ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 45, 2023-05-16 00:00

יוסף טייב: צוהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט, כ"ה באייר התשפ"ג, 16 במאי 2023, בנושא: יוזמות חינוכיות לקשר בין תלמידים ואזרחים ותיקים, לציון היום המיוחד 
"והדרת פני זקן"

יוסף טייב:  בקשה לדיון מחבר הכנסת ישראל אייכלר, יושב-ראש ועדת הרווחה

יוסף טייב:       לא צריך לפרט את החובה שלנו כחברה ובוודאי גם החובה שהצטווינו על ידי התורה, לכבד את הזקנים, את המבוגרים

יוסף טייב:  ככל שנכבד יותר את הדור הקודם, נהיה מוכנים יותר לדור העתיד

יוסף טייב:  לצערי, אנחנו לא עושים מספיק כדי לחנך את ילדינו

יוסף טייב:  אני יכול להגיד שאני באופן אישי מקפיד מאוד עם ילדי על הסיפור הזה

יוסף טייב:  הייתי מצפה שבמסגרת חינוכית – לא משנה אם זו הפורמלית או הבלתי פורמלית – כמדינה, כארגוני נוער, כתנועות נוער, כבית ספר פורמלי ובלתי פורמלי בשעות ההפסקה או באיזושהי פעילות, היינו מכניסים את הנושא הזה בצורה מסיבית יותר

יוסף טייב:  יחד עם זאת ישנם פרויקטים קיימים ויוזמות ברוכות וטובות שנעשות, ואני רוצה לברך על כך

יוסף טייב:      משרד החינוך, מי מציג לנו את התוכנית?     

חנה ארז: אני ממונה חינוך חברתי-קהילתי

יוסף טייב: חנה, בבקשה

חנה ארז: (מקרינה מצגת)     אנחנו מחלקים את העבודה עם הגיל השלישי לכמה ערוצים

חנה ארז:  מה שאציג – והחברות שנמצאות איתי ימשיכו וישלימו את הדברים – אלה תוכניות שמתקיימות במערכת החינוך ופועלות מבית הספר היסודי ועד החטיבה העליונה, במסגרת מוסדות החינוך הפורמליים והבלתי פורמליים

חנה ארז:      נכון לעכשיו יש כ-60,445 תלמידים שפעילים באופן קבוע בשני ערוצים מרכזיים עם הגיל השלישי

חנה ארז:  בגיל היסודי יש תוכנית שנקראת "קשר בין-דורי" שמשולבת עם המשרד לשוויון חברתי

חנה ארז:  היא מתקיימת גם ביסודי וגם בעל-יסודי כשביסודי המשרד מתקצב לטובת הנושא 13 ימי הדרכה בארץ, יחד עם בית התפוצות

חנה ארז:  המטרה היא לאסוף ולאגור סיפורי מורשת לדורות הבאים כחלק מהחיבור בין עולם המבוגרים לעולם הצעירים וכחלק מחיזוק והידוק הקשר ומשמעות הקשר

חנה ארז:       אותה תוכנית מתקיימת גם בחטיבה העליונה שבה יש תוכנית שמשרד החינוך מעביר ונקראת "התפתחות אישית ומעורבות חברתית"

חנה ארז:  אומנם היא תוכנית מא' עד י"ב אבל בגילאי י' עד י"ב היא תוכנית חובה לתעודת הבגרות, לכן כל התלמידים בכל שלוש שכבות הגיל האלה, פעילים במסגרות רבות מאוד, בין היתר גם בערוצים שקשורים בגיל השלישי

חנה ארז:       ההתפלגות: בכיתות י' עד י"ב 38,000, כמעט מחצית מסך כול התלמידים שפעילים בתחום

חנה ארז:      אעבור למסלולים שקיימים בנושא במשרד החינוך

חנה ארז:  יש לנו שני ערוצים של תוכניות:      תוכניות שמבוססות על הדדיות – "פעיל בכל גיל"

חנה ארז:  הנחת העבודה מתוך התוכניות האלה היא שלעולם הגמלאים יש הרבה מה לתרום לנוער, לא פחות מאשר הנוער תורם להם, ואלה פעולות משותפות לטובת נושא או משהו אחר

חנה ארז:  רק כדוגמה "חברים לעת זקנה" של עמותה בשם "מטב", שנתמכת על ידינו ומקבלת אישור לעבודה

חנה ארז:  המבוגרים יחד עם בני הנוער מטפלים בבעלי חיים כחלק מהתנדבות משותפת, חלק מהעצמה משותפת

חנה ארז:      תוכניות תרומה ושירות לזקן – אלו תוכניות תמיכה של נוער או ילדים בעולם המבוגרים

חנה ארז:  ובתוכניות האלה, שיש אלפים שלהן, אני רוצה להזכיר תוכנית אחת שמופיעה פה ונקראת "סבבתא"

חנה ארז:  "סבבתא" זו תוכנית שנולדה בתקופת הקורונה על ידי שני בני נוער שזיהו בעיה מורכבת מאוד של בדידות גם שלהם וגם של המבוגרים

חנה ארז:  הם החליטו לפתוח סוג של תנועת נוער, כמו "כנפיים של קרמבו", ולתמוך בכל צורך שעולה בעולם המבוגרים, כחברים

חנה ארז:  כתוצאה מהסבבתא שהתחיל עם 100 בני נוער - - -     

יוסף טייב: זו תנועת נוער או ארגון נוער?     

חנה ארז: ארגון נוער

יוסי גמליאל: לא, הוא לא מוכר

חנה ארז: לא, הוא לא מוכר כי הוא לא ביקש תמיכה, אבל הוא קיים היום באלפים בכל הארץ והולך ומתרחב

חנה ארז:  הכול יצירה של בני נוער בכיתה י"א, שזיהו את הצורך הזה

יוסף טייב: כמה חניכים?     

חנה ארז: בארגון הזה יש כ-6,000 חניכים בכל הארץ נכון לעכשיו, שזה הרבה מאוד

חנה ארז:  הם פעילים עם הרבה מאוד מבוגרים, שהם מאתרים אותם לאו דווקא דרך הרווחה

חנה ארז:  הם מאתרים אותם בשכונות, בבניינים

חנה ארז:  הם דופקים בדלת כחלק מפעילות שהם עשו יחד עם העמותות שעוסקות בסיפור של - - -     

יוסף עטאונה: גם בחברה הערבית?     

חנה ארז: אני לא יודעת לגבי החברה הערבית אבל מוכנה לבדוק את העניין הזה, בסדר?     

יוסף טייב: חשוב

יוסף טייב:  אני אשמח לקבל את הנתון הזה, מה קורה במגזר הערבי

חנה ארז: נבדוק את זה וניתן תשובה

חנה ארז:       לגבי סיירת 28, זו אותה סיירת שאני מניחה שכולם מכירים

חנה ארז:  אם לא, אלה בני נוער שמלווים את המבוגרים לקבל את דמי הביטוח הלאומי שלהם כדי להגן עליהם בגלל שהיו הרבה מאוד תקיפות של מבוגרים שהגיעו לבתי הדואר

חנה ארז:  הם פשוט משמשים כפקחים ומפקחים, עוזרים אישיים ושומרים

חנה ארז:      אלה התוכניות הקיימות כרגע עם הקשישים או למען הקשישים, המבוגרים

חנה ארז:  אני משתמשת בכל המושגים כדי שלא יגידו שמושג אחד הוא לא טוב

חנה ארז:      מפה אני רוצה לעבור לתומכי הוראה

חנה ארז:  פרי עראמי, בבקשה

פרי עראמי אדרי: שלום, צוהריים טובים, אני מנהלת את האגף לתומכי חינוך והוראה במשרד החינוך

פרי עראמי אדרי:  אנחנו מדברים על משהו קצת שונה ממה שחנה הציגה

פרי עראמי אדרי:  אנחנו מדברים על תומכי הוראה בכלל, חלק מהם גמלאים

פרי עראמי אדרי:  מי הם תומכי ההוראה? תומכי ההוראה הם כל מי שמגיעים למערכת החינוך, נותנים מזמנם ולא מקבלים שכר

