2026, 2027, 2028, את הדור של הנגב? התחלנו כל מיני פיילוטים אבל אמורים להאיץ את זה

מיכאל ביטון:  בכל תיכון אמורות להיות 3-2 תוכניות של הכנה למודיעין: של סייבר, של שפה, של תכנות, של איראנית, לא יודע איזה שפות אתם רוצים – סינית, מה שבא לכם

אראל מרגלית: אם יורשה לי, אני רוצה להתייחס רק לעניין הרציפות

אראל מרגלית:  הרציפות תישמר

אראל מרגלית:  היות שנמצאת פה נציגה ממשרד החינוך, למשל בתחום החינוך

אראל מרגלית:  הארכנו את הסעיפים של החינוך לתוך 2023 ועכשיו אנחנו מגבשים החלטה שתתחיל כבר בסוף 2023

מיכאל ביטון: אתה אומר: מהיתרות הקודמות אנחנו עוד יכולים לשמור על ההתחלה של 2023

אראל מרגלית: לא מהיתרות

טל ישראלי: הקצאת התקציב בוצעה מחדש

טל ישראלי:  בזה שהארכנו את ההחלטה, הקצנו מחדש כסף שלא נוצל

מיכאל ביטון: כן

טל ישראלי: אין פה כוונה למרוח את ההחלטה

טל ישראלי:  להפך, עשינו פה דווקא צעדים משמעותיים כדי לייצר התחייבות ארוכת טווח

מיכאל ביטון: זה מבורך, אני אוהב את זה

מיכאל ביטון:  אבל זה לא במקום הקצאה חדשה וזה לא במקום הבנה שלא רק ברזלים יעשו את השינוי

מיכאל ביטון:  לא חד-פעמי

טל ישראלי: אין כוונה לא לעשות הקצאה חדשה

טל ישראלי:  כמו שרון פירט, אנחנו באמת מדברים על החלטת ממשלה כזאת

מיכאל ביטון: אבל אני קורא לך, בשם האוצר, לחשוב על הקהילות ועל התהליכים, לא על הברזלים

מיכאל ביטון:  לבנות בניין זה בסדר, מי יעבוד בו? אם לא יכינו את ההון האנושי של הדור הבא בנגב, לא יהיה שם אף אחד מהנגב

מיכאל ביטון:  מיד שואלים אותי: כמה קשה להביא אנשי מודיעין? להביא אותם

מיכאל ביטון:  גם השפה של זהר הייתה: שהנחיתה תהיה שלמה, רכה, אינטגרטיבית

מיכאל ביטון:  לא

מיכאל ביטון:  אני לא רוצה רק נחיתה בנגב, אני רוצה צמיחה של ילדי הנגב למודיעין

מיכאל ביטון:  אתם צריכים לשנות את השפה

מיכאל ביטון:  זה לא להביא את המודיעין מתל אביב לעבוד בנגב, שזה אתגר

מיכאל ביטון:  אנחנו מדברים על גדילה של הנגב וצמיחה של בני הנגב לתוך המודיעין

מיכאל ביטון:  את שני הדברים האלה צריך להגיד במקביל, אבל לא רק להגיד

שרון ניר: יש כבר יעדים של חיל המודיעין - - -     

מיכאל ביטון: רגע, שרון

מיכאל ביטון:  אני בנית את המענקים והיינו מוכנים לתת גם 200,000 ו-300,00 ו-400,000 שקלים, למוחות מבריקים שיעברו לגור בנגב

מיכאל ביטון:  אבל תוכנית של סייבר או תכנות בכל בית ספר, עולה 50,000 שקלים ל-30 ילדים

מיכאל ביטון:  אם הם יתחילו לתכנת בכיתה ז' נקבל אותם בי"ב, אני חייב שתבינו את הדבר הזה

מיכאל ביטון:  אני לא חייב שאף אחד פה יבין, רק האוצר

מיכאל ביטון:  את שומעת? כשאת בונה את התוכנית ל-2025-2023, תזמיני אותי לפגישה אחת, אפשר? כל מי שרוצה לבוא מחברי הכנסת פה, יוזמן

מיכאל ביטון:  אנחנו רוצים אחת

טל ישראלי: בשמחה

מיכאל ביטון: בלי מצלמות, בלי כלום

מיכאל ביטון:  שיחה על חיבור לקהילות

מיכאל ביטון:  יש לנו קצת ניסיון, עשינו את זה, עשינו את זה בירוחם כמו שצריך

מיכאל ביטון:      שרון, מה רצית להגיד?     

שרון ניר: רציתי להגיד שאתה צודק מאוד בהיבט של היכולת, התכנים והכלים שנותנים לילדי הדרום להגיע ל-8200 וליחידות דומות, כמו תקשוב

שרון ניר:  בסוף כל הרעיון הוא גם יצירת תשתית ברמה הבסיסית בקרב התלמידים והתלמידות, אבל גם שהצבא יהיה ערוך לקלוט יותר ילדים מהדרום

שרון ניר:  ואני יודעת, כי זה עלה גם בוועדת חוץ וביטחון, שאחד מהיעדים של 8200 – אמר את זה בוועדת חוץ וביטחון בכיר בחיל המודיעין –  זה לשבץ 30% מילדי הדרום ב-8200, שהתמהיל של יחידת 8200 יהיה מורכב

מיכאל ביטון: אבל זה לא יקרה שרון

שרון ניר: יש להם כבר תוכניות ארוכות טווח

מיכאל ביטון: מי שעושה את אותה פעולה ומצפה לתוצאה שונה, הוא לא איינשטיין

שרון ניר: נותנים תיעדוף, קודם כול נותנים תיעדוף

מיכאל ביטון: גם התיעדוף לא יעזור

מיכאל ביטון:  אתה צריך להגדיל את אחוז הבוגרים בפיזיקה, אחוז הבוגרים במתמטיקה

שרון ניר: 	אני מסכימה

מיכאל ביטון: אתה צריך שתהיה להם אוריינות טכנולוגית

מיכאל ביטון:  את יודעת כמה תלות יש בתורמים? את יודעת שמרכז המדעים בירוחם ייסגר בלי תורמים? זו לא בושה למדינה? כשמרכז המדעים שלנו ייצר עכשיו לראשונה כעשרה ילדים ל-81, וכ-20 ילדים ל-8200

שרון ניר: יש תוכניות כמו "מגשימים" ו"ניצנים", והרבה מאוד ארגוני החברה האזרחית ועמותות

מיכאל ביטון: נכון, אבל החינוך הבלתי פורמלי בהשתתפות מדינה זה 10%

מיכאל ביטון:  אם רוצים בוסט של השקעה בילדי הנגב, צריך להיות משהו אחר

שרון ניר: אני מסכימה איתך

מיכאל ביטון: ניתן למשרד הביטחון, משרד האוצר ולמשרד ראש הממשלה להשלים את הדברים, לאוניברסיטת בן-גוריון, נפתח להתייחסות חברי הכנסת ונמשיך עם משרדי ממשלה נוספים

מיכאל ביטון:  ביטחון, תשלימו את הדברים

מיכאל ביטון:  גם אם יש חסמים, כמו שאמר שוסטר, תגידו לנו את האמת

מיכאל ביטון:  אם אין לנו עבודה לעשות בכנסת והכל דופק, אנחנו ננוח

מיכאל ביטון:  אם יש בעיות אל תתביישו להגיד מה הדברים שלא נפתרו, כי נעשה על זה מעקב ונקדם

אורית שגיא: אגיד ארבעה משפטים קצרים

אורית שגיא:  דבר ראשון, דיברת על האתגר הצבאי והאתגר הלאומי ואמרת שצריך לשנות את השפה

אורית שגיא:  אנחנו תמיד מדברים בשני הקולות גם יחד כי אנחנו חושבים שהם הולכים ביחד

אורית שגיא:  זאת אומרת, האתגר הביטחוני שלנו מעבר להקמת הבסיסים, זה באמת להביא את האנשים

אורית שגיא:  וזה אתגר מאוד מאוד גדול

אורית שגיא:  אנחנו צריכים שבסוף בכל היחידות, על כל כיסא, יישב הטאלנט הכי מקצועי

אורית שגיא:  כדי שהדבר הזה יקרה אנחנו צריכים לוודא גם: אחת, שאנחנו מפתחים ומגדלים את הטאלנטים – את הדור הבא – באמת מקרב ילדי הנגב

אורית שגיא:  אין שום סיבה שלא

אורית שגיא:  וכמו שאמרה שרון יש הרבה מאמצים בעניין הזה ומשרד החינוך עוד מעט ירחיב על זה

אורית שגיא:  שתיים, אנחנו צריכים גם להמשיך ולעבוד ביחד עם הרשויות המקומיות וכל משרדי הממשלה, בכל תחומי החיים, כדי שהנגב יהיה מרכז חיים אטרקטיבי

אורית שגיא:  ימשוך גם את האנשים שלנו וגם אזרחים נוספים, שיבואו וירצו לחיות במרחב הנגב

אורית שגיא:  זה הדבר הראשון

אורית שגיא:       הדבר השני, אני רוצה לציין שיש באמת שיתוף פעולה – זה נאמר פה כמה פעמים וחשוב לי להגיד את זה לפני שאדבר על החסמים – עם משרד ראש הממשלה שמוביל את העניין, ועם כל משרדי הממשלה והרשויות המוניציפליות

אורית שגיא:  לשאלתך, האם הבחירות השנה הן עניין

אורית שגיא:  קודם כול, התשובה היא כן

אורית שגיא:  הניסיון מלמד אותנו שבשנה של בחירות מוניציפליות יש פחות קשב

אורית שגיא:  אין מה לעשות, זה חלק מהעניין ולמדנו לחיות עם זה

אורית שגיא:  לעניין החסמים, ואני לא מדברת על החלטות הממשלה כי רון דיבר, ההמשכיות חשובה מאוד ולא תמיד אנחנו מצליחים לשמר אותה

אורית שגיא:  יש כמה חסמים

אורית שגיא:  הראשון: סוגיית התקציב של המשרד לפיתוח הנגב והגליל

אורית שגיא:  אם התקציב הזה נפגע אז גם היכולת והקשב של המשרד לפעול איתנו בתחומים שונים נפגעים, והמקום שלו הוא חשוב מאוד

אורית שגיא:  זה עניין אחד

אורית שגיא:  את החסם השני אני מזהה בעבודה שלנו עם חלק ממשרדי הממשלה, נושא העברת תחומי אחריות וסמכויות בין משרדים

אורית שגיא:  יש דברים שעדיין לא סגורים ולא מוסדרים ודברים יכולים ליפול קצת

מיכאל ביטון: למשל?     

אורית שגיא: למשל משרד הכלכלה וזרוע העבודה

מיכאל ביטון: מה קורה שם?     

אורית שגיא: אני יכולה להגיד שכרגע, למשל כל סוגיית ההכשרות המקצועיות או בכלל עולם העבודה

אורית שגיא:  יש שם עניין של אסדרה בין המשרדים שלא סגור עד הסוף

מיכאל ביטון: ואתם לא יכולים לקדם

אורית שגיא: מתקשים לקדם, יש המון רצון

מיכאל ביטון: יש פה נציגים של משרד הכלכלה ומשרד העבודה? תרשמי את זה, עוד מעט תתייחסי, תבהירי

מיכאל ביטון:  תקשיבי לשאלה ואחרי זה תתייחסי

מיכאל ביטון:  כן

אורית שגיא: נושא התשתיות הפיזיות

אורית שגיא:  נמצאים כאן משרד התחבורה ויפית שלנו שמרכזת את הנושא, אולי הם ירצו להתייחס

אורית שגיא:  בכל מה שקשור בתשתיות פיזיות שהן עתירות משאבים ולוקחות הרבה יותר זמן, אני יודעת שכל הזמן יש תקציבים שהם אד-הוק לשלב כלשהו

אורית שגיא:  לא תמיד אנחנו מצליחים לקדם את הדברים בקצב שגם מסתנכרן עם הפרויקטים

אורית שגיא:  מיכאל, מי כמוך יודע כמה חשוב לסנכרן את הפרויקטים שלנו גם עם הפרויקטים של התשתיות מסביב, כדי שבאמת נוכל לאכלס את הבסיסים ולהביא את האנשים

אורית שגיא:  גם בשביל האזרחים, בסוף גם הם משתמשים באמצעי התחבורה

אורית שגיא:       אין לנו כוונה חלילה לרצות לבוא לברך ובסוף לייצר איזשהו קושי

אורית שגיא:  אלה הדברים שחשוב לראות איך מקדמים אותם

אורית שגיא:  באמת לייצר החלטת ממשלה – החלטת המשך – כמה שיותר מהר, עם תקציב שמותאם לתוכניות בכל תחומי החיים

אורית שגיא:  החלטה שהיא רב-שנתית, ולא בדומה לאחרונה שהייתה חד-שנתית

מיכאל ביטון: זה היה להשלים ניצול כספי, זה בסדר, זו דווקא החלטה יפה

מיכאל ביטון:  זה שמממשים 100% תקציבים זה ממש ציון לשבח למי שהיה ערני לחדש את ההחלטה הזאת

יפית אלגל: אני מצטרפת לאורית

מיכאל ביטון: יפית, תגידי לנו משהו על הפערים בתשתיות, פערים ביחס לתכנון ולתקצוב

יפית אלגל: קודם כול, אני מוכרחה להגיד שיש תוכנית תחבורתית

יפית אלגל:  יש פתרון תחבורתי מגובש יחד עם משרד התחבורה, נמצאת כאן עדי משרד התחבורה

מיכאל ביטון: שהוא?     

יפית אלגל: שכולל מספר מענים, יש לנו כאן שקף שאני יכולה להציג לכם

יפית אלגל:  יש שלושה מרכיבים

יפית אלגל:  המענה התחבורתי כולל, קודם כול, פתרון דרך הציר של באר שבע

יפית אלגל:  אותן רכבות שאנחנו מכירים היום, רכבת פרברית

יפית אלגל:  בהמשך יתווספו רכבות ישירות, עוד כשתי רכבות: רכבת ישירה דרך הציר המרכזי, שלא תעצור בתחנות בדרך; ובהמשך, בעתיד הרחוק יותר, רכבת מהירה

יפית אלגל:  הרכבות האלה יגיעו לתחנת הרכבת באר שבע צפון ולאחר מכן המשרתים יעברו במעבר קל

יפית אלגל:  יהיה מתח"מ – מרכז תחבורתי משולב, ירדו מהרכבת הכבדה, יעלו על הרכבת הקלה ויגיעו עד לפתח קריית המודיעין

יפית אלגל:  זה ציר אחד

יפית אלגל:       הציר השני זו רכבת ישירה דרך גבעות גורל

יפית אלגל:  זה ממרכז הארץ לקריית המודיעין, זו הרכבת הישירה

יפית אלגל:       ומערך היסעים משלים, בעצם door to door 

יפית אלגל:  בדומה לקריית ההדרכה

יפית אלגל:  כשהמשרתים בעצם ייסעו ממקום המגורים ויגיעו עד לבסיס שלהם

יפית אלגל:  ואני מוכרחה לציין שהמערך הזה של האוטובוסים בסוף ילך וירד, ככל שהמענים התחבורתיים יושלמו

מיכאל ביטון: אז בעצם ה- door to doorהוא הפתרון הראשון?     

