הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 13, 2023-05-08 00:00

אליהו דלל: צוהריים טובים לכולם, אני פותח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד

אליהו דלל:  אני מקווה שתהיה ועדה קבועה

אליהו דלל:  נשתדל לעשות את זה באיזה שלב

אליהו דלל:      היום הנושא הוא דיווח על פי חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות, התשס"ח-2008

אליהו דלל:  משרד הרווחה והביטחון החברתי אמור להתחיל, בבקשה

חוה לוי: שלום לכולם

חוה לוי:  אני עובדת סוציאלית ראשית לפי חוק הנוער ואחראית מטעם משרד הרווחה על ההפעלה ועבודת המרכזים על פי חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות, מה שאנחנו קוראים לו "מרכזי הגנה בית לין"

חוה לוי:      הגשנו דוח מטעמו של שר הרווחה לכנסת, ואני אציג את עיקרי הדברים

חוה לוי:  לא סוד הוא שמרכזי ההגנה עברו בשנים האחרונות משבר וקושי בהפעלה שלהם, ואנחנו מוצאים את עצמנו בשנה האחרונה בתהליך מאוד יפה של יציאה מהמשבר, של יכולת להחזיק את התפיסה המקצועית ולדייק אותה בצורה שתיתן שירותים לילדים נפגעי עבירות מין ואלימות

חוה לוי:       עשינו הרבה מאוד פעולות בהחזרת אמון הציבור במרכזים, אנשי המקצוע יותר מפנים למרכזים ואנשים פונים באופן ישיר

חוה לוי:  אנחנו רואים עלייה במספר הפניות

חוה לוי:  אנחנו גם מדייקים את השירות שאנחנו נותנים במרכזים, שחלק ממנו ניתן בהגעה פיזית למרכזים, וחלק ממנו על ידי זה שאנחנו מאפשרים לאנשים לקבל את השירות בטלפון, התערבות טלפונית באופן שאנשים יכולים לפנות, לבקש ולהתייעץ עם המרכז, לקבל מידע, וחלקם גם יגיעו

חוה לוי:  אלה שמגיעים לא נספרים על ידינו ככתובת להתייעצות, אבל יש את אלה שנשארים רק בהתייעצות טלפונית, ויכול להיות שבעתיד ירצו לחזור לקבל שירותים במרכז

חוה לוי:      אנחנו רואים עלייה בפניות בנושא של פגיעות מיניות, גם בנושא של פגיעות פיזיות

חוה לוי:  עדיין יותר בנות מגיעות בנושא של פגיעות מיניות ויותר בנים בנושא של פגיעות פיזיות

חוה לוי:       הרבה מאוד עבודה נעשית בשנה האחרונה בהבאת בני נוער אל תוך המרכזים

חוה לוי:  ראינו שאם מגיעים בגילאים של עד 14 ולא מעל גיל 14 למרכזים, נעשית פעולה עם כל הגורמים, גם גורמי חינוך ואחרים

אליהו דלל: את יכולה לתאר לי מה זה מרכז? אני רוצה להבין מה זה מרכז

חוה לוי: מרכזי הגנה הם מקום שאליו מגיע נפגע עבירת מין או אלימות, והוא פוגש במקום אחד את כל אנשי המקצוע

אליהו דלל: איך הוא מגיע לשם?     

חוה לוי: הוא יכול להגיע לשם בפנייה עצמית שלו, של ההורים שלו, של איש מקצוע שנחשף לדבר שהוא עבר, של שירותי הרווחה, בעצם כל גורם יכול להיות גורם מפנה או מלווה

חוה לוי:  כשהוא מגיע למרכז, לפני שהוא הגיע למרכז, נעשתה פנייה, נעשה תיאום, נעשתה איזה בדיקה איך נכון לטפל בהגעה שלו

חוה לוי:  וכשהוא מגיע, הוא יכול לפגוש אנשי מקצוע מתחומים שונים

חוה לוי:  במרכזי ההגנה יושב שוטר, יושב חוקר ילדים, יושב עובד סוציאלי לפי חוק הנוער, יש פרקליט שמלווה את מרכזי ההגנה

אליהו דלל: אני מבין שיש שמונה מרכזים כאלה

חוה לוי: נכון

חוה לוי:  על פי חוק אנחנו צריכים להקים שמונה מרכזים

אליהו דלל: האם כל המרכזים קיימים ומאוישים?     

חוה לוי: כן

חוה לוי:  כל המרכזים קיימים

אליהו דלל: איפה הם נמצאים?     