פרי עראמי אדרי:  הם לא חלק מהמועסקים, אבל חלקם זה השירות הלאומי והשירות האזרחי, מורות חיילות והרבה מאוד סטודנטים ומתנדבים

פרי עראמי אדרי:      היום נדבר על מתנדבים גמלאים

פרי עראמי אדרי:  אנחנו מדברים על כ-8,200 גמלאים שמגיעים למוסדות החינוך

פרי עראמי אדרי:  באופן כללי אנחנו מדברים על חינוך לגילוי סולידריות, ערבות הדדית, אכפתיות וגילוי אזרחות פעילה

פרי עראמי אדרי:  כמו כן על כניסה של הגמלאים ליום לימודים רציף

פרי עראמי אדרי:  זאת אומרת בעיקר על החינוך הפורמלי

פרי עראמי אדרי:       המשרד תומך, באמצעות תקנת תמיכות בפעילות העמותות שמפעילות גמלאים בחינוך

פרי עראמי אדרי:  בשנה שעברה תמכנו באמצעות תקנות התמיכות ב-1

פרי עראמי אדרי: 5 מיליון שקלים בחלוקה לאותן עמותות

פרי עראמי אדרי:  היחידה שלי קיימת ארבע שנים, ובמהלך השנים האחרונות פיתחנו יחידות הוראה שמונגשות לאותם תומכים גם באמצעות העמותות אבל גם באופן ישיר, לרשויות

פרי עראמי אדרי:  וכן פיתחנו מערכת שקולטת אנשים שמעוניינים להיכנס למערכת החינוך כתומכי חינוך והוראה

פרי עראמי אדרי:      אנחנו פועלים בכל שכבות הגיל ובכל המגזרים, במגזר היהודי וכמובן גם במגזר הערבי

פרי עראמי אדרי:  אומנם בקורונה הייתה ירידה, אבל אנחנו מרגישים שהמספרים הולכים וגדלים

פרי עראמי אדרי:       כחלק מהביקורים שלי, ביקרתי אתמול בקריית ביאליק ופגשתי מערך מקסים של למעלה מ-300 מתנדבים רק בעיר קריית ביאליק

פרי עראמי אדרי:  כולם משולבים באופן מעורר השראה עם מערך סדור של הכשרה, ליווי, השמה וקליטה, בתוך מוסדות החינוך

פרי עראמי אדרי:      יש כל מיני מיזמים שאנחנו מדברים עליהם

פרי עראמי אדרי:  ככלל, אנחנו תופסים את האוכלוסייה המבוגרת ככזו שיש לילדים שלנו הרבה מה ללמוד ממנה

פרי עראמי אדרי:  במקום הזה אנחנו מנסים כל הזמן לזהות את היכולת של האדם המבוגר מול הצורך של הילדים

פרי עראמי אדרי:  יש כל מיני דוגמאות, למשל: אם הוא מגיע ממקום של אקדמיה אז ידענו לצוות אותו לתלמידים ספציפיים מאוד בעבודות חקר; אם הוא מגיע ממקום של ידע באנגלית ורקע בשפה האנגלית, נחבר אותו גם בהגעה פיזית לבית הספר ולעיתים במיזמים מרחוק כמו שעשינו בקורונה והמשכנו איתם

פרי עראמי אדרי:       בשורה התחתונה, אנחנו מרגישים שהתלמידים שלנו נשכרים מהקשר הזה אבל גם הגמלאים נשכרים ממנו

פרי עראמי אדרי:  אנחנו רואים שהם מגיעים באופן רציף לבית הספר ולא מפספסים, הם מקבלים את המערכת של הכיתה, מודיעים להם אם יש טיול וכולי

פרי עראמי אדרי:  הדבר הכי יפה הוא לראות איך הילדים מחכים להגעה שלהם

פרי עראמי אדרי:  הגמלאים משולבים בכל שגרת היום בבית הספר: נכנסים לחדר המורים, יושבים איתם, בטקסים

פרי עראמי אדרי:  בקורונה שמענו סיפורים על זה שתלמידים הגיעו לבתים של הגמלאים לכבד אותם ולראות מה איתם

פרי עראמי אדרי:  אנחנו מרחיבים את הפעילות הזאת

פרי עראמי אדרי:      בשקף האחרון שמתי כמה שמות של עמותות שאנחנו פועלים איתן ופועלים בעזרתן

פרי עראמי אדרי:  כל עמותה פה היא עולם ומלואו ביצירה של יוזמות חינוכיות

פרי עראמי אדרי:      אעביר את רשות הדיבור למירב שתדבר על סיפור התמיכה בגני הילדים

מירב לונה תורג'מן: אני הממונה על גני הילדים במשרד החינוך

מירב לונה תורג'מן:  פרי הזכירה קודם את התוכניות של תומכי ההוראה

מירב לונה תורג'מן:  זו אחת התוכניות המפוארות שפועלת הרבה שנים בגני הילדים ונקראת "זה"ב בגן" שמופעלת על ידי "באים לטוב"

מירב לונה תורג'מן:  יש לנו כ-1,300 מתנדבים, ב-72 רשויות, שמגיעים באופן קבוע לגני הילדים, עוסקים בחינוך לזהירות בדרכים ומקבלים הכשרה מדויקת מאוד

מירב לונה תורג'מן:  כלומר למתנדבים האלה יש קבוצות שבהן מגיעים אליהם ומכשירים אותם: מה זה גני ילדים, איך מתנהלים עם ילדים, כי זה גיל ייחודי

מירב לונה תורג'מן:  זה מערך מפואר שאנחנו גאים בו

מירב לונה תורג'מן:      מעבר לזה קיימות תוכניות ויוזמות בגני הילדים

מירב לונה תורג'מן:  הגיל הזה הוא הגיל שהכול מתחיל בו והכול קורה בו

מירב לונה תורג'מן:  אנחנו מאמינים שהקשר הזה עם הזקנים, עם המבוגרים, אם הוא יתקיים בצורה טבעית ובסביבה שיש לה הקשר טוב ונעים, אז הילדים יצמחו לתוך העולם הזה עם ערכים

מירב לונה תורג'מן:  יש כאן כמה דוגמאות מגוונות אבל הדבר המשותף לדוגמאות האלה זה החינוך הערכי

מירב לונה תורג'מן:  זה הדבר שהוא הבסיס בכל התוכניות האלה: חינוך לערבות הדדית, נתינה, שייכות וזהות שהם חלק מהקהילה שהגנים נמצאים בה

מירב לונה תורג'מן:       היוזמות הראשונות ותיקות מאוד: "סבתא גן", "סבא גן", אלה באמת יוזמות שהן פרי שיתוף פעולה של גן ילדים עם זקן או מבוגר במרחב

מירב לונה תורג'מן:  במסגרת היוזמה הזאת מגיעים הזקן או הזקנה ליום לימודים קבוע בשבוע בגן

מירב לונה תורג'מן:  יש חשיבות לעובדה שזה יום קבוע כי במהלך הזמן, כמו שפרי אמרה, הילדים כבר מחכים ליום הזה וברור להם שמגיע איש צוות נוסף

מירב לונה תורג'מן:  אני בכוונה אומרת "איש צוות", כי הם הופכים להיות חלק משמעותי בשגרה של הגן

מירב לונה תורג'מן:  במשחק, בקריאת סיפורים - הם משתלבים כחלק מהצוות בגן

מירב לונה תורג'מן:  יפה לראות, במקרים שבהם זה מצליח, איך הילדים תופסים בצורה טבעית את הזקן או הזקנה, המבוגר או המבוגרת כעוד דמות משמעותית בגן

מירב לונה תורג'מן:       "84" – בנובמבר אשתקד צולמה תוכנית בשיתוף פעולה עם כאן 11

מירב לונה תורג'מן:  היא תועלה לאוויר בקרוב

מירב לונה תורג'מן:  במסגרת התוכנית הזאת היה שיתוף פעולה בין כאן 11 למשרד החינוך והוקם גן ילדים בבית אבות "משען"

מירב לונה תורג'מן:  שוב, המטרה הייתה להראות את הדבר הטוב והטבעי, שמתרחש שם

קריאה: הם מבקרים שם?     