יפית אלגל: לצערנו

מיכאל ביטון: כי רכבות לא יגיעו כל כך מהר

יפית אלגל: בדיוק

יפית אלגל:  אם תעברו בבקשה לשקף הבא, אעדכן

מיכאל ביטון: לא צריך שקף

מיכאל ביטון:  הסברת את זה יפה, הבנו היטב

מיכאל ביטון:  אנחנו מהאסכולה של גבי אשכנזי, בלי מצגות

מיכאל ביטון:  לדבר עברית פשוטה, קצר, זה יותר טוב ממצגת

מיכאל ביטון:  כן

יפית אלגל: אני מסכימה איתך

יפית אלגל:  אני אומרת, השינוי הגדול יהיה במסילות המהירות

יפית אלגל:  המסילות המהירות מתוכננות – מהירות תכן של 250 קמ"ש – ל-2033

יפית אלגל:  מדובר ב-12 רכבות בשעה, זה אומר בכל כמה דקות רכבת ו-35 דקות מהמרכז לבאר שבע

יפית אלגל:  הסיפור הרכבתי הסתיים

יפית אלגל:  באמת לקחנו את באר שבע וקרבנו אותה למרכז

יפית אלגל:  אבל כדי שזה יקרה – וכאן אני מבקשת מכולכם – אנחנו צריכים לעמוד פה על זה שתהיה רציפות תקציבית, שגופי התשתית לא יישבו יום אחד בלי שיהיה להם תקציב לשלב הבא

יפית אלגל:  כי בסוף, היום אנחנו נמצאים כאן בבעיה גדולה מאוד

מיכאל ביטון: אבל עכשיו אושר תקציב המדינה

יפית אלגל: אושר תקציב המדינה

מיכאל ביטון: איזה פערים יש?     

יפית אלגל: אסביר

יפית אלגל:  כרגע אנחנו נמצאים בשלב התכנון ברוב הפרויקטים שדיברתי עליהם, אין לנו את השלב הבא

יפית אלגל:  כלומר, תכנון מקדים, תכנון סטטוטורי – יש לנו

יפית אלגל:  לתכנון המפורט, כשאנחנו כבר צריכים ללכת להתקדם, אין לנו תקציב

מיכאל ביטון: יש פרויקטים שסיימתם תכנון ראשוני או סטטוטורי או קונספטואלי, ואתם לא יכולים לעבור לתכנון מפורט

יפית אלגל: נכון, ויותר מזה

מיכאל ביטון: אבל בדרך כלל במדינת ישראל לא חסרים כספי תכנון, זה לא הפער התקציבי

מיכאל ביטון:  מה את אומרת טל? את מכירה את זה?     

טל ישראלי: אני לא מכירה איזשהו פער

מיכאל ביטון: יש לך אחריות של מתכלל באוצר? על מעבר צה"ל דרומה?     

טל ישראלי: כן, ואני לא מכירה

מיכאל ביטון: לא הכרת את הדבר הזה

מיכאל ביטון:  תעשי בדיקה, תעשי בדיקה ולדעתי יש תת-ניצול בכספי תכנון בממשלה

טל ישראלי: אעשה בדיקה

טל ישראלי:  מה שאני מכירה כרגע זה שאנחנו מקצים את התקציב לפי ההחלטה וההארכה של ההחלטה כפי שהובאה לממשלה

טל ישראלי:  אני לא מכירה איזשהו פער, לא תקציבי ולא מימושי

אראל מרגלית: לדעתי הוקצו שם 40 מיליון שקלים לקידום התכנון

יפית אלגל: הוקצו רק 40 מיליון שקלים לקידום תכנון של הרכבת הקלה, אבל צריכים להבין שזה 40 מיליון שקלים רק לטובת תכנון מפורט

יפית אלגל:  נתיבי ישראל, למשל, באים ואומרים: אנחנו יכולים לקדם את הרכבת הקלה, לקצר את לוחות הזמנים

יפית אלגל:  גם ככה אנחנו מאחרים במענים

אלון שוסטר: מתי אתם צריכים את התקציב, מעבר ל 40 מיליון השקלים?     

מיכאל ביטון: רגע שוסטר, היא אומרת משפט חשוב

מיכאל ביטון:  תחזרי על זה

מיכאל ביטון:  באים ואומרים, מי אומר?     

יפית אלגל: נתיבי ישראל

מיכאל ביטון: נתיבי ישראל אומרים

יפית אלגל: נתיבי ישראל מובילים את הרכבת הקלה

יפית אלגל:  הם באים ואומרים: תנו לנו תקציב נוסף, אנחנו יכולים לעשות דברים במקביל ולא בטור

יפית אלגל:  אנחנו יכולים לעשות את התכנון ובמקביל לזה: לעשות קידום זמינות; להתחיל להתקשר בהתקשרות בין-לאומית – כמובן, כי הרי מוציאים את זה לחברה בין-לאומית שתעשה את זה

יפית אלגל:  הם רוצים לקבל עכשיו 400 מיליון שקלים והציגו כאן קיצור של שנתיים בלוחות הזמנים

יפית אלגל:  זה משמעותי

יפית אלגל:  אתם רואים שאורית וזהר דיברו כאן על האתגרים הרבים של מעבר כוח האדם, וגם כך אנחנו מאחרים בכל המענים התחבורתיים האלה

יפית אלגל:  אני לא רוצה שיסעו באוטובוסים, אני רוצה שהמענה התחבורה יהיה כאן ועכשיו, לטובת הנגב בכלל

שרון ניר: כן, זה קריטי

מיכאל ביטון: טל, את מכירה את היכולת לקצר בשנתיים את לוחות הזמנים?     

טל ישראלי: החלטת הממשלה דיברה על 40 מיליון שקלים עבור התכנון, שנמצא להם מקור במסגרת ההחלטה

מיכאל ביטון: זה של 2022-2021

טל ישראלי: התקציב הזה הוקצה והוא באמת נמצא בשלבי תכנון

מיכאל ביטון: אבל עכשיו אנחנו לקראת החלטה

טל ישראלי: אנחנו לא עובדים בצורה בה אנחנו מתקצבים - - -     

מיכאל ביטון: תעני לי על השאלות

מיכאל ביטון:  יש בעיה בכנסת, רק חברי הכנסת יכולים לא לענות על שאלה, לא צריכים לענות

טל ישראלי: להפך, אני - - -     

מיכאל ביטון: הם יכולים להגיד מה שהם רוצים, אבל אתם צריכים לענות על השאלה

מיכאל ביטון:  את מכירה את מה שנתיבי ישראל הציעו? אם ייתנו להם כספי תכנון מואצים לעבודה במקביל ולהתקשרויות בין-לאומיות, הם יכולים לקצר את לוחות הזמנים בשנתיים

טל ישראלי: אני אישית לא הכרתי – אני מעריכה שהצוות שמטפל בזה הכיר – אבל אני רוצה להגיד שהרבה גופים יכולים לבוא ולבקש 400 מיליון שקלים, אבל בסופו של דבר אתה רוצה להקצות את התקציב כשיש לך בשלות מסוימת

טל ישראלי:  אני לא מכירה את הפרטים של הנושא אבל מהיכרותי את עולם התקצוב, אתה לא מתקצב פרויקט לפני שאתה משלים את התכנון המלא שלו ויודע מה היקף התקציב שיידרש לך עבורו

מיכאל ביטון: 	כן

מיכאל ביטון:  אבל מה שנאמר פה זה שהתכנון הראשוני, הקונספטואלי, הסטטוטורי, האדריכלי, הושלם

מיכאל ביטון:  עכשיו צריך תכנון מפורט, ויש גם חוסר של תקציבים

טל ישראלי: אציין גם שבסופו של דבר אנחנו מתקצבים בהתאם לחוק התקציב, וברגע שהוקצה תקציב מסוים נמצא לו מקור

טל ישראלי:  כשהחלטת הממשלה קובעת שיוקצו 40 מיליון שקלים עבור תכנון, הממשלה מקצה מקור מתוך המקורות שלה

מיכאל ביטון: אין דבר שראש הממשלה מתגאה בו יותר מרכבת ה-250 קמ"ש

מיכאל ביטון:  הוא אמר שהוא רצה להביא 350 קמ"ש אבל המדינה הייתה נגמרת מהר, היינו מגיעים מאילת לחרמון תוך פחות משעה, זה לא נעים

מיכאל ביטון:  אז הוא אמר: 250 זה מספיק

מיכאל ביטון:  כולם רוצים את זה

מיכאל ביטון:  לא יכול להיות שייאמר שיש גוף ביצועי כמו נתיבי ישראל שרוצה לרוץ קדימה על פי מדיניות ראש הממשלה – שהיא נכונה – לחבר את הנגב ואת הגליל ברכבות מהירות, ומה שיבלום אותנו זה כספי תכנון

מיכאל ביטון:       בהערת משנה, מהניסיון שלי, בתקציבי תכנון יש תת-ניצול תקציבי

מיכאל ביטון:  שלומית פה, ממשרד השיכון, בזכותה הבאתי עשרות מיליוני שקלים לתכנון

מיכאל ביטון:  כי תכנון זה טנגו, זה גורם מממן שמאמין בך והאדם שיכול לתכנן מהר, לנצח את הביורוקרטיה, את הוועדות, את המחוזית, את הגופים שבולמים

מיכאל ביטון:  תכנון זה קרב רציני

מיכאל ביטון:  פה נתיבי ישראל בא ומציג למדינה: אני יכול לקצר לכם את הלו"ז לשנתיים

מיכאל ביטון:  זה שווה בדיקה מעמיקה

טל ישראלי: אגיד שוב, הנושא הזה ספציפית לא הוצג לי

טל ישראלי:  יכול להיות שהוא הוצג לגורמים הרלוונטיים

אראל מרגלית: את מדברת על רכבות מתל אביב לבאר שבע או על הרכבת הקלה?      

יפית אלגל: נתיבי ישראל, על הרכבת הקלה

מיכאל ביטון: רון, בדרך כלל חברי כנסת הם לא מנומסים אבל פורר העיר פה הערה שקטה ואני רוצה שהוא יגיד אותה בקול

עודד פורר: קיצור זמנים שווה הרבה כסף, לא הכול נמדד בכמה זה עולה לי כשאני מוציא

עודד פורר:  הרבה פעמים אתה מוציא כסף, גם אם אתה משלם יותר, אבל קיצרת את הזמן בשנתיים

עודד פורר:  זו דרמה, זו דרמה ששווה כסף, יש לה הכנסות במקומות אחרים

עודד פורר:  הרי לא הכול נכנס בסוף דרך החור של הגרוש, צריך להסתכל על המדיניות

מיכאל ביטון: תשתית יוצרת צמיחה

עודד פורר: אם בא אלי מישהו ואומר: זה פרויקט שלוקח ארבע שנים – אני עושה לך אותו בשנתיים

עודד פורר:  יכול להיות ששווה לשלם על זה את הפרמיה

עודד פורר:  אגב, אתם עושים את בפרויקטים, אתם נותנים בונוסים לקבלנים שמקדימים

מיכאל ביטון: או בדיור, הקדמת מימון מול ההכנסה שתהיה לכם

מיכאל ביטון:  בדיור יש הרבה הקדמת מימון לפיתוח והכסף חוזר בחזרה לאוצר סביב הפעילות הכלכלית שהתקיימה

מיכאל ביטון:  תשתיות זה פיתוח כלכלי למדינה, זה מגדיל את התמ"ג, את התל"ג

מיכאל ביטון:  זה לא אנחנו, אנחנו רק מירוחם, לא מכירים את זה

מיכאל ביטון:  אבל אתם יודעים את זה, אתם בפק"ם וכל זה, אתם בטוח יודעים את זה

מיכאל ביטון:       סיימת? נכון? משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, עכשיו רק ההתייחסות שאתם חייבים כי אתם עוד תדברו בדיון הזה

מיכאל ביטון:  לרגע הזה רק עוד התייחסויות

מיכאל ביטון:  אחרי זה אוניברסיטת בן-גוריון, אחרי זה חברי הכנסת

אראל מרגלית: רק בהקשר הזה של התחבורה, הרכבת הקלה מבאר שבע לקריית המודיעין

אראל מרגלית:  אני שומע קולות שבמשרד התחבורה פתאום לא בטוחים שתהיה רכבת קלה, פתאום עוד פעם מדברים על B

אראל מרגלית: R

אראל מרגלית: T ועל פתרונות אחרים

אראל מרגלית:  יש לזה משמעות גדולה מאוד

אראל מרגלית:  אם אתם רוצים לעזור לנו, אז אשמח שמשרד התחבורה יתייחס לסוגיה הזאת

מיכאל ביטון: הוא יתייחס

מיכאל ביטון:  אבל מה שאתה אומר לנו זה שאם נתיבי ישראל חושבים שהם יודעים מה צריך לתכנן, אז אולי בכלל מה שהם רוצים לתכנן לא סגור סופית

אראל מרגלית: זו גם השאלה שאני מציג

מיכאל ביטון: זה אירוע יותר קשה

אראל מרגלית: נכון, ולדעתי פה הדרמה

מיכאל ביטון: מה את אומרת על זה?     

יפית אלגל: אני אומרת שאישרו לנו

יפית אלגל:  לא לנו, משרד התחבורה אישר – ועדי תתייחס – להמשיך ולתכנן את הרכבת הקלה ולקדם אותה

יפית אלגל:  הבנתי שזה יעלה לדיון נוסף, לדיון מנכ"לים: מנכ"לי תחבורה, אוצר בביטחון

יפית אלגל:  אבל אני באמת אשמח שעדי ממשרד התחבורה – תתייחסי לסוגיות האלה, בבקשה

מיכאל ביטון: תכף, אנחנו ניתן לך, להתאפק

מיכאל ביטון:  אוצר, יש לך משהו דחוף להגיד עכשיו? ביטחון, משפט השלמה?      

אורית שגיא: אני חושבת שהדברים ברורים ונאמרו

אורית שגיא:  תודה על כל מה שעשינו עד כה, יש הרבה עבודה קדימה וחשוב להמשיך ולקדם, ולפרוץ את החסמים שהוצגו כאן היום

מיכאל ביטון: תודה, אוניברסיטת בן-גוריון

מיכאל ביטון:  אחרי זה תחבורה, הנגב והגליל, תתכוננו

עודד פורר: אבל חברי כנסת אחר כך

מיכאל ביטון: חברי כנסת לפני כן, אחרי זה

מיכאל ביטון:  בבקשה

דן בלומברג: תודה רבה

דן בלומברג:  למי שלא מכיר, אני פרופסור דן בלומברג, ראש סוכנות החלל וסגן נשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

דן בלומברג:  קודם כול, תודה לך על הדיון הזה ידידי חבר כנסת מיכאל ביטון, אנחנו מכירים הרבה זמן

דן בלומברג:  חבר הכנסת אלון שוסטר - -     

אלון שוסטר: ידידך

מיכאל ביטון: תוסיף

דן בלומברג: - - חבר הכנסת פורר וחברת הכנסת שרון

דן בלומברג:       חלקנו גרים בנגב וחיים את האירוע הזה ביום-יום

דן בלומברג:  אני חושב שיש פה הזדמנות גדולה מאוד

דן בלומברג:  ההצלחה של המעבר הזה תימדד בשני דברים עיקריים: הדבר הראשון הוא שביטחון מדינת ישראל לא רק שלא יפחת אלא יגבר בזכות המעבר

דן בלומברג:  זה כמובן חייב להיות נר לרגלינו, אסור לנו לוותר על ביטחון המדינה במעבר עצמו

דן בלומברג:  והדבר השני הוא בצמיחה של הנגב ויצירת הזדמנויות נוספות לדור הצעיר כדי שלא יצטרכו לחיות בעיר אחת במדינת ישראל; שההזדמנויות של עבודה טובה, איכותית, עם שכר גבוה, יהיו בעוד מקומות במדינת ישראל

דן בלומברג:  לכן הנגב הוא מרכז הסיפור הזה

דן בלומברג:  כשאנחנו מדברים על מעבר צה"ל לנגב אנחנו חייבים לחשוב על מעגל חיים מלא, לא רק על העברת הבסיסים

דן בלומברג:  אם נעביר בסיסים עם גדרות ובזה יסתיים הסיפור, לא הצלחנו בכלום

דן בלומברג:  פתרנו בעיית נדל"ן אבל לא עשינו מעבר לזה כלום

דן בלומברג:  אנחנו חייבים לעשות הרבה יותר

דן בלומברג:       אני מברך על כל מה שנעשה, ונמצאים פה לא מעט חברים שלי שאני פוגש אותם לפחות כל שבוע