חוה לוי: המרכז הצפוני נמצא בצפת, הדרומי נמצא בבאר שבע, המרכז הוותיק נמצא בירושלים

חוה לוי:  המרכז הראשון שהוקם בישראל לפני 21 שנה הוא בירושלים

חוה לוי:  יש ברמת גן, בנתניה, בנצרת, באשקלון, בחיפה

חוה לוי:  ניסינו לעשות פריסה על פי מחקרים שנעשו בזמן הקמת המרכזים, כדי לראות איך אנחנו מדייקים איפה יוקמו המרכזים

חוה לוי:      בכל אחד מהמרכזים נמצאים אנשים שתפקידם לעשות את הבירור הראשוני ואת מתן הסיוע הראשוני

אליהו דלל: זאת השאלה הבאה שלי

אליהו דלל:  יש שמונה כאלה

אליהו דלל:  האם זה לא מעט? אם אני לוקח למשל עיר כמו הרצליה, או עיר כמו חדרה, הם נאלצים להגיע או לנתניה או לתל אביב

חוה לוי: לרמת גן

אליהו דלל: רמת גן או משהו בסגנון הזה

חוה לוי: ההגדרה הייתה של שמונה מרכזים, ומשרד הרווחה באמת שואל עכשיו את השאלה איך אפשר ועד כמה אפשר להרחיב את המרכזים לעוד מקומות

חוה לוי:  על שולחן העבודה שלנו הבחינה - - -     

אליהו דלל: מה העלות של מרכז כזה?     

חוה לוי: כמיליון שקל

אליהו דלל: שזה שכר העבודה?     

חוה לוי: כמיליון שקל שקשור בהתקשרות

חוה לוי:  לא כולל שכר העבודה, כי רוב העובדים במרכזים הם עובדי מדינה, הם עובדי רשות מקומית כשמדובר בעו"סים לחוק הנוער, שזה לא נכלל בתוך ההפעלה

חוה לוי:  ההפעלה נעשית על ידי עמותה שזוכה במכרז, שהיא כוללת גם את המנהל שעובד במרכז, גם את המבנה

חוה לוי:  יש עוד דברים

אליהו דלל: היה נכון אולי מעבר לשמונה המרכזים האלה להפעיל גם מוקד או מרכז קטן יותר או מרכז משני שיהיה פתוח לעוד קהלים שאולי נמנעים מלהגיע?     

חוה לוי: קודם כול, זאת שאלה מאוד טובה

חוה לוי:  למשל אני יכולה להגיד לך שבמרכז בירושלים, כשהוא קם, ראינו שהחברה הערבית לא מגיעה, ויש כאן חברה ערבית מאוד גדולה, אז משרד הרווחה לפני ארבע שנים בנה יחידה ספציפית לחברה הערבית במרכז ההגנה הקיים

חוה לוי:      עכשיו אנחנו רוצים לעשות את אותו הדבר בבאר שבע לטובת החברה הבדואית

חוה לוי:  אנחנו רוצים לבנות מרכז קטן - - -     

אליהו דלל: יש לכם תוכנית כזאת?     

חוה לוי: יש לנו תוכנית עבודה כזאת

חוה לוי:  זה כתוב לדעתי בדוח שהגשנו

חוה לוי:  יש לנו גם תוכנית לבחון איך אנחנו מקימים שלוחה באילת, כי אילת די מרוחקת

חוה לוי:  הרצליה ונתניה וחדרה ונתניה זה יחסית קרוב, והם מיועדים לנתניה

חוה לוי:  ניסינו ביחד עם משטרת ישראל לבנות מי יופנה לאן, על מנת שאנחנו נייצר נגישות

חוה לוי:  הנגישות מביאה בחשבון עוד כמה דברים, למשל אם ואדי ערה שייכת מבחינת המשטרה יותר לאזור חיפה, אנחנו רוצים דווקא לייעד אותם לנצרת, על מנת שתהיה לנו הנגשה שפתית

חוה לוי:  אנחנו מאוד עובדים כל הזמן, ומדייקים את עצמנו בכל פעם מחדש

חוה לוי:  זה לא משהו שקבענו ויישאר אותו הדבר

אליהו דלל: מה הבעיות המרכזיות של המרכזים האלה?     