מירב לונה תורג'מן: עדיין, נכון

קריאה: הוא לא הוקם שם, הם מבקרים שם

מירב לונה תורג'מן: הוקם גן מאולתר

חיים קרני: לצורך התוכנית

מירב לונה תורג'מן: לצורך התוכנית, זה לא גן טבעי כמו שהיינו רוצים

מירב לונה תורג'מן:  המטרה הייתה להראות אינטראקציה חיובית ומקבלת

מירב לונה תורג'מן:  אנחנו כמשרד, כמובן, עקבנו אחרי מה שקורה לילדים, עם איזה חוויות הם חוזרים

מירב לונה תורג'מן:  יש למה לצפות בתוכנית הזאת, בהחלט מחמם את הלב

מירב לונה תורג'מן:  שוב, מתוך כוונה להראות לחברה שהאירוע הזה הוא אירוע חיובי

מירב לונה תורג'מן:      "גנים בקהילה" – זו תפיסה חינוכית שאנחנו עובדים קשה להנחיל אותה

מירב לונה תורג'מן:  בתפיסה של קהילתיות גן נטוע בקהילה שלו וצריך לייצר קשרים רחבים כמה שיותר עם גורמים שונים בקהילה, קוראים לזה "יהלומים תרבותיים"

מירב לונה תורג'מן:  כחלק מהתפיסה הזאת גנים מייצרים קשרים עם בתי אבות או מועדוניות – אנשים מבוגרים בקהילה

מירב לונה תורג'מן:  הם יוצרים תוכנית עבודה שנתית, זאת אומרת לא פעם בשנה

מירב לונה תורג'מן:  מדברים פה על תוכנית מסודרת של מפגשים, יש סדירויות ושגרות, חוגגים ימי הולדת יחד, חגים, אירועים, טקסים

מירב לונה תורג'מן:  לוקחים כל מיני פרויקטים משותפים, כמו יצירת שוק למכירה של דברים שהם מכינים יחד, יש לנו מקהלות משותפות

מירב לונה תורג'מן:  יש יוזמות רבות מאוד

מירב לונה תורג'מן:       התוכנית האחרונה שאספר עליה זו תוכנית שאנחנו בסיום הכתיבה והתכנון שלה, ותצא לפועל בשנה הבאה

מירב לונה תורג'מן:  זו תוכנית במסגרת התוכנית של משרד החינוך "ספריית פיג'מה" – מַכְּתָבַּת אַלפַאנוּס, תוכנית שמובלת במשרד החינוך כעשור

מירב לונה תורג'מן:  לטובת מי שלא מכיר, זאת אחת התוכניות המפוארות של המשרד

מירב לונה תורג'מן:  במהלך החודש מגיע ארגז ספרים לגני הילדים, הגננת קוראת לילדים את הספר ובסוף החודש כל ילד מקבל אותו הביתה

מירב לונה תורג'מן:  כך הספרייה הביתית מועשרת בשמונה ספרים בשנה

מירב לונה תורג'מן:  בכל שנה בבחירת הספרים, יש ספר אחד לפחות שמדבר על הקשר הבין-דורי ומעודד אותו, שמסתכל על ערכים

מירב לונה תורג'מן:  המכנה המשותף של הספרים הוא שיח ערכי

מירב לונה תורג'מן:  כך כל שנה מקבלים הילדים ספר שעוסק בנושא

יוסף טייב: מירב, התוכנית הזו עובדת גם בגנים במגזרים החרדי והערבי?     

מירב לונה תורג'מן: במגזר הערבי – כלל הגנים בחברה הערבית, היא נקראת מַכְּתָבַּת אַלפַאנוּס, ומגיעה

מירב לונה תורג'מן:  במגזר החרדי – אנחנו בתהליכים מכיוון שיש קושי לבחור ספרים מותאמים

יוסף טייב: יש צפי לכניסת התוכנית? אני מבין שהשנה, זאת אומרת בספטמבר, התוכנית בטח כבר תפעל במגזר הכללי

מירב לונה תורג'מן: היא פועלת כבר למעלה מעשור

יוסף טייב: דיברת עכשיו על התוכנית האחרונה שאתם באמצע כתיבתה

מירב לונה תורג'מן: החדשה, כן

מירב לונה תורג'מן:  כל מתנדב יקבל חבילת ספרים כולל פעילויות

יוסף טייב: מתי התוכנית הזאת תתחיל לפעול? בספטמבר?     

מירב לונה תורג'מן: הפעם הראשונה שיגיעו הספרים לגן תהיה בערך בנובמבר, היא תתחיל לפעול עם המתנדבים

יוסף טייב: עד נובמבר אפשר לצפות שזה יפעל גם במגזר החרדי? יש לנו בכל זאת כמעט חצי שנה לטפל בנושא הספרים, אני מוכן לעזור בנושא

מירב לונה תורג'מן: אשמח כי יש לנו דיונים לגבי הספרים שיכולים להיכנס

מירב לונה תורג'מן:  אבל אלה לא חייבים להיות הספרים של התוכנית הזאת אלא ספרים אחרים

יוסף טייב: אין לי ספק שחבר הכנסת אייכלר יעזור למצוא את הספרים, נפעל יחד

מירב לונה תורג'מן: בהחלט כן, כל מתנדב יקבל ספרים

מירב לונה תורג'מן:  מצעד הספרים – אני אשמח, יש לנו - - -     

יוסף טייב: אם יש בעיות נוספות נשמח לפתור גם אותן

יוסף טייב:  אתגרים, לא בעיות

מירב לונה תורג'מן: תארו לכם שכל מתנדב מקבל תיק ספרים עם ספרים שהם שלו, עם פעילויות מוצעות

מירב לונה תורג'מן:  הספרים האלה גם הולכים הביתה, המזוודה הזאת מטיילת

מירב לונה תורג'מן:  זהו, זו הייתה דוגמה קטנה מכל מה שמתרחש

סימון דוידסון: איחרתי קצת, סליחה

סימון דוידסון:  דיברתם על הנושא של הגיל השלישי בבתי הספר?     

יוסף טייב: כן

פרי עראמי אדרי: בדיוק על זה

יוסף טייב: הייתה פה פריסה

יוסף טייב:  משרד החינוך אני רוצה להגיד, כשהתחלתי את הדיון אמרתי לכם שאני לא יודע כמה תוכניות קיימות במשרד, אבל באמת הופתעתי

חנה ארז: אני רוצה לחדד ולהוסיף עוד משהו ובזה לסיים

יוסף טייב: רק ברשותך, חבר הכנסת אייכלר, ביקש את הדיון הזה

יוסף טייב:  נעתרתי למרות שידעתי שהולך להיות גם לילה ארוך וגם יום עמוס

יוסף טייב:  הוא ביקש גם בוועדות נוספות ולכן הוא צריך להסתובב בין הוועדות

סימון דוידסון: לפני שהוא מדבר, אני חייב לספר לך סיפור לגבי אייכלר, יהודית תאהב את הסיפור הזה

יוסף טייב: השאלה האם אייכלר יאהב

סימון דוידסון: זכיתי לצאת עם הרב אייכלר למשלחת להונגריה והייתי איתו ארבעה ימים

סימון דוידסון:  לא הכרתי אותו מספיק, אני רוצה להגיד לכם שזכיתי להכיר אדם מדהים, מכיל

סימון דוידסון:  מכיל בכלל, לא רק את הנקודה שלו כאדם חרדי אלא את הסביבה

סימון דוידסון:  היה לי כל-כך מעניין ומלמד, למדתי כל-כך הרבה

סימון דוידסון:  אייכלר יישר כוח, הובלת משלחת מדהימה וייצגת מדינת ישראל בכבוד גדול מאוד

ישראל אייכלר: תודה רבה חבר הכנסת דוידסון, עשית פה חיים שכאלה

סימון דוידסון: זה היה קצר, אני יכול להאריך הרבה יותר

סימון דוידסון:  מי אמר שיש עתיד והחרדים לא חיים ביחד?     