דן בלומברג:  הסתכלתי על נציגי משרד ראש הממשלה, אנחנו עובדים צמוד מאוד אליהם, צמוד מאוד למשרד הביטחון, למשרד החינוך

דן בלומברג:  יש הרבה מאוד בשורות בהחלטה 625, חייבים להגיד את זה והדברים גם נאמרו קודם על ידי זהר

דן בלומברג:  אני חושב שהדברים הטובים הם שם

דן בלומברג:  ביקשת שנדבר גם על הקשיים ועל החסמים

מיכאל ביטון: ההווה והאתגרים, כן

דן בלומברג: לכן אגע בכמה חסמים

דן בלומברג:  אני נמצא כאן בשם אוניברסיטת בן-גוריון שהיא עוגן מרכזי במעבר הזה

דן בלומברג:  שימו לב שאגף התקשוב שבחר לקפוץ על המציאה לפני כמעט 20 שנה, בחר מיקום צמוד לאוניברסיטה ולא סתם

דן בלומברג:  לא בגלל שזה היה קרוב לרכבת, אלא בגלל הקרבה לאוניברסיטה, למחקר ולהזדמנויות

דן בלומברג:       באוניברסיטה נערכים לקראת המעבר הזה כבר הרבה מאוד זמן

דן בלומברג:  החברים יודעים עד כמה אני עוסק בזה, ואני לא חושב שיש עוד אוניברסיטה שמחזיקה מישהו כסגן נשיא שעוסק בנושא הזה

דן בלומברג:  אבל יש לנו גם לא מעט קשיים בסיפור הזה, ואני אגע בכמה מהם

דן בלומברג:       החלק הראשון הוא שאנחנו נדרשים, מתוך התקציב השוטף, להשקיע בבנייה של סביבה עירונית שנותנת את כל מעגל החיים השלם

דן בלומברג:  זה בדרך כלל לא התפקיד של אוניברסיטאות, אנחנו בדרך כלל עוסקים במחקר ובהוראה ותו לא

דן בלומברג:  כאן אנחנו עוסקים בהרבה דברים מעבר לזה

דן בלומברג:       החלק השני הוא ההיערכות למעבר כדי שאותם חיילים שהזכרת – הם מגיעים מאשכול סוציו-אקונומי גבוה מאוד, וחלקם כבר למדו תואר ראשון כשהתגייסו ומחפשים תואר שני ושלישי

דן בלומברג:  זה אומר מעבדות, חברי סגל, תשתיות ענפות

דן בלומברג:  לחלק מהתשתיות יש מענה בהחלטה 625

דן בלומברג:  יושב כאן רון מרגלית, שמכיר את המספרים היטב

דן בלומברג:  הוקצו לנו 80 מיליון שקלים כדי לסייע לנו בבנייה

דן בלומברג:  אם אני זוכר נכון, רון, זה 40% מהעלות לפי איזשהו חישוב סטנדרטי מאוד

דן בלומברג:  זה לא מתקרב ל-40% מהעלות

אראל מרגלית: עלות הבינוי של שלושה בניינים מוערכת ב-200 מיליון שקלים

אראל מרגלית:  המדינה מוכנה לתת 40%, זה 80 מיליון שקלים

אראל מרגלית:  חילקו אותם שליש-שליש-שליש: אוצר, ביטחון וות"ת

דן בלומברג: וכל השאר, 60%, על האוניברסיטה ללכת ולגייס כספים מיהודים בחו"ל

דן בלומברג:  כלומר, אנחנו נערכים למעבר בגיוס כספים

דן בלומברג:       החלק השני, והזכרת את זה, הוא לא ברזלים, הוא אנשים

דן בלומברג:  כדי לקלוט את הסטודנטים – ואנחנו רוצים לקלוט את הטובים ביותר כמו אנשי 8200 שהם בהחלט בעלי פוטנציאל מחקרי ולימודי גבוה מאוד, והם חלק גדול ממנוע הצמיחה של מדינת ישראל – אנחנו חייבים לא רק בניינים, אנחנו חייבים גם חברי סגל וחייבים להיערך לזה

דן בלומברג:       פה יש לנו מחלוקת עם המדינה, עם ות"ת כנציגת המדינה

דן בלומברג:  ות"ת מתקצבת לפי מספר מסיימי הלימודים, לא לפי מספר הלומדים

דן בלומברג:  אם נמתין שהם יסיימו, לעולם לא נקבל את המימון כדי לגייס חברי סגל

דן בלומברג:  אנחנו חייבים להיערך עכשיו

דן בלומברג:  אם אני יוצא עכשיו למכרז לעשרה חברי סגל נוספים בעולמות המחשוב, לא אמצא אותם כי התחרות שלי היא מול השוק החופשי, מול התעשייה

דן בלומברג:  הם לא קיימים, ואנחנו חייבים להיערך כמה שיותר מוקדם

דן בלומברג:  פה יש לנו מחלוקת גדולה מאוד עם המדינה על גיוס חברי סגל בשלב מוקדם וסיוע בגישור עד שיסיימו הראשונים את שנות הלימודים שלהם

דן בלומברג:  לא את שנת הלימודים הראשונה אלא את התואר, כי המימון מגיע לאחר סיום התואר

מיכאל ביטון: טל, הקשבת לו?     

טל ישראלי: כן

דן בלומברג: אני חושב שאת גם מכירה את הנושא, נכון?     

מיכאל ביטון: מה המחשבות שלכם על הדבר הזה?      

טל ישראלי: אנחנו למעשה עובדים בשיתוף פעולה יחד עם האוניברסיטה ומשרד ראש הממשלה– שמתכלל את ההחלטה – על הנושא של רובע החדשנות, זה חלק מהפעילות

דן בלומברג: לא, כרגע אנחנו מדברים על גיוס חברי סגל בעולמות ההייטק בשלב מוקדם

דן בלומברג:  ות"ת לא הסכימו לסייע בגישור הזה, הם התנגדו נחרצות

מיכאל ביטון: אני רוצה להסביר את זה

מיכאל ביטון:  אלה בדיוק התקציבים הרכים –לא הברזלים – שמשנים את פני המציאות – ההשקעה בבני אדם, באנשים

מיכאל ביטון:  אנחנו מתפארים שהזיקה לבן-גוריון כאוניברסיטה גדולה יוצרת איזו סינרגיה ויתרון איכותי למעבר של הבסיסים בצמוד לאוניברסיטה

מיכאל ביטון:  פה הוא אומר: אני צריך אנשי סגל

מיכאל ביטון:  הות"ת אומרת לו: כשיהיו לך מסיימים בכמות מסוימת, נגדיל לך את התקנים

מיכאל ביטון:  אבל הוא אומר: אני צריך את זה עכשיו כדי ללמד את החיילים ואת מי שרוצה לבוא אליי

מיכאל ביטון:  זה בעצם תיווך של ארבע שנים, הקדמת תקצוב בארבע שנים

מיכאל ביטון:       אם ממשלה רוצה לפעול בכללים הרגילים שלה כדי להביא פרויקט ייחודי לא יקרה כלום

מיכאל ביטון:  היא צריכה לבנות כללים מיוחדים – דרכי התערבות מיוחדות – כדי להשיג את התוצאה הרצויה

מיכאל ביטון:  ברור שאתם לא סוגרים את זה עכשיו, אבל זה יכול להיות אחד הנושאים לדיון על קהילה, על הון אנושי, על חינוך

מיכאל ביטון:  כל החבילה שאתם צריכים לזרוע בהחלטה הבאה

אראל מרגלית: בהקשר הזה

אראל מרגלית:  נחתם הסכם הבנות – אני לא זוכר האם זה היה בשנת 2019 או 2020 – בין משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה, ות"ת ואוניברסיטת בן-גוריון על קליטה בהדרגה של 56 אנשי סגל בכיר ו-1,140 סטודנטים

אראל מרגלית:  את הסוגיה הזאת של הגישור, האם זה אלה שסיימו, אני לא זוכר עד הסוף

אראל מרגלית:  אעביר עכשיו את מסמך ההבנות ואשלח לך

דן בלומברג: מסמך ההבנות בהחלט מקובל עלינו אם עומדים בו

דן בלומברג:  לאחר תחלופת אנשים בוות"ת הייתה נסיגה ממסמך ההבנות

מיכאל ביטון: זה לא טוב, זה דורש בדיקה

דן בלומברג: זה דורש בדיקה ואני מוכן לעבוד

מיכאל ביטון: זה דורש בדיקה, ואני אומר לכם: אני למדתי - - -     

דן בלומברג: אני אסביר להם את זה אחר כך

טל ישראלי: אני ממליצה בפעם הבאה לפנות אלינו

טל ישראלי:  יש לך את הטלפון שלנו, יש לך את האפשרות לפנות גם לרון וגם אלי

טל ישראלי:  אנחנו נשמח

דן בלומברג: בסדר גמור

מיכאל ביטון: בסדר גמור

מיכאל ביטון:  הייתה סוגיה: איפה ילמדו תלמידי המודיעין? מה קרה עם הדבר הזה?     

דן בלומברג: סוגיה שנייה היא נושא המכרזים ללימודים

דן בלומברג:  נמצאים כאן אנשי מינהל המעבר ממשרד הביטחון

דן בלומברג:  המדינה, על פי חוק המכרזים, יוצאת במכרזים שאין בהם העדפה גיאוגרפית

דן בלומברג:  לכן עולה שוב ושוב הסוגיה הזו לגבי הלימודים: האם ניתן לתת העדפה ללימודים בדרום? אני חייב להגיד שהצעתי לנשיא שלי –  למנהל שלי, נשיא האוניברסיטה – שבפעם הבאה שיהיה מכרז על לימודי חובלים, ניתן לימודים חינם לכל אלה שמשרתים בקורס חובלים

דן בלומברג:  אם המבחן היחיד הוא המבחן התקציבי, נראה אותם מסיעים את האנשים מחיפה לבאר שבע שילמדו אצלנו

דן בלומברג:  חייבים לייצר פה מהלך שמעביר את האנשים לנגב

מיכאל ביטון: הנושא הזה לא נסגר?     

דן בלומברג: לא נסגר

מיכאל ביטון: אבל הוא פתוח, המכרז הזה פתוח?     

דן בלומברג: הנושא פתוח, אין כרגע מכרז

מיכאל ביטון: אין מכרז

מיכאל ביטון:  יש לך עוד דברים? כי אנחנו רוצים להתקדם

דן בלומברג: כן, אני אקצר

דן בלומברג:  אגב, לגבי המכרז ולימודים – העדפה לתושבי הנגב – אגע גם בנושא של לימודי רפואה, כי זה נוגע למעבר צה"ל

דן בלומברג:  הסיכוי של סטודנט לרפואה תושב הנגב או לצורך העניין תושב הגליל, להישאר ולגור בנגב לאחר מכן, גדול יותר פי שבעה אם הוא גדל בנגב

דן בלומברג:  מל"ג לא מאפשרים לנו לתעדף סטודנטים תושבי הנגב

דן בלומברג:  אני מציע לגעת גם בזה כי זה נוגע למעבר צה"ל ומתן שירותים כשהם יגיעו

מיכאל ביטון: כן, תוכנית אילנות לא פתרה את זה?      

דן בלומברג: פתרה חלקית, היא לא פתרה את הסוגיה העקרונית מול מל"ג

מיכאל ביטון: נעצור אותך לרגע, חבר הכנסת צריך לצאת

מיכאל ביטון:  שוסטר, הוא יכול לדבר לפניך?     

אלון שוסטר: אני מכיר אותו, הוא יכול

אלון שוסטר:  בטח

עודד פורר: קודם כול, קטונתי בכלל בנושא של הנגב, ליד חבר הכנסת מיכאל ביטון

עודד פורר:  ראשית, אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה, נושא החלטת הממשלה הזאת קריטי

עודד פורר:  מה שהחלטות הממשלה האלה עשו בכל מקום שהיו בו החלטות ממשלה, הוא דרמטי

עודד פורר:  אתה יכול לראות את זה בנגב המערבי

עודד פורר:  לצערי, הם קיבלו החלטות ממשלה בגלל רקטות אבל ידעו לנצל את זה

עודד פורר:  כל החלטות הממשלה האלה סייעו לבנות את יישובי הנגב המערבי בצורה יוצאת דופן

עודד פורר:  גם כאן

עודד פורר:       היה לי חשוב להתייחס, בהמשך לדברים של פרופסור בלומברג, כי עסקנו בזה

עודד פורר:  תשתיות תחבורה זה קריטי, חשוב ונכון מבחינת פיתוח

עודד פורר:  שלא תחשבו שהפטנט הוא להסיע את תושבי תל אביב לעבוד בבאר שבע ולחזור חזרה לישון בתל אביב

עודד פורר:  גם לא הפוך

עודד פורר:  חייבים לבנות מרכז מטרופוליני

עודד פורר:  זה צריך להיות סביב באר שבע, סביב דימונה, גם ירוחם בעצמה צריכה לגדול

עודד פורר:  כשירוחם תהיה עיר של 35,000 תושבים, 50,000 תושבים, הסיוע מהמדינה כבר לא יידרש

עודד פורר:  היא כבר תוכל לעמוד ברשות עצמה והדברים האלה יוכלו לפרוח

עודד פורר:  לשם צריך לכוון

עודד פורר:       זה לא יקרה אם לא ייצרו תשתית שמאפשרת לאנשים לבוא ולקבל את מלוא השירותים, ברמה שמקבלים במרכז

עודד פורר:  משירותי חינוך ועד שירותי בריאות

עודד פורר:  המדינה חייבת לייצר פה את ההשלמות האלה

עודד פורר:  היא צריכה לייצר מצב שבו אם אני מביא פרופסור לאוניברסיטת באר שבע – גם כדי שהוא יעבור לגור שם – אז הוא צריך לדעת שהמשפחה שלו מקבלת את כל מעטפת השירותים, באותה רמה שהייתה מקבלת אם הייתה חיה במרכז

עודד פורר:  אחרת הוא יחיה במרכז וייסע לבאר שבע בתשתיות תחבורה לא רעות, שיש אפילו כבר היום

עודד פורר:  אני שם את זה מצד אחד

עודד פורר:      מהצד השני, אני אומר את זה – לממשלה, למשרד הביטחון – כי עסקתי בסוגיה של לימודי הסייבר, זה פשוט חלם

עודד פורר:  חלם לעשות פרויקט כזה ולהגיד: הם ילמדו באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת תל אביב או בכל מקום אחר, ולא להגיד: דווקא באוניברסיטה בנגב

עודד פורר:  אם משרד הביטחון לא יודע לעשות את זה, בשביל זה יש את משרד הנגב והגליל

עודד פורר:  בשביל זה יש את הרשות לפיתוח הנגב, אפשר לתת לה את זה והיא יכולה לתעדף את האזור

עודד פורר:  אגב, אני אומר זה לאוניברסיטת בן-גוריון, יכול להיות שיש בנגב מוסדות אחרים שידעו לתת פתרונות טובים יותר

עודד פורר:  אין לי שום בעיה, אין לי העדפה של מוסד כזה או אחר בנגב, אבל לא ייתכן שייקחו את הסטודנטים האלה וילמדו אותם במרכז

עודד פורר:      דבר אחרון נוכח המשבר הכלכלי, אני אומר את זה לאוצר

עודד פורר:  אתם יודעים את הכלל הזה מצוין, הזמן להשקיע בתשתיות הוא דווקא בתקופה הזאת

עודד פורר:  הפרויקטים האלה של B

עודד פורר: O

עודד פורר: T או P

עודד פורר: F

עודד פורר: I

עודד פורר:  או כל רצף האותיות שתבחרו – של מימון ארוך טווח לפרויקטים ארוכי טווח, של שיתופי פעולה בין מגזר פרטי לציבורי – זאת הדרך, זאת הדרך דווקא בתקופה הזאת

עודד פורר:  לכן צריך להסתכל על הכסף הזה בניגוד להרבה מאוד כספים שנתתם בתקציב המדינה שהם לא השקעות, במקרה הזה, זה כסף טוב