חוה לוי: אני אדבר על אתגרים, ובכל שנה אנחנו עם אתגרים חדשים, ואנחנו מאוד עסוקים בזה

חוה לוי:  כוח-אדם באופן כללי בשירות הציבורי הוא אתגר מאוד גדול, ואנחנו כל הזמן נלחמים על זה שעובדים שנכנסים גם יישארו

חוה לוי:  בכלל התמודדות עם זה שעובדים שבכל יום מתעסקים עם טראומות של ילדים ולשמר אותם ולדאוג לזה שהם לא יפתחו טראומטיזציה משנית זה אתגר מאוד גדול

חוה לוי:  לכן משרד הרווחה מממן לכל האנשים שעובדים במרכז, גם אם הם באים ממשטרת ישראל או ממקום אחר, הדרכות גם פרטניות וגם קבוצתיות, על מנת לעבד את החוויה המורכבת מאוד של העבודה

חוה לוי:  כוח-האדם הוא אחד מהאתגרים היותר גדולים שיש לנו במרכזים

חוה לוי:      הבאה של בני הנוער למרכזים זאת סוגיה שאנחנו מאוד עסוקים בה, כולל שאלות שהתלבטנו בינינו האם הכלים שאנחנו עובדים איתם הם איפה שנמצאים בני הנוער

חוה לוי:  הם לא מרימים טלפון ומדברים, אז אולי אנחנו צריכים לייצר כלים חדשניים יותר, אז אנחנו בוחנים גם את העניין הזה

חוה לוי:      דיברנו קודם על היכולת להרחיב את המרכזים באופן גיאוגרפי שהם יתאימו לעוד מקומות

חוה לוי:  גם בתוכנית העבודה של משרד הרווחה של התקן, תקן רווחה, אנחנו שואלים את עצמנו איך אנחנו מרחיבים ליותר

אליהו דלל: האם יש פעילות יזומה שלכם?     

חוה לוי: כל הזמן

אליהו דלל: האם את יכולה לתאר פעילות יזומה?     

חוה לוי: למשל חשיפות לאנשי מקצוע

חוה לוי:  אנשים יודעים שאם קרה משהו, אם הם קיבלו מידע, הדרך הרגילה היא להרים טלפון למשטרה או להגיע למשטרה

חוה לוי:  ואנחנו מנסים כל הזמן להטות למקום שיש בו את המעטפת היותר רחבה של אנשי מקצוע

חוה לוי:  חלק ניכר מהעבודה של המרכזים, של מנהלי המרכזים ושל הצוותים בתוך המרכזים, זה להרחיב את הידע המקצועי בדבר הזה

חוה לוי:  עבודה לא פשוטה יש לנו בקהילות סגורות שפחות מדברות פגיעות, בטח פגיעות מיניות, איך אנחנו עוזרים להם להגיע למרכזים

חוה לוי:  בחלק מהמקומות אנחנו רואים כבר הטיה לכיוון השני, למשל המרכז בירושלים

חוה לוי:  כשאתה מסתכל על הנתונים הספציפיים של המרכז הזה, אפשר לחשוב שאין בכלל חילונים בעיר הזאת, כי כשני שלישים מהפונים למרכז ההגנה הם מהחברה החרדית, שזה נורא יפה

חוה לוי:  עבדנו מאוד קשה כדי שזה יקרה, זה לא מובן מאליו

חוה לוי:  הרבה עבודה עם ועדות רבנים ועם אנשי דת בעניין הזה

חוה לוי:      אני רואה את חברת הכנסת תומא נכנסת, לפני שהיא תגיד אני כבר אגיד את זה: אנחנו משתדלים להפנות את החברה הערבית למרכזים

חוה לוי:  נעשתה הרבה מאוד עבודה, בעיקר במרכז בנצרת, לצאת בפרסומים, גם ברשתות החברתיות, במקומות שבהם נמצאים בני הנוער, על מנת שהם יגיעו, אפילו באופן עצמאי

חוה לוי:      אנחנו מנסים להגיע לכל מקום, איפה שאנחנו מזהים את הצורך, ולראות איך אנחנו מטפלים בזה כדי להרחיב

חוה לוי:  עדיין יש אתגרים מאוד גדולים

חוה לוי:  זה שהשקענו מאוד עם המרכז בנצרת, על מנת להביא את החברה הערבית למרכז, זה לא אומר שהם הגיעו

חוה לוי:  אנחנו רואים את הפערים גם בהיקף הפעילות של המרכזים בהקשר הזה, ואנחנו ממשיכים

חוה לוי:  עכשיו אנחנו מנסים לתקוף את זה ממקום אחר, ואולי דרך אנשי מקצוע שפחות מפנים בשגרה את העבודה להגיע אליהם

חוה לוי:      אנחנו עובדים גם עם המפעיל שמפעיל את מרכזי ההגנה, על מנת לתפור את הדבר הזה בתוכנית העבודה שלנו

חוה לוי:  מדי שנה הוא מגיש לנו תוכנית עבודה במה אנחנו הולכים להשקיע

חוה לוי:  וזה אחד מהאתגרים של הגעה לקהילות הסגורות יותר ושהם יגיעו לצרוך את השירות

אליהו דלל: איך הפעילות שלכם מתבטאת בתקציב של 2024-2023?     