ישראל אייכלר: דוידסון, אתה יודע שלפי החוק אני כבר קשיש?     

סימון דוידסון: אתה צעיר

ישראל אייכלר: באתי לפה ליום "והדרת פני זקן" שיזמנו בכל הוועדות שהסכימו

ישראל אייכלר:  בוועדה שלי היה דיון אחד ועכשיו יש דיון נוסף, ואמרתי שאני חייב הפסקה כדי לכבד את חבר הכנסת יוסף טייב, הוא דמות חינוכית בפני עצמה

ישראל אייכלר:       גם חבר הכנסת דוידסון הוא דמות, לא רק בתחום הספורט

ישראל אייכלר:  הוא שימח את כל האורחים שנפגשנו איתם כשהוא התחיל לדבר על ספורט ב - - - הונגריה, הם אוהבים את זה מאוד

ישראל אייכלר:  אבל הוא ריגש אותם, עד כדי דמעות, בסיפור האישי שהוא סיפר על ההורים שלו ניצולי השואה ועל המקום שממנו הוא בא בליטא

ישראל אייכלר:  למרות שהוא בא בגיל שנה בלבד, הוא סופר ישראלי

יוסף טייב: כמעט צבר

ישראל אייכלר: חבר הכנסת יוסף טייב, הוא עוד יותר דוגמה, הוא הגיע בגיל הרבה יותר מבוגר

ישראל אייכלר:  ברוך השם, הדמות החינוכית שלו הביאה אותו עד להיותו יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת

ישראל אייכלר:  יש צברים שארבעה דורות בארץ ולא יחשבו אפילו להיות חברים בוועדת החינוך, אשרייך

יוסף טייב: רק שלא תצא תקלה תחת ידינו

ישראל אייכלר: למה אני חושב שוועדת החינוך הכי חשובה? כתוב בפסוק: "שְׁאַ֤ל אָבִ֙יךָ֙ וְיַגֵּ֔דְךָ זְקֵנֶ֖יךָ וְיֹ֥אמְרוּ לָֽךְ"

ישראל אייכלר:  זאת אומרת שהקשר בין זקנים לצעירים – ועדת החינוך זה הדיון שאתם עושים – הוא המפתח בשביל להשכיל את הצעירים, כי לזקנים יש הרבה מאוד מה לספר והצעירים נותנים הרבה חיים לזקנים שמספרים

ישראל אייכלר:  היום זה מקובל מאוד, כשאני הייתי צעיר החטיאר הזקן לא עניין את הצעירים

ישראל אייכלר:  היום הילדים הולכים ועושים עבודות שורשים, הסבתא נהנית והם נהנים, זה דבר חשוב מאוד

ישראל אייכלר:        על זה נאמר: "עֲטֶ֣רֶת זְ֭קֵנִים בְּנֵ֣י בָנִ֑ים וְתִפְאֶ֖רֶת בָּנִ֣ים אֲבוֹתָֽם"

ישראל אייכלר:  מה זה "עֲטֶ֣רֶת זְ֭קֵנִים"? הכבוד של הילדים זה הסבא והסבתא שיש להם גם ניסיון חיים

ישראל אייכלר:  "וְתִפְאֶ֖רֶת בָּנִ֣ים אֲבוֹתָֽם"  – זאת אומרת האבא של הילד מתכבד על ידי הסבא אצל הנכד

ישראל אייכלר:  זאת אומרת רצף הדורות: "עֲטֶ֣רֶת זְ֭קֵנִים בְּנֵ֣י בָנִ֑ים" – הקשר בין הסבא לנכדים

ישראל אייכלר:  אנחנו יודעים שהנכדים אוהבים את סבא וסבתא יותר מאשר את אבא ואמא, כי הם רק נותנים סוכריות ואבא ואמא מוסר

ישראל אייכלר:  אבל "ְתִפְאֶ֖רֶת בָּנִ֣ים אֲבוֹתָֽם" – זאת אומרת גם הבנים, שזה האבא והאמא, מתפארים באבות שלהם, הקשר בין הורים לילדים

ישראל אייכלר:      אני מברך מאוד שתצליחו באמת בעבודה הזאת, לחבר את דור העתיד, כי כבר אמר יגאל אלון: עם שאינו יודע את עברו, ההווה שלו דל ועתידו לוט בערפל

ישראל אייכלר:  לכן חשוב מאוד

ישראל אייכלר:  אדוני היושב ראש, אני מאחל לך בהצלחה ודיונים פוריים

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ליאת כהן וגשל: הרב אייכלר, סליחה, אבל אתה חייב לשמוע את שתי בנות הנוער שנמצאות כאן לפני שאתה הולך

ישראל אייכלר: אנשים מחכים לי, אולי אחת

ליאת כהן וגשל: אחת

ליאת כהן וגשל:  אמילי, את רוצה?     

אמילי ליכטר: כן

יוסף טייב: אמילי, בבקשה

אמילי ליכטר: אני תלמידת כיתה י"ב במדרשת "אמית" מודיעין

אמילי ליכטר:  בבית הספר אני מרחיבה חמש יחידות לימוד מחול

אמילי ליכטר:  מחול זה חלק בלתי נפרד מהחיים שלי וכשהייתי בכיתה י', בעזרת הצוות החינוכי של בית הספר, הקמנו את פרויקט "מחוברות": תלמידות מגמת מחול ונשים ותיקות בעיר מודיעין, שבעזרת תנועה ומחול יוצרות ביחד, מדברות ופותחות את האומנות הזו

אמילי ליכטר:       גם מגמת מחשבים יזמה פרויקט: בנות מגמת המחשבים מלמדות את הנשים הוותיקות להשתמש בזום, פתחו להן עמודים בפייסבוק

אמילי ליכטר:  הקשר הזה, הצורך של הנשים הוותיקות בטכנולוגיה והיכולת של הבנות במגמה והידע שלהן, הוא פרויקט מדהים ופועל בבית הספר עד היום

ישראל אייכלר: תודה רבה לכם, יישר כוח

חנה ארז: זאת הייתה אחת הדוגמאות של פלטפורמה שנקראת מעורבות חברתית במוסדות החינוך העל יסודיים

פרי עראמי אדרי: וחנה מובילה אותה

ישראל אייכלר: שני הצדדים נהנים - - - אולי גם אני אלמד פעם את הטכנולוגיה

ישראל אייכלר:  תודה רבה

חנה ארז: אני רוצה להוסיף עוד משפט, ברשותך

יוסף טייב: כן חנה, בבקשה

חנה ארז: יש לנו כיתות גמלאות שהוקמו כבר לפני הרבה מאוד שנים, קרוב ל-25 שנה הפרויקט הזה כבר פועל

חנה ארז:  כמובן, תלוי תקציבים, לפעמים יש יותר ולפעמים יש פחות, היינו שמחים תמיד שיהיה יותר

חנה ארז:  זה מאפשר לעולם הגמלאים להשתלב בתוך מערכת הלימודים הרגילה של התיכונים, כחלק מכיתה רגילה של תלמידים

חנה ארז:  והחוויה שם, הלמידה המשותפת של מבוגרים עם צעירים, היא משהו שאי-אפשר אפילו לתאר במילים

חנה ארז:  תמיד שווה ללכת לראות, ולשאול את הצעירים והגמלאים מה הם מרוויחים מהלמידה המשותפת

חנה ארז:  יש לנו 128 כיתות כאלה בכל הארץ, היינו שמחים שיהיו הרבה יותר

סימון דוידסון: מה התקציב לזה?     