עודד פורר:  מה שנקרא: זאת השקעה טובה

מיכאל ביטון: תודה לך, חבר הכנסת פורר

מיכאל ביטון:  חבר הכנסת שוסטר

אלון שוסטר: ראשית, אני רוצה לברך על העובדה שאנחנו בנקודת אל-חזור

אלון שוסטר:  העובדה שהפעם לא היינו קשובים כל-כך למצגות היא משום שעברנו את נקודת האל-חזור, אנחנו בתוך המהלך

אלון שוסטר:  כרגע אנחנו נהנים מאוד, אנשי הנגב

אלון שוסטר:   אני חושב שההערה של חבר הכנסת פורר לגבי הנגב המערבי, שאני מכיר מקרוב, נכונה מאוד

אלון שוסטר:  זו דוגמה מצוינת

אלון שוסטר:  נכון, פרויקט קטן יותר

אלון שוסטר:  למרות שאם אני לוקח את כל המיליארדים שהושקעו בנושא מיגון לסוגיו, יש שם להערכתי 15 מיליארד שקלים

אלון שוסטר:  ראו לנגד העיניים שהושקעו המיליארדים בניגוד למה שהיה אפשר לחשוב

אלון שוסטר:  את שומעת חברתנו מהאוצר? עם המיליארדים שהושקעו בכיפת ברזל, בחומה, במיגון הבתים, אפשר היה להציל בנגב המערבי הרבה יותר ישראלים מאשר הצילו

אלון שוסטר:       אבל השאלה הייתה אחרת לגמרי: האם אנחנו נכבה את האורות בנגב המערבי או נצליח לייצב סיפור מעורר השראה של הצלחה? וזה מה שמדינת ישראל עשתה, כל הממשלות, ב-22 השנים האחרונות

אלון שוסטר:  עכשיו השאלה היא: האם אנחנו נסתפק במהלך הטכני של העברת הבניינים ובני האדם – שחלקם בהתלהבות ערכית וחלקם בחוסר ברירה, כדי לייצר לעצמם אופק תעסוקתי בהמשך – ונשאיר את הפרויקט הזה? הוא לא יגסוס, הוא מספיק חזק, אבל לא נצליח לייצב את הסצנריו, לייצר סינרגיה מעוררת השראה בקנה מידה עולמי

אלון שוסטר:  זה הסיפור

אלון שוסטר:       אגב התחבורה, לא לשכוח שהרכבת המהירה היא גם כדי לאפשר לתושבי הנגב לעבוד גם במרכז ולחזור הביתה

אלון שוסטר:  גם הפוך, לזה אני לא דואג

אלון שוסטר:  אבל יש פה משהו תודעתי הרבה יותר חשוב, רכבות מהירות מייצרים – מתקינים – בין מטרופולינים

אלון שוסטר:  מדינת ישראל צריכה להחליט האם באר שבע היא מטרופולין או עיר גדולה, זאת בעצם השאלה שעומדת פה

אלון שוסטר:  והסיפור של מעבר צה"ל? חבר'ה, בואו נהיה אמיתיים

אלון שוסטר:  כמה אמרת? 10,000? כמה אלפי אנשי קבע וחיילים לא ישנו את הנגב, רק ההתגייסות של כולנו להפוך את המהלך הזה לאירוע

אלון שוסטר:       בעניין התקציב, עברנו את נקודת האל-חזור

אלון שוסטר:  אני מציע ליושב-ראש הוועדה החשובה הזו, אתה מפיח בה משמעות גדולה, לקבל מהנוכחים הגדרה: מהם התקציבים החד-פעמים החסרים? מהם התקציבים הקבועים? צריכים להסתכל גם על תשתיות, דיברנו על זה, ועל המיטביות

אלון שוסטר:  כשאנחנו מדברים על מיטביות, יש שאלות של איך הופכים את המטרופולין הזה – חוץ מזה שצריך להחליט שהוא יהיה מטרופולין – לבעל איכות

אלון שוסטר:  זה שיכון, חינוך, בריאות, סביבה וכולי

אלון שוסטר:       נגענו ואתה התייחסת, אבל זה במרכז ההוויה החברתית, הייתי אומר הכמעט הפוליטית, ובוודאי קשור לחוסן הלאומי של מדינת ישראל

אלון שוסטר:  מה משרד הביטחון אמר? – למען הגילוי הנאות, יושב-ראש המפלגה שלנו – מדינת ישראל אמרה: אנחנו רוצים לייצר זהות, מתאם, בין האחוז היחסי של מלש"בים מהפריפריה – אגב, לא רק הנגב – וחיילים במקצועות הטכנולוגיים הללו של תקשוב, מודיעין וכולי

אלון שוסטר:  היעד הזה לא קשור בהכרח למעבר צה"ל אבל מעבר צה"ל נותן לו בוסט אדיר, ויש פה תקציבים ויש פה רוח

אלון שוסטר:  את זה אנחנו צריכים להמשיך, וגם על זה אנחנו צריכים לקבל - - -     והדבר האחרון, הסינרגיה עם מוקדי הכוח העיקריים שיש במרכז הזה, במטרופולין הזה: בן-גוריון, סורוקה, ההייטק בדרום

אלון שוסטר:  זאת הזדמנות להרים את עצמנו בשערות ראשנו

אלון שוסטר:  אני מציע שנמשיך את הפעולה שהתחלת בשיתוף פעולה עם כספים, חו"ב וחינוך

מיכאל ביטון: תודה שוסטר

מיכאל ביטון:  טל, את משוחררת

מיכאל ביטון:  שרון, בבקשה

שרון ניר: קצר

שרון ניר:  קודם כול, אני רוצה להגיד לך אדוני היושב-ראש, תודה על הדיון הזה

שרון ניר:  הלב שלי בנגב

שרון ניר:  אני אומנם גרה במרכז, אבל במשך שלושה עשורים שירתי בצה"ל ופסגת השירות שלי הייתה כשהעברתי את בה"ד 7 ממרכז הארץ לקריית ההדרכה שבנגב

שרון ניר:  לכן הדיון הזה חונה אצלי עמוק מאוד בלב, דרך הרגליים

שרון ניר:  אגיד שאני סבורה שמדובר פה בפרויקט בעל סדר גודל לאומי, וכך צריך להתייחס אליו

שרון ניר:  הוא מנוף לצמיחה, לקידום

שרון ניר:  באמת: "בנגב ייבחן העם בישראל"

שרון ניר:  לא בצורה קלישאתית ולא בצורת סיסמאות, אלא בצורה מעשית

שרון ניר:  ההחלטה הזו תיבחן רק אם היא באמת תביא לידי ביטוי את הפרחת הנגב

שרון ניר:       צריך להסתכל על זה כעל אקוסיסטם, כעל אורגניזם שלם

שרון ניר:  לא מעבירים את צה"ל לנגב, צה"ל לנגב זה silo בתוך כל המהלך השלם

שרון ניר:  המהלך השלם מביא לידי ביטוי את המיקום של האקדמיה – זה שהאקדמיה פתאום תמלא את עצמה ביותר ויותר חיילים ומשפחות של חיילים – את התעשייה, את פארק ההייטק שנמצא בדרום, את התחבורה שדיברו עליה והיא חשובה מאוד

שרון ניר:  אני חושבת שכל התשתיות האלה, כשהן תדברנה אחת עם השנייה, תבאנה לידי ביטוי את ההצלחה של המהלך, את הסיום של המהלך

שרון ניר:       כרגע: כשהעבירו את קריית ההדרכה, את בסמ"ח העבירו כבר לפני חצי שנה, כשרואים את קריית התקשוב קורמת עור וגידים, וליקית מבצבצת לה בדרך – אתמול צפיתי מהגג של אוניברסיטת בן-גוריון, כי ביקרתי בבן-גוריון ועליתי לראות את התצפית

שרון ניר:  ראיתי את הקומפוננטות האלה מתחילות להתאחד אחת עם השנייה – אני אומרת לכם, אנחנו יכולים לראות באר שבע ונגב חדשים

שרון ניר:       החוכמה היא שזה יהיה דרך איכויות כוח האדם והיכולת שלנו לייצר תעסוקה

שרון ניר:  שאנשים לא רק יגיעו לנגב, אלא: יגיעו לנגב, ישרתו בנגב, ילמדו בנגב וימשיכו להיות מועסקים בנגב

שרון ניר:  זה מחזור החיים השלם שאנחנו צריכים לראות בהקשר הזה

שרון ניר:  רק שם נדע שהצלחנו

שרון ניר:  ההצלחה שלנו תיבחן בעוד עשור או שניים, לא כרגע בהעברה בשנת 2026

שרון ניר:  זה הסימן שיביא אותנו לאיזה v גדול, שהצלחנו

שרון ניר:  כל עוד לא נסתכל על זה בצורה שהיא רצופה, של משרת בנגב, לומד בנגב וחי בנגב, לא נדע שהמהלך הזה באמת יצר איזשהו סוג של הצלחה להחלטת הממשלה

שרון ניר:  להחלטה המקורית ולחזון המקורי של הממשלה

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  ניצן קרסנטי, רמ"ט מנכ"ל, משרד הכלכלה

ניצן קרסנטי: תודה, נעים להכיר

ניצן קרסנטי:  אנחנו שוליים בהחלטה הזאת, אבל נשמח לסייע במה שאפשר

מיכאל ביטון: אין לנו בעיה שתהיו מרכזיים בהחלטה

ניצן קרסנטי: אנחנו נשמח

ניצן קרסנטי:  בינתיים, שני סעיפים שקשורים למשרד הכלכלה

ניצן קרסנטי:  אם צריך עוד, נשמח לעזור

ניצן קרסנטי:  בקשר למשרד הכלכלה ומשרד העבודה, אנחנו בסיומו של משא ומתן, גם על מינהלת המעסיקים וגם על כל הכשרת המבוגרים

ניצן קרסנטי:  זה אמור להיגמר בקרוב

ניצן קרסנטי:  אבל משרד הביטחון, אם תרצו בינתיים לעשות איתנו דיון צד ולראות איך אפשר לקדם את זה גם לפני שנגמר המשא ומתן, נשמח

קריאה: נשמח, תודה

ניצן קרסנטי: בסדר גמור

ניצן קרסנטי:  הסעיף השני שרלוונטי אלינו, זה סעיף  

ניצן קרסנטי: DeserTechאנחנו בעבודת מטה על זה עם שני החברים פה, מהגנת הסביבה ורשות החדשנות

ניצן קרסנטי:  בנוסף אנחנו בוחנים גם מתן חיזוק לכל האירוע הזה, דרך תוכנית פורטר של השר ברקת, ששמה דגש על היתרונות היחסיים של הנגב

ניצן קרסנטי:  באופן כללי, אם יש עוד משהו שאנחנו יכולים לעזור בו, נשמח

מיכאל ביטון: עלא כיפק, תודה ניצן

מיכאל ביטון:  רז, הבהרות של אגף תקציבים, משרד הביטחון

רז וינטר: אני רז וינטר מאגף התקציבים, משרד הביטחון

רז וינטר:  במענה לפרופסור בלומברג ולחבר הכנסת פורר, אנחנו מחויבים במסגרת חוק חובת המכרזים, להוציא את הלימודים הצבאיים למכרז לכל האוניברסיטאות ברחבי הארץ

רז וינטר:  חשוב להבין שהלימודים שיוצאים במסגרת מכרזים ממשרד הביטחון, הם הלימודים של מיעוט אנשי הקבע

רז וינטר:  רוב אנשי הקבע לומדים תוך כדי שירות באופן עצמאי ובוחרים את האוניברסיטה שלהם באופן עצמאי

רז וינטר:  לכן חשוב לנו שכשאגף התקשוב ואגף המודיעין עוברים דרומה, אוניברסיטת בן-גוריון תוכל להכיל אותם, כמו שפרופסור בלומברג אמר

רז וינטר:  במסגרת זה שחשוב לנו כל כך, גם אנחנו חלק מהחלטת הממשלה שמקצה 27 מיליון שקלים מתוך הסכומים שמשרד ראש הממשלה הזכיר כאן

מיכאל ביטון: רז, אני רוצה לאתגר אותך

מיכאל ביטון:  כבר עשר שנים שבפקולטה למנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון לומדים צוערים של קורס טיס תואר ראשון, או משהו כזה

מיכאל ביטון:  בנו זיקה ישירה בין חצרים לבין בן-גוריון

מיכאל ביטון:  החרגה של מוסד אקדמאי – ודאי בגודל הזה, בנסיבות האלה, בתוך החלטת ממשלה – היא דבר אפשרי

מיכאל ביטון:  הרי כשמשרד הבריאות אומר: אני עושה את תוכנית "אילנות", או "עתידים" לשלטון המקומי, הוא בוחר מוסד אקדמי

מיכאל ביטון:  הוא בחר אותו, הוא עושה איתו שותפות

מיכאל ביטון:  יש לממשלה הרבה כלים להחרגה משפטית של שותפות: אם זה 50-50, אם זה מיזם משותף, אם זה אזורי העדיפות שבהם ניתן להחריג מקום באזור מסוים

מיכאל ביטון:  החלטות הממשלה הקודמות על באר שבע מאפשרות לשים בה מנועי צמיחה

מיכאל ביטון:       לכן לא חייבים להתבצר בתהליך שבו הלימודים האלה יהיו לפי מכרז כללי בכל המדינה, אלא במודלים, כפי שנעשתה השותפות עם פרחי הטיס או נעשו דברים אחרים

מיכאל ביטון:  יש עוד הרבה מיזמים שהיו מיזם משותף, 50-50, ועושים את זה בלי מכרז

מיכאל ביטון:  יש גם היגיון, רוצים לחזק את האוניברסיטה, רוצים להקטין את הנסיעות ואת השוטטות של הקצינים בדרכים בסוף יום העבודה כשהם הולכים ללימודים

מיכאל ביטון:  זה יהיה חלם אם בסוף הבסיס יגיע אלינו והתואר של המודיעין יילמד בתל אביב

מיכאל ביטון:  אני חושב שזה טעם לפגם

מיכאל ביטון:  אבל איך מתעדפים? כבר עשו את זה הרבה, הרבה משרדים

מיכאל ביטון:  "אילנות", למשל, זה בבן-גוריון, לא? משרד הבריאות בונה תוכנית מיוחדת לרופאים בבן-גוריון

דן בלומברג: כן

זהר אבן דר: אבל זה יקרה, חבר הכנסת מיכאל ביטון, זה יקרה בכל מקרה

זהר אבן דר:  אתם צריכים לעשות את ההפרדה בין מכרז הלימודים הגלובלי של צה"ל שמשרת את כל הלומדים, גם אלה שלא יעברו לבאר שבע, גם את אלה שמשרתים בפיקוד הצפון בתפקיד

זהר אבן דר:  ולכן המכרז הזה

זהר אבן דר:  הסוגיה הזאת נבדקה לבקשת - - -     

מיכאל ביטון: לא, הוא מדבר על מודיעין

זהר אבן דר: הסוגיה הזאת נבדקה לבקשתה של האוניברסיטה ונמצא שאין פה עילה ללכת לספק יחיד

זהר אבן דר:  היעד: לייצר באוניברסיטת באר שבע תוכניות לימודים אטרקטיביות שיעלו את סיכויי הזכייה שלהם במכרז, הוא יעד של האוניברסיטה

זהר אבן דר:  אנחנו נלך איתכם יד ביד על הדבר הזה, אבל בסוף צריך לעשות את ההפרדה בין הרבה מאוד שת"פים בהיבטי מו"פ ואקדמיה – שיצמיחו כתוצאה מהמעבר הזה – לבין היכולת והנכונות להגיד היום: ממחר בבוקר כל קציני אמ"ן לומדים אך ורק בבאר שבע

זהר אבן דר:  הדבר הזה ילך ויתעצם ככל שהשת"פ יהיה טוב יותר לפני המעבר

מיכאל ביטון: 	למה אנחנו יכולים להגיד לטייסים ללמוד בבאר שבע, ולקציני אמ"ן - - -         

זהר אבן דר: כי יש פה הקשר

זהר אבן דר:  יש פה הקשר, התוכנית הזאת - - -     

דן בלומברג: אנחנו מדברים על תוכניות ייעודיות, לא על תוכ"שים (תוך כדי שירות) ולא על כלל צה"ל

דן בלומברג:  אלא על תוכנית של 20 סטודנטים שיושבים אצלנו בקמפוס

זהר אבן דר: אין בעיה, אבל המכרזים שדובר עליהם - - -      

דן בלומברג: לא נכון

דן בלומברג:  מדובר על מכרזים – אתן דוגמה עכשווית, בסדר? לומדי אגף התקשוב המשרתים בבסמ"ח, חיים אצלנו בקמפוס

דן בלומברג:  לא אצלכם, הם לנים אצלנו

דן בלומברג:  אבל זה יוצא עכשיו גם למכרז טכניון

זהר אבן דר: המכרז שיוצא היום הוא מכרז שמדבר על שלוש שנים קדימה, הכיתות האלה, זה יוצא פעם בשלוש שנים

זהר אבן דר:  אכן, עכשיו אנחנו פותחים מכרז כללי

זהר אבן דר:  יכול להיות שכשאגף התקשוב יעבור לנגב, נפתח - - -      

דן בלומברג: הם כבר עברו, הם לא יעברו עוד פעם

זהר אבן דר: לא, לא, בסמ"ח - - -     

דן בלומברג: דובר בבסמ"ח שכבר נמצאים פה

זהר אבן דר: אבל אנחנו לא מוציאים מכרזים בוטיקיים, צה"ל לא מוציא מכרז לימודים לבסמ"ח בלבד

דן בלומברג: אבל הוצאתם

זהר אבן דר: אנחנו מוציאים מכרזים שהם מכרזים נרחבים

מיכאל ביטון: אני רוצה לשאול את שניכם - - -     

דן בלומברג: לא, לא, אני חתום על ההסכם, אני חתום על ההסכם

מיכאל ביטון: פרופסור בלומברג וזהר, סליחה שאני נוזף בשניכם, את השיחה הזאת אתם עושים בפעם הראשונה?     

זהר אבן דר: ממש לא, ממש לא

זהר אבן דר:  השיחה הזאת התקיימה אפילו על שולחנו של סגן הרמטכ"ל, בשולחן עגול משותף עם ראש עיריית באר שבע וחצי מפורום מטכ"ל

זהר אבן דר:  אנחנו מבינים את החשיבות הזאת, ככל שייווצרו תוכניות אטרקטיביות עד המעבר, באר שבע תוכל להתמודד ותוכל לזכות

זהר אבן דר:  כמו שאנחנו גם מבינים שבגלל שפרחי טיס משרתים בסמיכות לבאר שבע, נוצרה תוכנית ייעודית שמאפשרת להם ללמוד באוניברסיטה בתוכנית מותאמת

זהר אבן דר:  כשיעברו אגף התקשוב ואגף המודיעין לבאר שבע במסגרת המהלך הזה, ייווצרו תוכניות נוספות – בוטיקיות וייעודיות – שיעשו את השת"פ הזה עוד יותר טוב

זהר אבן דר:  אתם רוצים את זה, אנחנו בוודאי רוצים את זה, אבל אי-אפשר לייצר את התלות הזאת על כל מכרז שייצא מעכשיו עד המעבר

זהר אבן דר:       כל מה שיש בו היגיון לביחדנ'ס הזה מ-day one, קורה

זהר אבן דר:  תקן אותי אם אני טועה

זהר אבן דר:  20 חבר'ה שעוד שלוש או ארבע שנים יעברו לבאר שבע, זה אירוע אחר

זהר אבן דר:  אנחנו איתכם בתוך התהליך הזה, גם אנחנו רוצים את זה, גם אנחנו רוצים שהוא יצא מקרית התקשוב ללימודים מטר משם, בבאר שבע

זהר אבן דר:  אנחנו רוצים את זה כי זה נכון, לא רק בהיבט מיצוי זמן ואפקטיביות, גם בהיבטי מו"פ, בהיבטי שיתוף פעולה, בהיבט הזה שלימודים זה יותר מזה שהלכתי ללמוד בקמפוס, אלא יצרתי אקוסיסטם

זהר אבן דר:  אנחנו איתכם בתוך זה

מיכאל ביטון: מה את אומרת? המכרז הזה לא רלוונטי לתקופה?     

זהר אבן דר: אני אומרת שעכשיו – בנקודת הזמן הזאת – ובדקנו את זה על פי חוק המכרזים, אנחנו מחויבים לצאת למכרז ולא יכולים לצאת לספק יחיד

זהר אבן דר:  זה נבדק על ידי גורמי הייעוץ המשפטי במשרד הביטחון

זהר אבן דר:  סגן הרמטכ"ל - - -     

מיכאל ביטון: אבל יש לך החלטת ממשלה בקרוב, את יכולה לזרוע בה תיעדוף

מיכאל ביטון:  החלטת ממשלה היא אחת הדרכים לבחור מקום ומוסד

זהר אבן דר: אבל היא כוללת את זה, זאת אומרת היא כוללת – אתה רוצה להתייחס?     

רז וינטר: בהחלטת הממשלה אנחנו משקיעים בבניית מבנים באוניברסיטת בן-גוריון

רז וינטר:  מתוך הבנה שכאשר נעבור לנגב, כשאוכלוסיית אגף התקשוב ואגף המודיעין תהיה במלואה בנגב ואנחנו נצא למכרזים, נרצה שלאוניברסיטת בן-גוריון יהיו הסיכויים הכי טובים לזכות במכרז

רז וינטר:  מכל הסיבות שזהר הזכירה

זהר אבן דר: תהיה לה את היכולת לעשות את זה

מיכאל ביטון: למה צריך סיכויים לזכות? למה לא: שותפות עם אוניברסיטת בן-גוריון?     

זהר אבן דר: תהיינה שותפויות וכבר היום - - -     

מיכאל ביטון: אנחנו עושים שותפויות עם בתי ספר, עושים שותפויות עם מוסדות אחרים

רז וינטר: תוכניות בוטיקיות - - - שותפויות עם אוניברסיטת בן-גוריון, כי הן פשוט - - -     

מיכאל ביטון: למה משרד הבריאות יודע לעשות "אילנות" עם בן-גוריון, ואתם לא יודעים לעשות "צמרות" או "עלים" או משהו, עם בן-גוריון? למה אתם לא יודעים לעשות את זה? יש מכרז של גופי ממשלה עם בן-גוריון על תוכניות דגל להכשרת הון אנושי

מיכאל ביטון:  משרד הפנים עושה את זה ב"עתידים" לשלטון המקומי, "אילנות" עושה את זה ברפואה

מיכאל ביטון:  למה אתם לא יכולים לעשות תוכנית כזאת עם בן-גוריון? למה אתם מתבצרים בהיבטים המשפטיים? זה לא הסיפור פה, אתם סתם מעצבנים אותנו

אלון שוסטר: אני רוצה להסתכל על זה, לפני שאתם עונים

מיכאל ביטון: אם יש לכם סיבה לכך שזה לא צריך להיות בבן-גוריון, תגידו אותה

מיכאל ביטון:  אל תגידו לנו משפטיזיציה

מיכאל ביטון:  הממשלה עשתה חוזים עם אוניברסיטת בן-גוריון, בענק

זהר אבן דר: והיא עוד תעשה

מיכאל ביטון: אבל לא: היא עוד תעשה

מיכאל ביטון:  זו יד הגורל

מיכאל ביטון:  אנחנו שואלים: למה לא מלכתחילה? למה את לא אומרת: אני אדאג שזה יהיה, אני מתחייבת שזה יהיה

מיכאל ביטון:  היא עוד תעשה, זו "היד הנעלמה" של ג'ון לוק

מיכאל ביטון:  אנחנו לא רוצים יד נעלמה, אנחנו רוצים יד קיימת, נוכחת, שקבעה איך זה יהיה

אלון שוסטר: ברשותך, אני רוצה לפתוח דווקא בשבח

אלון שוסטר:  הגישה המקצועית שלא אומרת ישר מה שאנחנו רוצים לשמוע, זה מקובל עליי

אלון שוסטר:  אלא מה, אני חושב שמשרד ראש הממשלה ובהקשר הזה גם משרד הביטחון, צריכים להחליט האם הם רואים כיעד את הסינרגיה שעליה דיברנו כל הזמן, מדברים כל הזמן

אלון שוסטר:  כלומר, אנחנו מכניסים פה איזשהו נפץ

אלון שוסטר:  אם הוא לא משנה סדרי עולם לגבי הנגב כמו שהוא, זה לא מספיק

אלון שוסטר:  צריך שהנפץ הזה, סליחה על הדימוי, יתגלגל וניתן לו את התנאים שלא יכבו אותו

אלון שוסטר:  כלומר, אם אתם מסכימים שהיעד הוא לייצר סינרגיה מעוררת השראה, אז תעשו את זה כמו שאתם מבינים

מיכאל ביטון: אגב, זה יעזור לדורות

מיכאל ביטון:  כשמדינה יודעת לתת ברזלים ובניין ללא מכרז – קחו בניין לעתיד, לחיילים – אבל את התוכנית היא לא יודעת לתת לחיילים, באיזו זכות נתנו לחיילים בניין? גם זה פטור ממכרז, לא? המדינה החליטה שיהיה בניין למודיעין?     

קריאות: לא, לא

רז וינטר: על איזה בניין מדברים?     

מיכאל ביטון: בן-גוריון מממנים

רז וינטר: לא, חס וחלילה

רז וינטר:  אלה חיילים שנמצאים - - -     

מיכאל ביטון: חס וחלילה? אתה בונה עכשיו בניינים בבן-גוריון, ב-62--- למען החיילים שיבואו

רז וינטר: לא, הסעיף - - -     

מיכאל ביטון: את זה אתה יודע לעשות, אבל ספר פתוח ומרצה אתה לא יודע

מיכאל ביטון:  בניין כן, ספר לא

רז וינטר: חס וחלילה

רז וינטר:  אוניברסיטת בן-גוריון בונה את הבניין - - -     

מיכאל ביטון: חס וחלילה? תסביר לי איפה טעיתי

רז וינטר: אוניברסיטת בן-גוריון בונה את המבנים שהיא צריכה, במכרז

אלון שוסטר: חבר'ה תרגיעו אותו, אני צריך אותו רגוע להמשך הדיון

אלון שוסטר:  קדימה

מיכאל ביטון: זה הרגוע שלי, שוסטר

מיכאל ביטון:  הם יודעים, הם יודעים

רז וינטר: אוניברסיטת בן-גוריון בונה את המבנים שהיא צריכה במכרז

רז וינטר:  אנחנו משתתפים במימון של המבנים

מיכאל ביטון: אבל אתה נותן לה כסף לבניין שייעודו חיילים

זהר אבן דר: כחלק מהחלטת הממשלה

רז וינטר: כמו שאמרתי - - -     

מיכאל ביטון: אתה יודע לתת מראש כסף לבניין, אבל אתה לא יודע להביא מראש תלמידים

רז וינטר: יהיו תוכניות כאלה, יהיו תוכניות באוניברסיטת בן-גוריון

זהר אבן דר: יש הרבה מאוד תוכניות כאלה כבר היום

מיכאל ביטון: לא, אבל אתם לא עושים תוכניות איתם

רז וינטר: יש לנו היום תוכנית פיתוח איתם

מיכאל ביטון: לא פיתוח, לימודים

מיכאל ביטון:  לא פיתוח

זהר אבן דר: האם אין תוכניות משותפות?      

דן בלומברג: אני מוכן לענות, אבל  - - -     

רז וינטר: נשמח, כי יש הרבה מאוד תוכניות משותפות

מיכאל ביטון: למה אתם לא יכולים להגיד שאתם תתעדפו את בן-גוריון בלימודים? למה אתם לא יודעים להגיד את המשפט הזה? זה לא מסיבות משפטיות

זהר אבן דר: קודם כול, אני רוצה שיוסבר שיש הרבה מאוד שיתוף פעולה

זהר אבן דר:  זה מנגן אחרת

דן בלומברג: אני יכול?     

מיכאל ביטון: תראי זהר, אפשר לסיים כל פגישה פה ב: יש הרבה מאוד שיתופי פעולה

מיכאל ביטון:  כמעט אין פגישה פה שאין: הרבה מאוד

מיכאל ביטון:  הפגישות פה לא נועדו למה שטוב, הן נועדו למה שצריך לתקן

מיכאל ביטון:  הסוגיה הזאת מרחפת בנגב כבר כמעט שנה

מיכאל ביטון:  זה שחצי מטכ"ל ישב עליה עם רוביק דנילוביץ' וסגן הרמטכ"ל, לא אומר שהיא תרד מסדר-היום

מיכאל ביטון:  זה נושא בוער בנגב

מיכאל ביטון:       מבחינתנו זה חלם בנגב, לבנות בניין לחיילים אבל לא להצליח לבנות מראש תוכנית לחיילים, זה לא מסתדר לנו לוגית

מיכאל ביטון:  אתם מתבצרים בעמדה משפטית מסוימת, וזה גם לא נכון משפטית כי משרד הבריאות עשה את זה ואחרים עשו את זה

מיכאל ביטון:  יש לכם איזו סיבה שאתם לא רוצים

מיכאל ביטון:  סיבה אחת אני יכול להבין, את אומרת: הבסיס עוד לא הוקם, 2028-2026, מחזור לימודים אחד עדיין יכול ללמוד בתל אביב

מיכאל ביטון:  את זה אני יכול לקבל

מיכאל ביטון:  אבל צריך להגיד: המחזור הבא ילמד בבן-גוריון, נעגן את זה בהחלטת ממשלה, זאת ההתחייבות שלנו, זה הכיוון שלנו

מיכאל ביטון:  לא להגיד: שוק חופשי, אנחנו נעמיד לרשותם את ה - - - להיות הכי תחרותיים במכרז, שהם יזכו

מיכאל ביטון:  למה? אתם יועצים אסטרטגיים של בן-גוריון לזכייה במכרזים? אנחנו רוצים את התלמידים האלה שם

מיכאל ביטון:  סליחה שהייתי קצת ציני

מיכאל ביטון:       תדעי שהנושא זה לא ירד מסדר-היום וצריך למצוא פתרון

מיכאל ביטון:  פתרון יכול להיות: עכשיו המכרז תקף לשלוש שנים, המכרז הבא בתור יפתח, יידון ובהחלטת ממשלה נראה מה ניתן לעגן משפטית

מיכאל ביטון:  לא הייתה תוכנית כללית של כלל אנשי הקבע

מיכאל ביטון:  למשל הממשלה תגיד: 100 תלמידים ילמדו בבן-גוריון מקצועות מודיעין וסייבר, במימון כזה וכזה, בשנים האלה והאלה

מיכאל ביטון:  אני לא יודע

מיכאל ביטון:  זה סוג של החלטה שאפשר לקבל

מיכאל ביטון:       אני רוצה לתת לעוד משרדי ממשלה לדבר אבל אתם עוד תדברו, תאספו את הדברים

מיכאל ביטון:  הנגב והגליל, יש לכם תוכניות חשובות בהחלטה הזאת

יצחק אלקסלסי: שלום, אני יצחק אלקסלסי, יועץ מקצועי לשר

יצחק אלקסלסי:  קודם כול, כמובן, אנחנו מודים לאדוני על הדיון הזה

יצחק אלקסלסי:  אדוני היה שותף, עוד בכובעו כראש מועצה, לתוכניות החשובות האלה שאמורות להביא מנועי צמיחה – במקרה הזה לנגב – ולעודד הגירה חיובית מחדש

יצחק אלקסלסי:  אציין בנוסף, כי בימים אלה המשרד עובד עם גופי ביטחון נוספים ושונים על פרויקטים משמעותיים לתעסוקה בנגב

יצחק אלקסלסי:       בנוגע להחלטה 625 עצמה, המשרד היה שותף בכ-30 מיליון שקלים

יצחק אלקסלסי:  מרבית הכספים אכן מוצו והושקעו

יצחק אלקסלסי:  המשרד במעקב ועדיין עובד על התוכניות האלה

יצחק אלקסלסי:  נקודה נוספת שחשוב להדגיש היא שלא מזמן, לפני כחודשיים, היה תיקון להחלטה 625 בממשלה, במסגרתו הוקצו כספים נוספים

יצחק אלקסלסי:  כספים שלא מוצו, אושרו ל-2023

יצחק אלקסלסי:  במקביל עובדים על תוכניות משלימות, כמו שאמרו במשרד ראש הממשלה, החלטות ממשלה משמעותיות שייתנו מעטפת, לרבות בנוגע לבאר שבע

יצחק אלקסלסי:  אנחנו מברכים ומקווים שהמעבר של צה"ל לנגב יקרה ובהקדם

מיכאל ביטון: אתם תהיו שותפים בחידוש של 625?     