חנה ארז: תקציבים שהמשרד מאפשר אותם, אם זה הרשויות המקומיות – בתוך התיכונים

סימון דוידסון: peanuts

יוסי גמליאל: פירורים

חנה ארז: היינו שמחים שתהיה אפשרות להרחיב את הדבר הזה

חנה ארז:       לסגור את העניין: המשרד עושה הרבה מאוד

חנה ארז:  לא בגלל עולם הגמלאים, בגלל עולם הילדים והנוער שזקוק לגמלאים והצורך שלו להתפתח לעולם טוב יותר

חנה ארז:  זה בלתי נפרד

חנה ארז:  לכן בכל פלטפורמה שהמשרד מזהה שאפשר לעשות את החיבור –  עושים אותה, נשמח להרבה שיתופי פעולה אם יהיו

סימון דוידסון: הגיל השלישי משתתף גם בהוצאות? זאת אומרת, יש להם חלק של מצ'ינג? לא משלמים?     

חנה ארז: לא

סימון דוידסון: אדוני היושב ראש, אספר לך שביקרתי בבית ספר ש"י עגנון בנתניה

סימון דוידסון:  הייתה שם כיתה אחת, עכשיו יש כבר שתי כיתות

סימון דוידסון:  מרגש לראות את זה, מרגש מה זה עושה לגיל השלישי, לאנשים שנמצאים שם ולתלמידים

סימון דוידסון: הם מסתובבים בהפסקות, מדברים איתם, עושים כל מיני שיחות

סימון דוידסון:  חלק עוזרים להם באנגלית ובחשבון, היה שם אדם דתי שעשה קבוצה של שיעורי תורה בהפסקות

סימון דוידסון:  מחמם את הלב וצריך להגדיל את זה

פרי עראמי אדרי: והם לא מפסידים יום בהגעה לקבוצות האלה, זה לא יתואר

פרי עראמי אדרי:  הייתי בכיתת גמלאים בבית ספר באשקלון, בקורונה הכיתה התארגנה כולה והלכה מבית לבית לבקר את המבוגרים, הביאו להם עוגה וחלות לפני שבת

פרי עראמי אדרי:  זו ארץ ישראל היפה

סימון דוידסון: מקסים

יוסף טייב: יפה מאוד

מיטל הוברט אשכנזי: סליחה שאני קוטעת אותך

מיטל הוברט אשכנזי:  בעניין התקציב, אני מנהלת תחום תיאום מעקב ובקרה, אגף בכיר אזרחים ותיקים, משרד הנגב והגליל והחוסן הלאומי

מיטל הוברט אשכנזי:  משרד החינוך, הזכרתם כמה פעמים את המשרד לשוויון חברתי, אנחנו כבר בנגב והגליל

מיטל הוברט אשכנזי:       שאלת על התקציב בעניין של כיתות ותיקים, שדובר פה רבות

מיטל הוברט אשכנזי:  מדובר על 6 מיליון, חשוב היה לציין את זה לפרוטוקול

יוסף טייב: 6 מיליון למה?     

מיטל הוברט אשכנזי: לכיתות ותיקים שהמשרד מתקצב מדי שנה

סימון דוידסון: זה תקציב שיורד מהנגב והגליל או ממשרד החינוך?     

יוסף טייב: לא, מהנגב והגליל

מיטל הוברט אשכנזי: הנגב והגליל

יוסף טייב: והוא נמצא בתקציב של 2024-2023 או לא?     

מיטל הוברט אשכנזי: כן, הוא צפוי להמשיך גם בתקציב הזה, לתקציב הדו-שנתי של 2024-2023

יוסף טייב: אין שם מפלט?     

מיטל הוברט אשכנזי: אני לא יודעת להגיד ברמות האלה, השאיפה היא להמשיך לתקציב הבא, בוודאי

מיטל הוברט אשכנזי:  הוא פרויקט מצליח, הוא פועל כבר מספר שנים ברשויות רבות

יוסף טייב: יש לו מקור תקציבי, יש הכול

מיטל הוברט אשכנזי: כן, כן, בוודאי

פרי עראמי אדרי: את עושה הפרדה בין הכיתות שהן כיתות רק של גמלאים – שמשולבות בתוך בית ספר – לבין כיתות משותפות

פרי עראמי אדרי:  בכיתות המשותפות אותו גורם שמלמד תנ"ך, מלמד גם גמלאים וגם נוער באותו זמן

פרי עראמי אדרי:  הכסף שניתן למורה הוא בעצם אותו כסף, הוא לא מקבל יותר

מיטל הוברט אשכנזי: נכון

מיטל הוברט אשכנזי:  אני התייחסתי לפרויקט של כיתות ותיקים

פרי עראמי אדרי: שהן בלעדיות

מיטל הוברט אשכנזי: הן בלעדיות, כן

סימון דוידסון: זאת אומרת רוב התשלום הוא למורים

פרי עראמי אדרי: לא

מיטל הוברט אשכנזי: לרשויות המקומיות

פרי עראמי אדרי: לרשות

סימון דוידסון: בסדר, אבל הרשות משלמת למורים

יוסף טייב: מה הרשות עושה עם הכסף הזה?     

סימון דוידסון: על מה הכסף הולך? הוא הולך להוראה

מיטל הוברט אשכנזי: הוא הולך להוראה, הרי הפרויקט הזה פועל כשאזרחים ותיקים מגיעים פעמיים בשבוע לבתי הספר ולומדים שם מקצועות שהם בחרו, זאת אומרת דברים שמעניינים אותם

מיטל הוברט אשכנזי:  מן הסתם התקציב הזה הולך להוראת התלמידים, להוראת האזרחים הוותיקים

סימון דוידסון: להוראה

פרי עראמי אדרי: משיחות שלי עם מי שמפעיל, אני יודעת שהתקציב הזה הולך גם להחזקה של הגמלאים: ימים מרוכזים, שיהיה להם קפה, שיהיו להם ימי כיף וכולי

פרי עראמי אדרי:  הכסף גם לזה

יוסף טייב: יפה מאוד

מיטל הוברט אשכנזי: זה חלק אינטגרלי מזה

מיטל הוברט אשכנזי:      דיברתם גם על שינוי האקלים הבית הספרי

מיטל הוברט אשכנזי:  חשוב להגיד שזה בהחלט בא לידי ביטוי, מרגיע יותר את האווירה

מיטל הוברט אשכנזי:  באמת פוגשים את זה

סימון דוידסון: אם הייתם מראים נתון שזה מוריד אלימות בבתי הספר, הייתם מקבלים תקציב גדול יותר

מיטל הוברט אשכנזי: עובדים על זה, יש בדרך מחקר שעובד על הקשר

סימון דוידסון: כי אני חושב שזה כן משפיע

מיטל הוברט אשכנזי: חד-משמעית

חנה ארז: תלמידים אומרים, הם לא רצים

סימון דוידסון: כן, כן, אני בטוח שהנתונים יראו את זה

חנה ארז: המשפט שלהם: אנחנו לא רצים כי אנחנו יודעים שיש מבוגר בדרך שאנחנו עלולים להפיל, אז אנחנו לא רצים, לא משתוללים

יוסף טייב: יפה מאוד

יוסף טייב: מנכ"ל עמותת אור ירוק, יניב יעקב, בבקשה

יניב יעקב: תודה אדוני

יניב יעקב:  יהודית, אפשר להראות את הסרטון ששלחנו?     

יהודית גידלי: יש לנו שבע דקות

יניב יעקב: עדיף שנדבר במקום הסרטון

יוסף טייב: בדיוק

יניב יעקב: בקצרה, אני רוצה להתייחס לפרויקט "זה"ב בגן" שדיברו עליו קודם

יניב יעקב:  פרויקט זה"ב בגן זה פרויקט שאור ירוק פיתחה וייסדה בשנת 2015, ורץ במשך מספר שנים עם השותפים שלנו ממשרד החינוך באופן  צמוד, בתמיכה ובתקצוב של משרד החינוך

יניב יעקב:  דבר שלצערי, הפסיק בשנתיים האחרונות

יניב יעקב:  כיום זה נמצא תחת "באים בטוב"

יניב יעקב:  לצערי, אנחנו רואים ירידה חדה בפעילות

יניב יעקב:  אם בעבר היינו סביב 1,800 מתנדבים, היום אנחנו סביב 1,000 מתנדבים

יניב יעקב:  אין לזה תקצוב, אנחנו באור ירוק שמים מאמצעים שלנו בלבד

יניב יעקב:  בעבר הייתה תמיכה בהיקף של 1/2 מיליון שקלים ממשרד החינוך, כיום זו רק תמיכה שלנו ופעילות מסוימת, מצומצמת, של "באים בטוב"

יוסף טייב: כשאתה אומר כיום, ממתי?     