יצחק אלקסלסי: אנחנו, כמשרד, שותפים אסטרטגיים לכל ההחלטות שנוגעות למעבר צה"ל

מיכאל ביטון: הבקשה שלי אליכם היא ללכת לאזורים הרכים: לאזורים של תוכניות סייבר ומודיעין בתיכונים, לתוכניות של הון אנושי

מיכאל ביטון:  אם הם צריכים הקדמת מימון של שנתיים-שלוש לסגל הזה, כדי שכבר יגיע, ואחרי זה הוות"ת יממן אותו בתקציבים השוטפים

מיכאל ביטון:  לדעתי כל דבר של השקעה בהון האנושי, זה המקום הנכון של נגב גליל

יצחק אלקסלסי: כחלק מההחלטה באמת היו השקעות – בסייבר, בעידוד תרבות, בהבאת רופאים – שנגעו בדברים מהסוג הזה

יצחק אלקסלסי:  אני עוד לא מכיר את ההחלטה החדשה ואת הפרטים שיהיו בה, אבל אני מניח שתוכניות כאלה ותוכניות שיובאו למשרד ייבחנו

אלון שוסטר: אני מציע שתחשבו על אפשרות לגעת – במסגרת התחומים הרכים – בהתערות, בקליטה הנוחה של בני, בנות זוג

אלון שוסטר:  בסוף אנחנו צריכים להעביר לא רק את צה"ל, אלא גם את המשרתים בצה"ל

אלון שוסטר:  בעיקר אנשי הקבע, את המשפחות, זה חשוב מאוד

אלון שוסטר:  זו תרומה אדירה לפרק זמן מסוים, הרי לא צריך לתת הטבה למעסיק או לאדם יותר משלוש-ארבע שנים

יצחק אלקסלסי: כמובן שהמשרד עוסק בסוגיה

יצחק אלקסלסי:  לדעתי, יש חברה שזכתה במכרז לא מזמן – אם אני זוכר נכון, "תנועת אור" – והתפקיד שלה הוא לתת מענה בנושאים האלה

יצחק אלקסלסי:  אנחנו מבינים, כמו שחבר הכנסת שוסטר אמר, שזה לא רק להביא את החיילים, זו באמת המעטפת שתביא את האנשים לעבור לגור שם ותשאיר אותם

יצחק אלקסלסי:  המעטפת היא החשובה ועיקר העבודה שלנו הוא בהיבטים האלה

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, אלקסלסי

אורית שגיא: אני רוצה משפט אחד, אפשר? לגבי הנגב והגליל

מיכאל ביטון: עוד מעט

מיכאל ביטון:  יש משרדים שלא דיברו בכלל, תתאפקו

אורית שגיא: אבל יש סוגיה פתוחה עם הנגב והגליל

מיכאל ביטון: אתן לכם, אנחנו לא זזים מפה לפני 16:00, תתאפקו עוד קצת

מיכאל ביטון:  משרד התחבורה, הבהרות על מה שעלה כאן

עדי בן ישי: שלום, אני עדי בן ישי

עדי בן ישי:  לגבי רק"ל ליקית (הרכבת הקלה), לא עצרנו את התכנון

עדי בן ישי:  הוקצו 40 מיליון שקלים מהחלטת הממשלה 625, עבור תכנון הרכבת הקלה

עדי בן ישי:  התהליך הסטטוטורי יסתיים רק בסוף 2024, והכסף הזה יספיק עד סיום התהליך הסטטוטורי

עדי בן ישי:  במקביל אנחנו מקיימים בחינה של הטכנולוגיה בה אותו תוואי יבוצע

עדי בן ישי:  אין לנו שאלה לגבי הצורך, השאלה היא רק לגבי הטכנולוגיה בה התוואי ימומש

מיכאל ביטון: כן

עדי בן ישי: האם היא תהיה B

עדי בן ישי: R

עדי בן ישי: T

עדי בן ישי:  – שאנחנו מכירים כמטרונית, ומקדמים כרגע בעיקר בצפון – או שזו באמת תהיה רק"ל

עדי בן ישי:  כרגע אנחנו עושים סקר תחבורה, סקר ביקושים, בודקים את זה

מיכאל ביטון: את מכירה את האמירה של נתיבי ישראל שהם יודעים לעשות את זה מהר?     

עדי בן ישי: כן, אני מכירה את האמירה

עדי בן ישי:  עוד לא בחנו את זה לעומק, זו אמירה

עדי בן ישי:  רוב החברות יודעות, ככל שנותנים להן יותר כסף – הן תדענה לקדם את לוחות הזמנים

עדי בן ישי:  אבל כרגע זה עוד לא - - -     

מיכאל ביטון: אבל זה דרמטי

מיכאל ביטון:  פה נאמר שהם מסוגלים לעשות את זה בשנתיים, לקצר

עדי בן ישי: נכון

עדי בן ישי:  אבל לפני התהליך הסטטוטורי בלאו הכי אין יכולת להתחיל בביצוע

עדי בן ישי:  התהליך הסטטוטורי של רק"ל ליקית יסתיים רק בסוף שנת 2024, כרגע זו אמירה

עדי בן ישי:  צריך לשקול אותה, צריך להבין את המשמעויות שלה, כרגע הכסף לא יכול לשנות הרבה

אלון שוסטר: רק תחדדי

אלון שוסטר:  40 מיליון השקלים הרי לא מספיקים לתכנון המפורט

עדי בן ישי: נכון

אלון שוסטר: מה מסתיים בסוף 2024?      

עדי בן ישי: רק התהליך הסטטוטורי, ההכרעה על התוואי

אלון שוסטר: הבנתי, ואת אומרת שאי-אפשר לקדם את התכנון

מיכאל ביטון: זה לא נכון

עדי בן ישי: התכנון ה - - -     

מיכאל ביטון: גם זה לא נכון, את יודעת למה? כי את עיר הבה"דים בנו בתהליך ייחודי מאוד של הקמה ותכנון במקביל, רצו קדימה

מיכאל ביטון:  תלמדו את המודל הזה

אלון שוסטר: תלמדו את ה"קפיטריה בטבריה"

אלון שוסטר:  זה גם כן

מיכאל ביטון: כן

עדי בן ישי: - - - שנה, אבל אנחנו - - -     

מיכאל ביטון: לא משנה, אבל לקצר שנתיים בלו"ז של תחבורה זה דרמטי

עדי בן ישי: אני מסכימה

מיכאל ביטון: אי-אפשר לדלג על האמירה הזאת, צריך לבדוק אותה לעומק

עדי בן ישי: בוודאי שאני - - -      

מיכאל ביטון: ואם אפשר להגדיל השקעות – אני גם בטוח ששרת תחבורה תרצה את זה

מיכאל ביטון:  א

מיכאל ביטון:  כי היא עובדת עם נתיבי ישראל טוב יותר מבעבר

מיכאל ביטון:  ב

מיכאל ביטון:  כי היא רוצה לרוץ קדימה, להטביע חותם

עדי בן ישי: אנחנו נבדוק את זה

מיכאל ביטון: זה שווה בדיקה

מיכאל ביטון:  לילי פיינטוך, מחוז דרום, משרד הפנים

לילי פיינטוך: ב-625 היו לנו שלושה נושאים לטיפול, ומשרד הפנים השלים את כל הטיפול במלואו

לילי פיינטוך:  אחד היה פתיחה של התחייבויות לגבי רשויות המטרה, ושני סעיפים נוספים היו על באר שבע

לילי פיינטוך:  בכולם פתחנו התחייבויות

לילי פיינטוך:  אומנם הדברים עוד לא בוצעו עד הסוף, אבל - - -     

מיכאל ביטון: אתם תהיו חלק מההחלטה המחודשת?     

לילי פיינטוך: סביר להניח

מיכאל ביטון: מעולה, תודה לילי

מיכאל ביטון:  שולמית, מחוז דרום, משרד השיכון, בבקשה

שולמית שפיגל: לגבי 625, יש רק סעיף אחד לגבינו וזה שלושה מיליון שקלים בתכנון סטטוטורי של רובע החדשנות

שולמית שפיגל:  אני חייבת להגיד שזה פרויקט - - - מעניין מאוד

שולמית שפיגל:  שותפים לו אוניברסיטת בן-גוריון, בית החולים סורוקה, העירייה, רכבת ישראל ומשרד השיכון

שולמית שפיגל:  הקצבנו שלושה מיליון שקלים לתכנון הסטטוטורי הזה והוא בעיצומו

שולמית שפיגל:  אנחנו כבר מדברים על תב"עות פרטניות ויש צוות משותף שעובד על זה

מיכאל ביטון: יהיה מימוש מלא של התקציב

שולמית שפיגל: לגמרי

מיכאל ביטון: יופי

מיכאל ביטון:  תודה רבה

אראל מרגלית: שולמית, יש לכם גם את הסעיף של איזושהי תוכנית רב-שנתית לשכירות ארוכת טווח

שולמית שפיגל: תוכנית רב-שנתית

אראל מרגלית: אתם בראש הצוות, אתם גם עומדים בכל הנושא של התכנון של רובע החדשנות

שולמית שפיגל: כן, אבל רובע החדשנות, ברגע שתעשה את השלד

שולמית שפיגל:  עכשיו יש שלד ואנחנו כרגע מתכננים את התב"עות, לפני שאנחנו רואים כמה יחידות דיור אנחנו יכולים לדחוס

שולמית שפיגל:  לא רק יחידות דיור, גם תעסוקה, אולי גם מסחר

שולמית שפיגל:  אנחנו לא יכולים להגיד שום דבר לפני שאנחנו מסיימים את התהליך הזה

שולמית שפיגל:  אני מקווה מאוד שבאמצע 2024 אנחנו כבר נראה את השורה תחתונה

מיכאל ביטון: אתם תהיו חלק מההחלטה הבאה, שולמית?     

שולמית שפיגל: אשמח אם אנחנו נהיה חלק, כי אנחנו צריכים לתקצב את ההמשך

אראל מרגלית: שולמית, יש לכם עוד סעיף

קריאה: יש לכם עוד סעיף, של עירוב שימושים

שולמית שפיגל: עירוב שימושים זה בסדר

מיכאל ביטון: בהיבט של תכנון

שולמית שפיגל: כן

מיכאל ביטון: לקדם עירוב שימושים, זה לא כזה סיפור

אראל מרגלית: כשרשום שם רמ"י, זה אתם

מיכאל ביטון: למה אתם לא מביאים את זה דרך הותמ"לים?     

שולמית שפיגל: זה עוד לא שם, עדיין אין לי מה להביא לוותמ"לים

שולמית שפיגל:  - - - צריכה לעשות תמהילים ואין לי

מיכאל ביטון: הבנתי

מיכאל ביטון:  ד"ר רחל קטושבסקי, סגנית מתכנן, מחוז דרום

רחל קטושבסקי: גם אגיד שאני שמחה מאוד על הדיון הזה, מבחינתי זו פעם ראשונה שאני בדיון מהסוג הזה ואני שמחה שהדברים עולים פה

רחל קטושבסקי:  כשמדברים לקראת הסוף, הרבה מהדברים על הציונות והחשיבות כבר נאמרו ואין טעם לחזור עליהם

רחל קטושבסקי:  רק אגיד שזה נחמד מאוד לדבר עליהם, אבל במקביל הדברים לא קורים בזמן סביר, שכשיפתח הבסיס זה אכן מה שיקרה

רחל קטושבסקי:       אני רוצה לדבר על שני נושאים, הנושא הראשון זה נושא התחבורה והנושא השני זה נושא הדיור

רחל קטושבסקי:  את הצגת סיטואציה בה התוכנית של הרק"ל מאושרת

רחל קטושבסקי:  לא אכפת לי באיזו שיטה מערכת הסעת ההמונים הזאת תיסע בשלב א'

רחל קטושבסקי:  בוודאי שאני רוצה רק"ל בסופו של דבר, אבל גם אם היא תיסע בסיטואציה אחרת – במטרונית או במשהו אחר – העיקר שתהיה מערכת הסעת המונים

רחל קטושבסקי:  אבל כרגע זה נמצא בשלב בדיקת החלופות, זאת המציאות

רחל קטושבסקי:  אנחנו נמצאים בפיגור אדיר של השלב התחבורתי לעומת בניית הבסיס

רחל קטושבסקי:  אנחנו אלה שנותנים את ההיתרים לבסיס, הבסיס מתקדם אבל התחבורה ממש לא

רחל קטושבסקי:        הדבר הראשון זה הרק"ל והדבר השני זו הרכבת המהירה

רחל קטושבסקי:  הרכבת המהירה גם נמצאת בוות"ל, היא בשלבים מוקדמים מאוד

רחל קטושבסקי:  גם היא רחוקה מאוד מלהיות מאושרת, ולכן אני לא יודעת מה נתיבי ישראל רוצים

רחל קטושבסקי:  הלוואי וזה אפשרי, הלוואי וזה יקרה, כרגע אין תוכנית

רחל קטושבסקי:  כלומר, אני לא יודעת מה הם רוצים

עדי בן ישי: - - -     

רחל קטושבסקי: בסדר, אבל כרגע זו הרכבת המהירה, זו לא הרק"ל

מיכאל ביטון: את זה תעשו אחר כך בפגישת עבודה

רחל קטושבסקי: בסדר

מיכאל ביטון: אני מבקש למצות את הבדיקה של מה שנאמר כאן לעומק

מיכאל ביטון:  לדעתי אתה צריך להוביל את זה, משרד ראש הממשלה

מיכאל ביטון:  אתה צריך להוביל את מה שנאמר פה, שאפשר לקצר זמנים בתכנון

רחל קטושבסקי: אני אומרת את זה מבדיקה של הסיטואציה היום בבוקר

רחל קטושבסקי:  אני רוצה להגיד אמירה נוספת על התחבורה, וזה הנושא של הרכבת מגורל

רחל קטושבסקי:  אני רוצה שהוועדה תבין מה המשמעות של רכבת גורל

רחל קטושבסקי:  קודם כול, מדינת ישראל לא תקים שלושה דברים בבת אחת, זה ברור

רחל קטושבסקי:  אם זו תהיה רכבת גורל, זה חד-משמעית יעכב את הרכבת המהירה ואת הרק"ל או את מערכת הסעת ההמונים הזאת

רחל קטושבסקי:  זה לא יקרה, יישום לא יקרה בו-זמנית

רחל קטושבסקי:  רכבת גורל משמעותה רכבת שאינה נכנסת לבאר שבע

רחל קטושבסקי:  רכבת שאינה נכנסת לבאר שבע היא רכבת שפוגעת בבאר שבע, הפוך לחלוטין ממטרת החלטת הממשלה להעברת צה"ל לנגב

רחל קטושבסקי:       צה"ל לנגב או אירוע בסדר גודל כזה, לא קורה במדינת ישראל כל שנה, גם לא כל עשור

רחל קטושבסקי:  אם נפספס עכשיו את המומנטום לייצר את מטרופולין באר שבע, שחבר הכנסת שוסטר אמר שהוא מכיר כל כך טוב, וכמובן גם חבר הכנסת מיכאל ביטון – ההחלטה על באר שבע כמטרופולין היא החלטה מ-1953, עד היום היא לא מטרופולין