יניב יעקב: משנת 2020 כשהסתיימה התמיכה של משרד החינוך, אין תמיכה של הממשלה בפרויקט הזה

יניב יעקב:  בגלל שזה כל-כך חשוב לנו ואפקטיבי, אנחנו מתקצבים את זה מהמקורות שלנו

יניב יעקב:  אנחנו רואים את הירידה בפעילות

יניב יעקב:  למתנדבים אין עזרים, אין ערכות, יש ירידה במתנדבים ובמה שהם מקבלים

יניב יעקב:  אשמח אם הוועדה תוכל לקדם תמיכה נוספת – ממשרד החינוך או דרך הנגב והגליל שמה שהיה בשוויון חברתי עבר אליהם –  כי בקצב הזה הפרויקט באמת ילך וייעלם

יוסף טייב: נבדוק את הנושא, תודה רבה

יוסף טייב:  הנהגת ההורים הארצית, יעקב אמציה דויטש, בבקשה

יעקב אמציה דויטש: אני לא רוצה לגזול זמן כי אני מבין שחסר לנו

יעקב אמציה דויטש:  אספר רק סיפור שקצת קשור כי הנושא הזה הוא בלב ליבת החינוך שלנו, הנושא הערכי

יעקב אמציה דויטש:  שכחתי את המקור שלו, אני מתנצל

יעקב אמציה דויטש:       אחד התלמידים בישיבה בא לרב שלו ואמר לו: מזל טוב, היום אני סבא

יעקב אמציה דויטש:  הרב שלו אמר לו: סוף-סוף אתה בן אדם

יעקב אמציה דויטש:  אמר לו התלמיד: אתה מכיר אותי, אני תלמיד טוב כל השנים, אני תורם לקהילה, רק עכשיו אני בן אדם? אמר לו הרב: אצל כל בעלי החיים יש קשר בין הורים לילדים, אבל אצל בני אדם יש קשר גם בדורות שמעבר וסבא עם הנכדים, ולכן עכשיו אתה באמת בן אדם

יעקב אמציה דויטש:      אני לא רוצה לגזול עוד זמן, אני חושב שנכון יותר לשמוע כרגע את ליאת ואת יהלי, כי בסוף היוזמות באמת מגיעות מהשטח והתועלת שם היא טובה יותר, כמובן

יוסף טייב: תודה רבה, תכף אתן להן

יוסף טייב:  מרכז השלטון המקומי, יוסי גמליאל, בבקשה בקצרה

יוסי גמליאל: שלום וברכה, אני מנהל מחלקת נוער בעיריית בית שמש וממלא מקום יושבת-ראש האיגוד הארצי למנהלי ועובדי הנוער ברשויות, ואני מייצג כאן את השלטון המקומי

יוסי גמליאל:  בשבילי זה רגע מרגש להיות כאן כשחנה מציגה את "סבבתא", אותם שני בני נוער

יוסי גמליאל:  היוזמה התחילה בבית שמש קצת לפני הקורונה, זו יוזמה מדהימה

יוסי גמליאל:  חשוב לי שתדעו שזה לא ארגון נוער שמוכר כארגון נוער ומקבל איזושהי תמיכה

חנה ארז: הוא ללא תמיכה

יוסי גמליאל: אין להם שום תמיכה, הכול זה רשויות שמצליחות לנדב להם מספר שקלים

יוסי גמליאל:  זה ארגון מדהים

יוסי גמליאל:  הנוער בבלתי פורמלי זה התחום שאני טוב בו, בוודאי שכל דבר שנוכל לעשות עם נוער ומבוגרים

יוסי גמליאל:  זה לא איזשהו מפגש, אני מדבר איתכם על חנוכה; על פורים; על ארוחות משותפות ביום העצמאות; על טיול; דברים מדהימים שקורים עם בני הנוער

יוסי גמליאל:       חשוב לי לציין שגם בתוך החברה החרדית חסר לנו כזה דבר

יוסי גמליאל:  את נגעת לדוגמה בגמלאים בתלמודי תורה וגני ילדים, זה קפץ לי

יוסי גמליאל:  אני חושב שזה יכול להיות גם בתוך החברה החרדית, שיבואו גמלאים על זהירות בדרכים, זה דבר מדהים

יניב יעקב: סליחה, כמו שציינת התוכנית קיימת גם למגזר החרדי, ולמגזר הערבי

יניב יעקב:  אבל לצערנו, היא לא מגיעה לשם

יניב יעקב:  התוכנית קיימת, מותאמת למגזר

יוסף טייב: למה היא לא מגיעה לשם יעקב?     

יניב יעקב: לצערי, תקציב

יניב יעקב:  בשנים האחרונות פיתחנו את התוכנית בהתאמה למגזר החרדי אבל כמו שאמרתי: התקציב ירד

יניב יעקב:  מה שקיים ירד כשלעצמו, לא יכולנו לפתוח פעילויות חדשות

יוסי גמליאל: חשוב לי לציין שבעבר עשינו עם מנהל חברה ונוער באירועים מרכזיים – במצטייני מחוז – פעילות שהסרטנו

יוסי גמליאל:  וכמו שדיברתם קודם, כתבנו סיפורים עם מבוגרים שהיו בעלי משמעות לדור הצעיר, ולוואי שתמצאו לכזה דבר תקציב

יוסי גמליאל:  אנחנו בבלתי פורמלי, כמייצג את מנהלי מחלקות הנוער, מוכנים לפתוח קבוצות מנהיגות

יוסי גמליאל:  תנו לנו תקציב ונפתח לזה קבוצת מנהיגות

יוסי גמליאל:  ושוב, זה יהיה גם משהו המשכי, תהליכי, לא חד פעמי

יוסי גמליאל:  זה היה אירוע מצוין במחוז ירושלים, כל מבוגר סיפר לנערים מיהו, מהו, מה הוא עשה למען נוער ונוער בסיכוי והוצאנו על חוברות במחוז

יוסי גמליאל:  אני חושב שזו עצה טובה, כמובן בסוף הכול תלוי תקציב

יוסי גמליאל:  אבל בשם מנהלי מחלקות הנוער, אנחנו פה

יוסי גמליאל:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

פרי עראמי אדרי: אני רוצה  ברשותך להגיד רק מילה, כי לא הכול תקציב

יוסף טייב: אני רוצה לתת גם לתלמידה לדבר, אני חושב שמשרד החינוך קיבל פה במה מעל ומעבר

פרי עראמי אדרי: רק להגיד שלא הכול תקציב

יוסף טייב: ברור שלא הכול תקציב

יוסי גמליאל: נכון, כי אנחנו עושים את זה

יוסף טייב:  כשיש רצון, והם עושים

יוסף טייב:  יהלי אופן, בבקשה

יהלי אופן: היי, אני בכיתה ט', במדרשת "אמית" מודיעין

יהלי אופן:  לפני שלוש שנים, בכיתה ז', הרגשתי את החוסר האישי מניתוק הקשר עם סבתא שלי שהיה, כמובן, בעקבות הקורונה – כי היינו לבד בבית, והם היו לבד בבית ולא היה ממש קשר ודיבור

יהלי אופן:  יחד עם כמה חברות הקמנו עם הצוות החינוכי את פרויקט "סבבה"

יהלי אופן:       בזמנו זה היה שיעור פעם בחודש בזום: אנחנו נכנסות לזום ביחד עם הסבים והסבתות, מתפללות ביחד, וסבים וסבתות מעבירים לנו שיעורים בתורות

יהלי אופן:  היה לנו שיעור על היסטוריה והיה לנו שיעור אומנות

יהלי אופן:  היום, ברוך השם, זה ממשיך

יהלי אופן:  זה שיעור שבועי במערכת, סבים וסבתות מגיעים פיזית לבית הספר ומעבירים שיעורים

יהלי אופן:       זה תרם לי הרבה מאוד, גם ביכולת לזהות חוסר ומצוקה ולעזור ולתת ממני למקום של החוסר

יהלי אופן:  זה תרם גם לבנות בכיתה ובשכבה, איך להסתכל על אנשים אחרים, לזהות את החוסר הזה ולתת

יהלי אופן:  המקום הזה והיכולת לתת לאנשים אחרים זה מטורף ומדהים

יוסף טייב: תודה רבה לך

יוסף טייב:  חיים, בבקשה

חיים קרני: אני המנהל של בית הדיור המוגן, "בית בלב" רחביה

חיים קרני:  פה, מעבר לקיר, כשתצאו תסתכלו בחלון ותראו את הבניין שלנו

חיים קרני:  באנו להציג פרויקט ייחודי ופורץ דרך של שילוב שני גני ילדים בגיל 5, שנה לפני כיתה א' יחד, בתוך בית הדיור המוגן עצמו

חיים קרני:      "בית בלב" זו רשת, חברת בת של "מכבי שירותי בריאות"

חיים קרני:  ב"בית בלב" רחביה אנחנו  בפרויקט כבר עשר שנים עם "וראייטי"

חיים קרני:  לידי נמצאת שירה, מנהלת אשכול הגנים של "ורייאטי" שנמצא בסמוך אלינו

חיים קרני:  מתוך זה שמונה שנים היו מפגשים של שכנים, הילדים באו אלינו, אנחנו באנו אל הילדים

חיים קרני:  לפני שנתיים תוך כדי הקורונה, כתוצאה מהקורונה הגענו להבנה עם עיריית ירושלים ובשיתוף העירייה, להקים שני גנים אצלנו בתוך הבניין

חיים קרני:  זה לא בניין שמשופע בשטחים

חיים קרני:  כדי להבהיר עד כמה היה עניין בפרויקט, עיריית ירושלים השקיעה קרוב ל-2 מיליון שקלים בשיפוץ שטח בבעלות בית בלב כדי להפוך אותו לשני גנים איכותיים

חיים קרני:  מלכה ושירה יפרטו על הפרויקט

חיים קרני:  מלכה בנזימן היא העובדת הסוציאלית שלנו

יוסף טייב: אני מציע שרק תציג אותן

יוסף טייב:  לצערי, הן לא יוכלו לפרט על הפרויקט כי אני חייב לסיים את הדיון

חיים קרני: לפחות להראות את הסרטון

יוסף טייב: לא, אין לי איך להראות את הסרטון

קריאה: לנו לא נשאר זמן בכל הסיפור הזה?     

יוסף טייב: לא, לא

מיטל הוברט אשכנזי: סליחה, ולנו? אנחנו משרד - - -     

יוסף טייב: לא, חברים

יוסף טייב:  מיטל, חשבתי שסיימת, בגלל זה עברנו הלאה

מיטל הוברט אשכנזי: לא, התייחסנו באופן ספציפי לכיתות ותיקים

חיים קרני: ברשותך, רק להגיד כמה מילים על הפרויקט עצמו

יוסף טייב: בקצרה

חיים קרני: בקצרה ממש

חיים קרני:  ציטטו פה, יש מה שנקרא: דור לדור יביע אומר

חיים קרני:  הרעיון הוא לא שילדים באים לשמח מבוגרים אלא שהמבוגרים, הקשישים, הדיירים של הדיור המוגן, הזקנים – אנחנו לא מפחדים מהמושג הזה, אנחנו מאמינים בו, במה שיש להם להביא עם הזקנה – הם אלה שבאים ומעניקים לילדים

חיים קרני:  יש שם פרופסור לביולוגיה שעושה חוג לילדים בגן סאקר ומלמדת אותם על פרחים, צמחים וכולי

חיים קרני:  הארכיטקט לשעבר של עיריית ירושלים, מלמד אותם ציור

חיים קרני:  ועוד כהנה וכהנה חוגים

מלכה בנזימן: אני העובדת הסוציאלית של הבית

מלכה בנזימן:  נמצאת איתנו כאן מירה, מירה היא אחת הדיירות שלנו

מלכה בנזימן:  היא מעבירה חוג לאומנות – בצורה מרשימה – לילדים

מלכה בנזימן:  צריך להבין שזה עניין שקורה ביום-יום, הם חיים שם

מלכה בנזימן:  הדבר הזה קורה ביום-יום, זאת אומרת הדיירים והילדים חיים באותו בית

מלכה בנזימן:  זה הבית של הדיירים וזה מקומם של הילדים במשך שעות היום, והדבר שקורה שם הוא מופלא ביום-יום

חיים קרני: וללא תקציבים של המדינה בכלל

מלכה בנזימן: אנחנו מאמינים שצריך לתת לדיירים תחושת ערך

מלכה בנזימן:  להחזיר את תחושת הערך ואת התחושה של הנחיצות, וזה פועל בגדול

יוסף טייב: יפה מאוד

יוסף טייב: תודה רבה

מיכל דורות: סליחה, הגעתי מרחוק

מיכל דורות:  מאוד חשוב לי

יוסף טייב: תאמינו לי שאם הייתי יכול לתת לכולם לדבר - - -         

מיכל דורות: תאהב מאוד את מה שיש לי להגיד

יוסף טייב: אין לי ספק אבל אני רוצה להגיד לך משהו אחד, אני אחרי 30 ומשהו שעות ללא שינה, שלושה דיונים היום ועשר כוסות קפה

יוסף טייב:  זהו, העיניים שלי כבר לא מחזיקות ואני עוד הולך להישאר ער במשך - - -         

מיכל דורות: לא שמעת אותי

מלכה בנזימן: אני קצת חצופה, אבל אולי חלוקת הזמן לא הייתה הוגנת

יוסף טייב: אני חושב שמשרד החינוך בא

יוסף טייב:  באים לייצג את כלל הפעילויות שנעשו, אני חושב שהמשרד ייצג את כלל הפעילויות

יוסף טייב:  אנחנו, כמובן, לא מזלזלים בשאר הדברים

יוסף טייב:  הדברים שנעשים ברוכים וחשובים גם אם הם לא נאמרו ולא תפסו מקום של רבע שעה בוועדה, עצם הנוכחות שלכם פה

יוסף טייב:  אני אומר לכם בשיא הרצינות

יוסף טייב:  אני ממעט לדבר בוועדה בדרך כלל, אם יש ח"כים נוספים אני משתדל להגיד בקצרה את מה שיש לי

יוסף טייב:  הנושא חשוב, עצם קיום הוועדה סביב הנושא של ציון היום המיוחד: "והדרת פני זקן"

יוסף טייב:  יש עוד סדר יום ארוך

מיכל דורות: חבר הכנסת טייב, אני רוצה להזמין אותך לסיור אצלנו

מיכל דורות:  אני מזמינה אותך ותראה

יוסף טייב: בשמחה רבה

יוסף טייב:  נעניתי לבקשה, בסדר?     

מיטל הוברט אשכנזי: "והדרת פני זקן" של המשרד לפיתוח נגב וגליל

יוסף טייב: מיטל, את רוצה ב-50 שניות, אם יש לך משהו חשוב? אבל ממש ב-50 שניות

יוסף טייב:  מיטל, כן

מיטל הוברט אשכנזי: בוודאי, אני אשמח

מיטל הוברט אשכנזי:  חשבתי שאתה מדבר אליה

יוסף טייב: קוראים לה מיטל?     