רחל קטושבסקי:  זאת אומרת, אם גם היום אנחנו נפספס את המומנטום, אני לא יודעת מתי זה יקרה, אם זה יקרה

רחל קטושבסקי:  תהיינה ערים אחרות שיהיו מטרופולין, לא באר שבע

רחל קטושבסקי:       לכן כל רכבת שלא נכנסת לבאר שבע, פוגעת בכולם

רחל קטושבסקי:  נתחיל בחיילים, היא פוגעת בחיילים כי היא לא תהיה רכבת בתדירות גבוהה, היא תהיה מקסימום פעם בשעה

רחל קטושבסקי:  אבל יותר מכל, היא פוגעת בבאר שבע, בירוחם, בדימונה, לפחות בכל אזור הנגב המזרחי

רחל קטושבסקי:  כשלא תהיה רכבת בתדירות גבוהה, לפחות פעם בשעה, תהיה רכבת אחת פחות כי - - - 

מיכאל ביטון: הנקודה ברורה רחל

מיכאל ביטון:  תגידי משפטי סיום, בבקשה

רחל קטושבסקי: רגע, הנושא השני שאני רוצה לדבר עליו זה נושא הדיור

רחל קטושבסקי:  כדי שבאר שבע תוכל לקלוט בצורה ראויה, לייצר מרחב חיים איכותי, צריך להיות פה גם דיור

רחל קטושבסקי:  אין דיור להשכרה בבאר שבע, לא מקודמות תוכניות דיור להשכרה בבאר שבע

רחל קטושבסקי:  בוודאי לא במספרים משמעותיים, המספרים מצומצמים מאוד

שולמית שפיגל: עכשיו מקודמות

רחל קטושבסקי: כן, במספרים מצומצמים מאוד

רחל קטושבסקי:  היינו בכמה ישיבות עם מערכת הביטחון וכן הלאה, אין תוכניות

רחל קטושבסקי:  לא נעצרות אצלנו במחוז, כי לא הגיעו

רחל קטושבסקי:  אנחנו רוצים להגיד חד-משמעית כמחוז, כמינהל התכנון, ששני הנושאים האלה – דיור ותחבורה – הם הבסיס להבאת והשארת האוכלוסייה במרחב ששווה להם להישאר בו

רחל קטושבסקי:  יש עוד הרבה דברים, יש את כל הנושאים הרכים שדיברת עליהם, חינוך - - -      

אלון שוסטר: אני רוצה לשאול דווקא פה

אלון שוסטר:  טענתי, ואולי אני טועה, שהחיילים ישנים בבסיס, נכון?  אנשי הקבע הם דבר שרוביק דנילוביץ' יודע להכיל אותו פחות או יותר

אלון שוסטר:  זה חצי שכונה, רבע שכונה, שהוא מתכנן כל הזמן

אלון שוסטר:  למה זה כל כך דרמטי שאין תוכניות חדשות?      

רחל קטושבסקי: אענה

רחל קטושבסקי:  יש תוכניות לבנייה בבאר שבע אבל האוכלוסייה שבאה – קצין צעיר שבא לבסיס צריך בשלב הראשון דיור להשכרה ברמה גבוהה, זה קיים במספרים אפסיים בבאר שבע

רחל קטושבסקי:  אם לא יהיה לזה מענה כשייפתח הבסיס, אני מעריכה שלא יישארו

מיכאל ביטון: אני חושב שאת צודקת, רחל

מיכאל ביטון:  בלי דיור, בלי השכרה, בלי איכות חיים, בלי תרבות ובלי ראייה תכנונית כוללת אנחנו נפגוש - - -     

שולמית שפיגל: לגבי דיור להשכרה, תרשו לי לעדכן

רחל קטושבסקי: אני רק רוצה להגיד משפט ואחרי זה תעדכני

רחל קטושבסקי:  זו הזדמנות חשובה לבאר שבע, כמו גם לצבא

רחל קטושבסקי:  אם לא נדע לעשות את זה עכשיו בלוחות זמנים מהירים – כולל הדיור, ובעיקר התחבורה – הפסדנו את באר שבע

מיכאל ביטון: אם אני מדייק את השלבים, אז מדברים על מערכת הסעת המונים באוטובוסים ואולי במיניבוסים, מותאמת אישית כזאת

רחל קטושבסקי: לא, זה הסוף

מיכאל ביטון: לא, זה השלב הראשון, אין רכבת

מיכאל ביטון:  משהו צריך להיות כי אין רכבת, אין אפילו רכבת קלה

מיכאל ביטון:  אחרי זה את המסלול של באר שבע-ליקית כרכבת מסוג מסוים

מיכאל ביטון:  ואולי, יום אחד בעתיד, שלוחה לגורל

מיכאל ביטון:  אבל היא לא תקודם באותה מהירות שהדברים האחרים יתקדמו

זהר אבן דר: ביחס למה שאמרת, זה שרכבת גורל לא תקודם באותם לוחות הזמנים, זה משהו שאנחנו יודעים

זהר אבן דר:  אנחנו מודעים אליו, אנחנו מבינים שהיא לא תפגוש אותנו באכלוס קריית התקשוב ובוודאי לא באכלוס קריית המודיעין

זהר אבן דר:  אבל מבחינתנו אנחנו מתואמים, על כל שלל הפתרונות האלה, וכל שלל הפתרונות האלה נדרשים

זהר אבן דר:  הרמטכ"ל קבע מספר עקרונות שמהווים מבחינתו אבן דרך משמעותית מאוד במעבר צה"ל דרומה

זהר אבן דר:  מגוון של פתרונות תחבורתיים, נגישות, ישירות, זמינות ושוני בין הפתרונות השונים

זהר אבן דר:  מבחינתנו רכבת גורל היא חלק בלתי נפרד מסל הפתרונות

מיכאל ביטון: לא נאמר משהו אחר, אבל יש שלבים

רחל קטושבסקי: אני רק מבקשת להשיב לזה

רחל קטושבסקי:  אני באמת אומרת, בעיניי רכבת גורל ממש שומטת את המשמעות

מיכאל ביטון: רחל, את סתם נכנסת לפינות, סליחה

מיכאל ביטון:  אני לא יכול עכשיו, אנחנו לא בדיון תכנוני במחוז, פה אומרים אמירות קצרות שמהדהדות

מיכאל ביטון:  השלוחה של גורל יכולה לשרת את ערד, יכולה לשרת עולמות שלמים שהיום לא מטופלים

מיכאל ביטון:  אנחנו לא מדברים עכשיו על מתי תהיה הרכבת הזאת

מיכאל ביטון:  ברור שבשלבים

מיכאל ביטון:  קודם הפתרון מבאר שבע לבסיס, זה מה שהוסכם עם משרד התחבורה וזאת גם המדיניות

מיכאל ביטון:       עכשיו, איזה משרדים לא התבטאו?      

שולמית שפיגל: מיכאל אני רוצה

מיכאל ביטון: משפט שולמית, כן

שולמית שפיגל: משפט אחד

שולמית שפיגל:  יצא מכרז, אני חייבת להגיד שכל המילים היפות, הכול בסדר

שולמית שפיגל:  אם באר שבע מוכנה כעיר, משרד השיכון הציג הרבה אופציות לפתרון דיור, גם לרכישה וגם לשכירות

שולמית שפיגל:  לרכישה יש מתחמים לא גדולים, שבסך הכול מסתכמים ב-400 יחידות דיור בכל מיני מקומות, לא רק בבאר שבע

שולמית שפיגל:  המספר הרבה יותר גדול, אנחנו בתיאום עם הצבא, הצבא צמצם לנו את המספרים של האנשים שמוכנים לבוא ולרכוש

שולמית שפיגל:       לגבי דיור להשכרה, יצא מכרז של כמעט 600 יחידות דיור

שולמית שפיגל:  הוא נפל, הוא יצא ללא דורש כי בדיוק הגיע השוני של המשכנתאות, המשכנתאות התייקרו וקבלנים לא ניגשו

שולמית שפיגל:  יש עכשיו באוויר, פורסם מכרז של 312 יחידות דיור של דירה להשכיר

מיכאל ביטון: כן

שולמית שפיגל: וגם קודם היה מכרז של דירה להשכיר

מיכאל ביטון: אגב, יש לצבא מינהלת דיור

מיכאל ביטון:  הוא יכול להיות יזם אם הוא רוצה

שולמית שפיגל: יש

שולמית שפיגל:  אנחנו בקשר איתם, אנחנו יודעים

מיכאל ביטון: בדרך כלל הוא יוזם בתים צמודי קרקע לאנשי קבע, אבל אולי אפשר ליזום בניינים להשכרה בבעלותכם

מיכאל ביטון:  לא צריך לפחד מעוד רעיונות חדשים

זהר אבן דר: אנחנו לגמרי - - -     

שולמית שפיגל: נכון

שולמית שפיגל:  רק משפט אחד ואני סיימתי

שולמית שפיגל:  "דירה להשכיר", החברה הממשלתית, פרסמה עכשיו את המכרז הזה, גם את החוברת של עלויות הפיתוח

מיכאל ביטון: לצבא יש פטור ממכרז

שולמית שפיגל: יש להם פטור ממכרז

מיכאל ביטון: אם הם יגישו הם יקבלו את האדמה

שולמית שפיגל: כרגע זו תהיה הסנונית הראשונה

שולמית שפיגל:  אם זה יצליח, אולי אחרי המכרז הזה נוכל לפרסם עוד "דירה להשכיר"

שולמית שפיגל:  היא מוכנה בכל מקום: מוכנה להיכנס לירוחם, מוכנה להיכנס לדימונה

מיכאל ביטון: רון, אתה צריך לשים שם תמריץ

אראל מרגלית:  גם ניתן, במסגרת ההחלטה

אראל מרגלית:  יש בה סעיף שמדבר על שכירות ארוכת טווח עם מענקים ליזמים

אראל מרגלית:  בדיוק אתמול הייתה ישיבה יחד עם "דירה להשכיר", משרד השיכון ומשרד הביטחון

אראל מרגלית:  יֵצֵא קול קורא – ביוני או קצת אחר כך – ליזמים לבוא ולבנות פרויקטים בשכירות ארוכת טווח, שמיועדים בחלקם למשרתי הקבע

מיכאל ביטון: למה לא תקפוץ שלב? תיתן למינהלת הדיור של צה"ל בעלות ואת המענק שמתמרץ קבלן

מיכאל ביטון:  הבעלות על האדמה תהיה שלהם והם יוכלו לאכלס באופן מלא את אנשי הקבע

אורית שגיא: המודל של המינהלת אחר, פחות מתאים לאירוע הזה

אורית שגיא:  אבל יש גורמים אחרים שעוסקים בזה

מיכאל ביטון: בסדר, מישהו, לא משנה מי

מיכאל ביטון:  מצדי שקק"ל אנגליה ייבנו לכם בתים

מיכאל ביטון:  אגב, קק"ל אנגליה עושים את זה

אראל מרגלית: צריך להבין שרוב משרתי הקבע שצפויים לעבור זה - - - אנחנו פה חושבים על משרתי קבע כאנשים עם משפחות, נשואים עם ילדים

אראל מרגלית:  זה המיעוט, הרוב זה חבר'ה צעירים, גם בני 30 וכאלה הם צעירים לא נשואים

אראל מרגלית:  הסיכוי שהם ירכשו בבאר שבע בשלב הראשון, הוא נמוך

מיכאל ביטון: 	 מוסכם

מיכאל ביטון:  אין פה ויכוח

אראל מרגלית: מוצאים פתרונות מסוגים שונים

מיכאל ביטון: דיברו על השכרה

אראל מרגלית: נכון, לכן מוצאים פתרונות מסוגים שונים

מיכאל ביטון: אבל אם תעשה קמפוס צעיר כזה בבעלותך? אם תעשה קמפוס צעיר בבעלותך, תראה שיבואו אליו

רז וינטר: ממש עכשיו אנחנו עושים את זה ביחד איתו

מיכאל ביטון: קדימה, סבבה, אנחנו מבסוטים שהנושא הזה מתקדם

מיכאל ביטון:  משרדי ממשלה שלא התבטאו, כן

מיכאל ביטון:  קצר ולעניין, בבקשה

שני ברזי: אני שני ברזי, ממשרד החינוך, אני הסֵיפָה של כולם

שני ברזי:  אתייחס לדבריה של חברת הכנסת שרון, שדיברה על בניית אקוסיסטם

שני ברזי:  זה בדיוק מה שאנחנו עושים

שני ברזי:  בנינו תוכניות לטיפוח ופיתוח המצוינות בתחומי החינוך הטכנולוגי ומקצועות ה-STEM, מחטיבות הביניים

שני ברזי:  במטרה שהם יגבירו את המקצועות הללו בחטיבה העליונה, ישתלבו אחר כך ביחידות הטכנולוגיות שעוברות דרומה, ימשיכו באקדמיה, ימשיכו לעבוד במפעלי ההייטק שיש לנו באזור ויישארו בנגב

שני ברזי:       אנחנו פועלים גם בחינוך הפורמלי וגם בחינוך הבלתי פורמלי

שני ברזי:  בחינוך הפורמלי אנחנו פותחים מגמות טכנולוגיות שרלוונטיות ליחידות שעוברות דרומה

שני ברזי:  אנחנו כרגע בשלב פיתוח לתוכנית ייחודית לשפות הערבית והפרסית, עם אגף המודיעין

שני ברזי:  אנחנו מגדילים את מספר הלומדים בחמש יחידות פיזיקה ביחד עם האקדמיה וצה"ל, כשעתודאים מלמדים את התלמידים שלנו במערכת החינוך

שני ברזי:  אנחנו פועלים להגדלת מספר התלמידים בחמש יחידות מתמטיקה, זה בין תנאי הסף לקבלה ליחידות הטכנולוגיות

שני ברזי:  במקביל אנחנו עובדים גם על תחושת המסוגלות והכישורים האישיים של התלמידים, שכאשר הם יבואו ליחידות הללו, הם יוכלו לדעת איך להציג את עצמם ויאמינו בעצמם ושהם יכולים

שני ברזי:        לצד זה אנחנו עובדים על מהלך של תהליכי חשיפה לתלמידים

שני ברזי:  אנחנו עושים להם סיורים בקמפוס הטר"צים (טרום צבאי), בבסמ"ח, במינהל מעבר צה"ל דרומה, ובאקדמיה

שני ברזי:  סיורים שבהם הם נחשפים ליחידות הללו, למהלך כולו

שני ברזי:  כדי ליישם את כל המהלך שתיארתי, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרבה מאוד ארגונים ועמותות  כמו: "עתידים", "ניצנים", "המרכז לחינוך סייבר" וכמובן, אוניברסיטת בן-גוריון ומוסדות אקדמיים נוספים

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  עוד מישהו? כן

חן קהתי: שלום, חן קהתי ממשרד העבודה

חן קהתי:  קודם כול, לגבי הקידום של הכשרות טכנולוגיות

חן קהתי:  בשיתוף פעולה צמוד עם הרשות לחדשנות, נִבְנָה איזשהו מודל קידום הכשרות טכנולוגיות

חן קהתי:  כבר באוקטובר הקרוב צפויות להיפתח שתי כיתות פיילוט

חן קהתי:  לגבי הסעיף השני, של שוברים לבני ובנות זוג, כרגע כל הפעילות שלנו להכשרת מבוגרים מוקפאת

חן קהתי:  מתקיים איזשהו שיח בין שר הכלכלה לשר העבודה לגבי חלוקת סמכויות

חן קהתי:  בתקופה הזאת כן פעלנו להסרת חסמים כאלה ואחרים שהיו

חן קהתי:  ברגע שהפעילות שלנו תשוחרר, נוכל לממש את ההקצאה במלואה

מיכאל ביטון: מה שדובר פה: אי-בהירות, לא יודעים למי לפנות, זה ייפתר בקרוב?     