מיטל הוברט אשכנזי: לי קוראים מיטל, לה קוראים מיכל, זה קצת מבלבל

יוסף טייב: אמרתי מיטל

מיטל הוברט אשכנזי: קודם כול, כמו שהבנתם אנחנו כבר לא שוויון חברתי, זה הנגב והגליל והחוסן הלאומי

מיטל הוברט אשכנזי:  האגף רואה חשיבות גדולה לחיזוק הקשר הבין-דורי, הוא פועל להטמעת המדיניות על ידי הובלת פרויקטים שמשלבים אזרחים ותיקים, ילדים, צעירים ובני נוער מכלל המגזרים

מיטל הוברט אשכנזי:  אנחנו נוגעים גם במגזר הכללי, גם בערבי, גם בחרדי ובפריסה ארצית ברשויות מקומיות רבות

מיטל הוברט אשכנזי:        כפי שדיבר חבר הכנסת הרב אייכלר, המטרה היא ליצור שינוי עמדות בקהילה ובחברה הישראלית בכלל

מיטל הוברט אשכנזי:  שהאזרחים הוותיקים יראו את הנוער כנוער ערכי וטוב, והנוער יראה באזרח הוותיק תורם משמעותי ונוכח

מיטל הוברט אשכנזי:  הוצגו פה על ידי משרד החינוך פרויקטים רבים, כמובן בשיתוף פעולה ובהפעלה משותפת

מיטל הוברט אשכנזי:  הוזכרו פה גם ילדים במעונות יום שבהם מתנדבים אזרחים ותיקים, "זה"ב בגן", כיתות ותיקים

מיטל הוברט אשכנזי:      אורי אורבך, זיכרונו לברכה, אמר: מחלת המאה ה-21 היא מחלת הבדידות

מיטל הוברט אשכנזי:  המשרד עוסק רבות בנושא של הפגת בדידות בקרב אזרחים ותיקים

מיטל הוברט אשכנזי:  יש את נושא הסטודנטים, סטודנטים מגיעים לבתים ולמועדני יום ונפגשים עם אזרחים ותיקים

מיטל הוברט אשכנזי:  יש את פרויקט "והדרת פני זקן" ובו שילוב של בני ובנות שירות לאומי ואזרחי שמגיעים לבתי הוותיקים ומפיגים את בדידותם

מיטל הוברט אשכנזי:  לצידי מיכל דורות מעמותת מטב, אשר מפעילה את פרויקט "והדרת"

מיטל הוברט אשכנזי:  הפרויקט המקסים נוגע באזרחים ותיקים רבים בבתים ובמרכזים קהילתיים ומופעל על ידי בני ובנות שירות לאומי

יוסף טייב: ומתוקצבים על ידי המשרד?     

מיכל דורות: נכון

מיכל דורות:  מתוקצבים בסכום גבוה

יוסף טייב: וממשיכים גם השנה?     

מיטל הוברט אשכנזי: נכון מאוד, פרויקט משמעותי

מיטל הוברט אשכנזי:  מיכל, רוצה לומר?     

מיכל דורות: כן

יוסף טייב: לא, זהו

יוסף טייב:  רק שאלתי אם ממשיכים השנה, מיטל, מה את עושה לי? 

יוסף טייב: מיכל, אגיע לסיור

מלכה בנזימן: אני מבקשת מאוד, בבית בלב

יוסף טייב: ובלי נדר אגיע לסיור גם אצלכם

מלכה בנזימן: תודה רבה

מרים פריט: אני מבקשת את רשות הדיבור לשנייה אחת

פרי עראמי אדרי: גם משרד החינוך רוצה סיור, אדוני

יוסף טייב: כמובן, תעמדו מול הצוות שלי בשביל לתאם את הסיורים האלה ובשמחה רבה

יוסף טייב:  נעניתי בשמחה, כמו שאמרת "והדרת פני זקן"

יוסף טייב:  ברשותך גבירתי דקה אחת ואני מסכם את הדיון, כי אני חייב לפנות את החדר

מרים פריט: אני אסכם אותו עוד יותר טוב

יוסף טייב: אני נותן לך לסכם, בבקשה

קריאה: יש פה עוד אנשים שביקשו להתייחס

יוסף טייב: בסוף יש פה אישה מבוגרת, ואני חושב אפרופו היום המיוחד, אני נותן לך לסכם את הדיון מקומי, בבקשה

מרים פריט: ההבדל הגדול בין כל הדברים שהעלו פה לעומת הנושא שלנו, הוא שאנחנו לא מדברים על פרויקטים

מרים פריט:  לא על פרויקטים שמגייסים פה ושם איזה תקציב ופה ושם אנשים, אלא זו שגרת חיים

מרים פריט:  זו פעילות יום-יומית, זה גן ילדים שעובד כל השנה יחד איתנו

שירה שלין: חלק מהצוות

מרים פריט: אני עובדת שם בתוך הגן הזה כל הזמן, לפעמים כל יום

מרים פריט:  יש לפעמים תור לרופא וככה, אבל אני שם, שם אני עובדת

מרים פריט:  וזה ההבדל הגדול, זה לא פרויקט – זו מציאות של חיים

שירה שלין: זו שגרת חיים, חינוך ערכי מהינקות עד לבית האבות

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  ארשה לעצמי לקרוא לך מימי כי ככה כתבו, לא בפרוטוקול

מרים סימבליסטה שמואלי: אני מימי ואני אגנוב שנייה

יוסף טייב: לא

יוסף טייב:  אני באמת ממש מצטער, זה לא אישי, אני חייב לפנות את החדר

מרים סימבליסטה שמואלי: רק מילה

מרים סימבליסטה שמואלי:  אני מהמועצה הישראלית להתנדבות

מרים סימבליסטה שמואלי:  יש מחקרים שמראים שככול שאזרחים ותיקים יתנדבו יותר הם יהיו בריאים יותר, וככול שצעירים יתנדבו יותר הם יהיו בוגרים משמעותיים יותר

מרים סימבליסטה שמואלי:  זאת משימה שלנו, יחד עם השותפים ממשרד החינוך

מרים סימבליסטה שמואלי:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:      ברשותכם, אני רוצה להודות

יוסף טייב:  לחבר הכנסת אייכלר שיזם את היום הזה, לכל מי שהגיע והשתתף בדיון, אלו שנשאו דברים ואלו שנשאו פחות ואלו שלא נשאו בכלל, אפצה אותכם בביקור

יוסף טייב:  אני לא מרבה לעשות סיורים כאלה אבל אני חושב שהנושא חשוב

ליאת כהן וגשל: זה אומר שאתה בא לביקור גם במדרשת עמית מודיעין?     

יוסף טייב: בעזרת השם

יוסף טייב:  אמרתי לכם, מול העוזרים שלי ומול הלו"ז

יוסף טייב:      אין צורך להדגיש את חשיבות האנשים בגיל המבוגר

יוסף טייב:  יש לחנך יותר ללמוד מהם ולהעריך אותם

יוסף טייב:  הוועדה התרשמה מכך ששני הצדדים, גם התלמידים וגם המבוגרים, נתרמים מקשר זה

יוסף טייב:  והוועדה קוראת להרחיב את התוכניות האלה ותוכניות נוספות

יוסף טייב:  אני קורא לכלל משרדי הממשלה לבוא ולהכניס את היד לכיס כדי לתקצב מקומות בהם יש צורך בתקצוב נוסף

יוסף טייב:      הוועדה מבקשת ממשרד החינוך נתונים על התוכניות השונות: כמה מהן פועלות במגזר הערבי? במגזר החרדי?      

חנה ארז: "סבבתא" לא פועל במגזר הערבי, יש לי כבר תשובה

יוסף טייב: בסדר

יוסף טייב:  אני מאמין שיש עוד הרבה תוכניות

יוסף טייב:  הוועדה נענית להזמנת משרד הנגב והגליל לקיים סיור בתוכניות המשרד שהוצגו בוועדה

יוסף טייב:  כמובן, גם משרד החינוך וכלל העמותות

יוסף טייב:  כמו שאמרתי קודם, לעמוד בקשר עם הצוות שלי ונשמח לפי מקום פנוי בלו"ז

יוסף טייב:  אני מבקש לא ללחוץ ולהגיד לי: אבל אמרת

יוסף טייב:  אני מבטיח להגיע, לא מבטיח מתי אבל אני אגיע

יוסף טייב:      ברשותכם, אני נועל את הדיון