חן קהתי: אנחנו מקווים

חן קהתי:  מחר בבוקר צפויה להתקיים ישיבה של מנכ"ל משרד הכלכלה, מנכ"ל משרד העבודה ומנכ"ל משרד ראש הממשלה לגבי חלוקת הסמכויות

מיכאל ביטון: יפה

מיכאל ביטון:  רון, אתה צריך לפתור את זה בהחלטת ממשלה

מיכאל ביטון:  אם הם לא פותרים את זה ביניהם, יינתן תקציב למישהו מסוים והוא יטפל בתקציב

מיכאל ביטון:  או שיביאו הסכמות ובהירות או ש - - -     

אראל מרגלית: בהארכה רשמנו משרד העבודה, זה מה שכתוב

מיכאל ביטון: בסדר

מיכאל ביטון:  יש עוד משרד ממשלתי? כן

רותם שמאי: רותם, המשרד להגנת הסביבה

רותם שמאי:  הסעיף העיקרי שלנו בהחלטה קשור להקמת מרכז DeserTech, מרכז חדשנות לשינויי אקלים בדגש על סביבה מדברית

רותם שמאי:  זה מתקדם כמתוכנן

רותם שמאי:  כמו שקודם ציין משרד הכלכלה, בחודש הבא אנחנו צפויים לצאת לקול קורא משותף עם רשות החדשנות ונוכל ליישם את זה

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  תבקשי מהם לעשות את פרויקט "צבא ההגנה לטבע" של יוסי לשם, הם עושים את זה בכל מקרה אבל לא תמיד יש כסף

מיכאל ביטון:  יש תקציב לצבא ההגנה לטבע?      

זהר אבן דר: כן, בוודאי, צבא ההגנה לטבע

מיכאל ביטון: פרויקט שאנחנו דאגנו לממן אותו

מיכאל ביטון: איתי לבנון, רשות החדשנות, קצר ולעניין

אתי לבני: לא אין לי מה להוסיף מעבר למה שנאמר, תודה

מיכאל ביטון: אבל אתה תהיה מעורב בהחלטות הממשלה?      

אתי לבני: כן, כן, אנחנו מעורבים ביחד עם משרד העבודה, כמו ש - - -      

מיכאל ביטון: תפיקו לקחים מהאירוע הקודם

אתי לבני: בוודאי

מיכאל ביטון: כי אנחנו צריכים להשקיע בהון האנושי הקיים, לא לייבא אותו ולחפש אותו אחר כך

מיכאל ביטון:  אוסנת רווה, משרד התרבות, בזום

מיכאל ביטון:  בבקשה אוסנת, קדימה

אוסנת רווה: שלום

אוסנת רווה:  אוסנת, ממשרד התרבות והספורט

אוסנת רווה:  אנחנו מימשנו את התקציב

אוסנת רווה:  כל הרשויות הגישו בקשות, אנחנו מממשים כיוזמה ובאמצעות תקנת סל"ע, סל תרבות עירוני

אוסנת רווה:  מתוך תפיסה ומחשבה שתהיה איזושהי פלטפורמה עתידית שיכולה להימשך

אוסנת רווה:  כמובן, שנשמח אם תהיה החלטת המשך

אוסנת רווה:  אני מאמינה שהשר שלנו,  שרואה בזה חשיבות גדולה, יעשה כל מאמץ לקיים

אוסנת רווה:  אני רוצה להגיד תודה ולמרות שאני בסוף, גם בהחלטות ממשלה התרבות בסוף, ברור שאנחנו חלק בלתי נפרד מההגדרה של איכות חיים, וצורך חיוני

אוסנת רווה:  תודה רבה

מיכאל ביטון: בפעם הבאה אני חושב שמשרד התרבות צריך להיות הרבה יותר בהתחלה

מיכאל ביטון:  בפעם הבאה שתהיה ישיבת מעקב ותבואי לכאן, ניתן לך לדבר מהראשונים

אוסנת רווה: תודה רבה

מיכאל ביטון: תרבות משנה את פניה של הקהילה

אוסנת רווה: נכון, תודה

מיכאל ביטון: עשינו את זה בירוחם, בכמה יוזמות תרבות שינינו את פניה

אוסנת רווה: ופסטיבלים מדהימים

אוסנת רווה:  נכון, תודה רבה

מיכאל ביטון: לא רק פסטיבלים, מוסדות, גופים

מיכאל ביטון:  באר שבע גם קפצה מדרגה, תיאטרון באר שבע

אוסנת רווה: מאוד, נכון

מיכאל ביטון: תיאטרון הפרינג', להקות ועניינים

מיכאל ביטון:  היום הקימו בבאר שבע תיאטרון בובות, יש פאבים

אוסנת רווה: המחשבה היא שהרשויות יודעות מה צריך לעשות לתושבים שלהן

מיכאל ביטון: יש סצנה, כדאי לכם לבוא, כל המודיעין, יש מה לעשות

מיכאל ביטון:  אורית שגיא, מינהל המעבר דרומה, משרד הביטחון

אורית שגיא: אורית שגיא, חטיבת מרכז המידע

אורית שגיא:  מינהל המעבר דרומה, במשרד הביטחון

אורית שגיא:  משפט

אורית שגיא:  במסגרת 625 התחלנו פעילות בהקשרים הרכים, בנושא שאנחנו קוראים לו: קהילה

אורית שגיא:  הרבה שנים הוא היה משהו אמורפי שלא כל כך ידענו איך לאכול ולעכל אותו

אורית שגיא:  אבל אני רוצה להגיד שאני בתחושה שסוף-סוף עשינו כאן פריצת דרך

אורית שגיא:  איפה פריצת הדרך? קודם כול, בשיתוף הפעולה בין המשרדים, המשרד לפיתוח הנגב והגליל, משרד הרווחה, המשרד לשוויון חברתי

אורית שגיא:  יצרנו שיתוף פעולה מרחבי עם אשכול הנגב המערבי ואשכול הנגב המזרחי, כמי שמייצגים את הרשויות המקומיות

אורית שגיא:  בנינו מודל עבודה אזורי, גייסנו רכזי צמיחה דמוגרפיים מחדש, כדי לייצר תוכנית לקליטה של המשפחות – שגם חבר הכנסת שוסטר, דיבר עליה קודם – שהיא סופר קריטית וחשובה

אורית שגיא:  אנחנו עושים את זה עכשיו גם עם העיר באר שבע

אורית שגיא:       נכון להיום, מיצינו את תקציב 625

אורית שגיא:  עדיין אין לנו את ההחלטה החדשה, אנחנו לא יודעים מה יעלה בגורל הדבר הזה מפאת סוגיית התקציב החדש שאושר עכשיו, לאחרונה

אורית שגיא:  אני רוצה להגיד שזה משהו שחשוב לראות איך מקדמים אותו

אורית שגיא:  אנחנו מביאים מודלים חדשים שלמדנו, מהעולם כולו וגם בארץ, וחשוב מאוד שנרוץ איתם קדימה

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון

מיכאל ביטון:  ראשית, היה פה דיון טוב ורציני

מיכאל ביטון:  הייתה פה נוכחות טובה של משרדי הממשלה, זה לא קורה בכל יום

מיכאל ביטון:  אני מודה מאוד ומעריך את כל משרדי הממשלה שהגיעו לכאן, נכחו ואמרו דברים משמעותיים

מיכאל ביטון:       שנית, צריך עין טובה

מיכאל ביטון:  קרו פה דברים דרמטיים וגדולים בהיסטוריה של מדינת ישראל

מיכאל ביטון:  יש אִמְרָה ידועה של בן-גוריון משנות ה-50, שהוא מדמה שיום אחד כל האקדמיה, הלמידה וההדרכה של צה"ל יגיעו לנגב

מיכאל ביטון:  הוא אמר את זה בשנות ה-50

מיכאל ביטון:  באותה שנה הוא גם אמר שהוא מדמה את ירוחם, שהייתה מעברה של 200 אנשים, כיישוב של 10,000 איש

מיכאל ביטון:  ירוחם הגיעה ל-10,000 תושבים ב-2014

מיכאל ביטון:  גם עיר הבה"דים הגיעה  ביחד עם ירוחם, פחות או יותר ב-2014

מיכאל ביטון:  מתי היא אוכלסה? ב-2014? ב-2015?      

זהר אבן דר: 2016-2015

מיכאל ביטון: לחזון לוקח 50 שנה, 70 שנה, אבל הוא מתממש וכולנו בעין טובה על העשייה של כלל משרדי הממשלה

מיכאל ביטון:       יש שני דברים מיוחדים בהחלטות הממשלה, של 546 שהפכה ל -625

מיכאל ביטון:  גם היא גדלה קצת מלמטה, כי אנחנו באנו ואמרנו לממשלה: אם אתם תבנו בסיס סגור שאין לו קשר אלינו או שלא נערך לקלוט אותו, לא יקרה כלום

מיכאל ביטון:  אז נתנו לנו כסף לעשות דיור, לעשות חינוך, לשפר את הערים ולהתכונן ולשלב את העובדים שלנו

מיכאל ביטון:  בעיר הבה"דים עובדים מאות תושבים מירוחם, מדימונה ומבאר שבע

מיכאל ביטון:  עיר הבה"דים חיזקה את הכלכלה של ירוחם

מיכאל ביטון:  במאבק והסכמות, היא הפכה בסוף לתחום שיפוט של ירוחם

מיכאל ביטון:  קמ"ג ונבטים הפכו לתחום שיפוט של דימונה, אבל עם הסכם חלוקה שמיטיב עם כולם, גם עם הרשויות היהודיות וגם עם הרשויות הבדואיות

מיכאל ביטון:       זאת אומרת שהדבר הזה תורם לצמיחה ולשגשוג אם עושים אותו נכון

מיכאל ביטון:  וההחלטות האלה: אחת, היו נכונות כי הן עלו מהשטח

מיכאל ביטון:  שתיים, הממשלה שיתפה פעולה, הרבה משרדים ביחד

מיכאל ביטון:  אי-אפשר לעשות את המהלך הזה כשכל משרד לבדו

מיכאל ביטון:  אי-אפשר להתקדם בבינוי והקמה, כשמשרדי התכנון, הפנים, התשתיות והכלכלה לא מדברים אחד עם השני

מיכאל ביטון:  כנ"ל בחינוך: משרד המדע, משרד החינוך, החברה למתנ"סים, הרבה מאוד גופים רלוונטיים

מיכאל ביטון:  וכמובן, הבסיסים ומרכזי הדרכה

מיכאל ביטון:  אלה דברים טובים ויש לנו עין טובה

מיכאל ביטון:       עם הפנים לעתיד:     

מיכאל ביטון: הוועדה דורשת מכל העוסקים בעליית בסיסי צה"ל לנגב – אתם שמים לב שאמרתי, גם בהתחלה, עלייה ולא ירידה? הנגב הוא מקום שעולים אליו, לא יורדים

מיכאל ביטון:  רמת נגב היא בגובה 600 עד 800 ו-900 מטרים, וגם עולים אלינו, אנחנו לא מרגישים נחותים

מיכאל ביטון: את זה אי-אפשר יהיה לתקן ללא השקעות בשנים הללו

מיכאל ביטון:  חינוך אי-אפשר לעשות בשנה אחת

מיכאל ביטון:  רק מי שישקיע עכשיו חמש שנים בחינוך, יקצור פירות של הון אנושי זמין כשיפתחו את הדלת של הבסיסים

מיכאל ביטון: טל שיצאה מפה בנסיבות אישיות, לקחה על עצמה לזמן את הדיון הזה

מיכאל ביטון:  אני מבקש שהוא יתקיים תוך חודש-חודשיים מהיום, בזמן שנקבע אותו, אצלכם, עם הגורמים שסיכמנו

מיכאל ביטון: לגבי רציפות דיברנו

מיכאל ביטון:  ההחלטה צריכה לייצר מצב שהפעילות לא נפגעת וההיבטים שדורשים רצף נמשכים

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לעודד את התכנון המפורט של שלוחת הרכבת מבאר שבע לליקית

מיכאל ביטון:  להאיץ את התכנון הזה ולבחון את האמירה של נתיבי ישראל שבהשקעה מוגדלת של כספי תכנון ניתן יהיה לבצע תהליך מהיר יותר, ולקצר בשנתיים את לוחות הזמנים של הגעת רכבת כזאת

מיכאל ביטון:      האמירה הזאת היא דרמטית, אם היא מבוססת ויש לה אחיזה

מיכאל ביטון:  זה דורש ממך, רון, לבדוק שלא הפסדנו פה שנתיים מיותרות בגלל היעדר כספי תכנון

אראל מרגלית: בהקשר הזה, אם אפשר, אני מזהה שחוסר ההכרעה לגבי הפתרון הטכנולוגי עשוי לעכב מאוד את כל הנושא הזה

אראל מרגלית:  זה כבר לפתחה של השרה

מיכאל ביטון: אני מבקש מהתחבורה לספק לוועדה בתוך חודשיים מכתב על בחירת החלופות הטכנולוגיות, האצת הדיון, וההכרעה בנושא הזה

מיכאל ביטון:  לתת לנו תשובה על הנושא הזה בתוך חודשיים

מיכאל ביטון: אנשים לא יבואו לנגב בלי שנשפר את הבריאות ואנחנו רוצים תיעדוף בלימודים לתושבי הנגב כי הם נשארים

מיכאל ביטון:  רוב אלה שלומדים רפואה בבן-גוריון והם לא בני הנגב, עוזבים

מיכאל ביטון:  רוב בני הנגב שלמדו רפואה בנגב, נשארים

מיכאל ביטון:  חייבים למצוא פתרון לדבר הזה

מיכאל ביטון:  גם אם המל"ג נגד, תעגנו את זה בהחלטת הממשלה

מיכאל ביטון: זה יהיה במושב הבא, בעזרת השם

מיכאל ביטון:  יש לכם מספיק זמן, זה יהיה באזור ספטמבר

מיכאל ביטון:  שם נקבל תשובות על החלטת הממשלה: איך היא נראית, החסמים שעלו פה, הגדלת ההיבטים הלימודיים-חינוכיים

מיכאל ביטון:       אני אומר לצבא ולמשרד הביטחון: זו לא אחריות רק של משרד החינוך להשקיע בחינוך

מיכאל ביטון:  הבת שלי ב-81 והיא הלכה להתנדב בבת ים

מיכאל ביטון:  זה סבבה, אבל אני צריך שקציני 81 יהיו בדימונה ואני לא מצליח לעשות את זה

מיכאל ביטון:  הבנת את הבעיה? לבת ים יש אתגרים סוציו-אקונומיים, זה טוב שיהיו מתנדבים בבת ים

מיכאל ביטון:  אם רוצים בארבע השנים האלה לייצר זיקה בין 81 ו-8200 ל-30 תיכונים, זיקה אמיתית, שבועית

מיכאל ביטון:  אם יש להם, למשל, 200-100 חבר'ה מהנגב והם לא יכולים לשלוח אותם להתנדב בתיכון במהלך השבוע, יגידו להם להגיע ביום ראשון

מיכאל ביטון:  "ראשון מודיעין בתיכון" מ-08:00 עד 12:00, ושיגיעו לבסיס ב-14:00

מיכאל ביטון:  במקום נסיעות, במקום עניינים, לייצר ראשון כזה, שתלמידי מודיעין מהנגב באים לתיכונים ורק אז הולכים לבסיס

מיכאל ביטון:  לא צריך הסעות, אין בעיות של שינוע ובזבוז זמן

מיכאל ביטון:      אני שוב מודה לכם על הנוכחות, על הרצינות ועל הדיון מעמיק

מיכאל ביטון:  תדעו שאנחנו גאים במה שעשיתם ובמה שתעשו, גם כשאנחנו שואלים שאלות קשות

מיכאל ביטון:  תפקידנו לדחוף את העגלה קדימה ולשים זרקור גם על נושא כואב שבקונפליקט וצריך לגמור ולהכריע אותו

מיכאל ביטון:  זה תפקידנו כחברי הכנסת, תודה רבה לכולם