חוה לוי: התקציב לא השתנה מבחינת הגודל

חוה לוי:  מה שכן השתנה שראינו שיש סעיפים שהם יותר מנוצלים ויש סעיפים שפחות מנוצלים

חוה לוי:  מה שעשינו, הרחבנו את ההגדרות והגמשנו את האפשרות להשתמש בסעיף, על מנת שאפשר יהיה להפנות יותר לפרסום, שאפשר יהיה להשתמש בעוד דברים בתקציב, כי אנחנו לא רוצים בסוף – אני מקווה שאין כאן נציג משרד האוצר לכעוס עליי על זה – הכוונה היא לא להחזיר כספים למשרד האוצר אלא להשתמש בהם

אליהו דלל: גם האוצר לא יכעס

דבורה ביטון: אפשר לדעת על איזה תקציב אתם עובדים?     

חוה לוי: אמרתי קודם שעלות של מרכז הוא כמיליון שקלים

דבורה ביטון: שמונה מיליון בסך הכול אם יש לך שמונה מרכזים

חוה לוי: כשמונה מיליון, לא כולל את כוח-האדם, כי רוב כוח-האדם מועסק על ידי משרדי הממשלה, גם העו"סים לחוק הנוער, גם חוקרי ילדים, המשטרה כמובן, פרקליטות

חוה לוי:  רוב כוח-האדם לא דרך המפעיל אלא דרך משרדי הממשלה

אליהו דלל: חוה, שאלה נוספת

אליהו דלל:  הלא אמרת שיש לכם תוכניות או תחזיות לעתיד להרחבת הפעילות של המרכזים

אליהו דלל:  האם זה בא לידי ביטוי בתקציב הקיים?     

חוה לוי: זה יצטרך לבוא לידי ביטוי בתקציב תוספתי, כי התקציב הקיים לא יכול לכלול הקמה או הרחבה

חוה לוי:  כבר למרכז בירושלים, אפרופו המיליון שקלים, זה מיליון פלוס שליש, כי הרחבנו את המרכז, אז זה לא רק מיליון

אליהו דלל: זה התפקיד שלנו בוועדה הזאת

אליהו דלל:  שר הרווחה היה בוועדת הכספים, ואני גם חבר ועדת הכספים, לצערי לא יכולתי לשאול אותו שום דבר לגבי המרכזים כי לא ידעתי

אליהו דלל:  עכשיו, מאחר שאני מקבל את המידע ואת הדיווח, יש פה הזדמנות לראות אם התוכניות שלכם מדברות על הרחבה ולוח-זמנים, ואז לנסות לבדוק האם ניתן לכלול את הרחבת התקציבים שלכם

אליהו דלל:  אמרת שאין הרחבה, אלא יש שיפטינג בין הפעילויות

חוה לוי: התייחסנו אל התקציב עצמו לכל מרכז באופן שהוא הרבה יותר גמיש

חוה לוי:  להקמה של מרכזים נוספים או שלוחות נוספות, אנחנו נידרש להרחבה

חוה לוי:  זה כבר מדובר בתוך המשרד, כולל עם אנשי הכספים

אליהו דלל: בבקשה

אליהו דלל:  תוכלו להיעזר בי או בנו על פי תוכנית מסוימת שצריכה להיות, שזה לא סתם משהו שלא נוכל לבצע

חוה לוי: לעניין הזה, כבר התחלנו לבחון את ההיתכנות של זה

אליהו דלל: האם יש לכם גם את המיקומים וכך הלאה?     

חוה לוי: בדיוק

חוה לוי:  אם אני אומרת שאנחנו רוצים לבנות משהו ייחודי לאילת, בעיקר עונתי, כי אנחנו רואים את בני הנוער שמגיעים לאילת בקיץ ובחופשים גדולים, ואנחנו רוצים להנגיש את השירות הזה, התחלנו את המשא-ומתן עם עיריית אילת, את הצורך כמו שהם מזהים עם אנשי מקצוע באילת

חוה לוי:  זה כבר בעבודה

חוה לוי:  ברגע שתהיה תוכנית מגובשת, נועל ליצור תעריף ולבקש לתקצב אותה

אליהו דלל: איך שיתוף הפעולה שלכם עם הרשויות המקומיות?     

חוה לוי: טוב מאוד

חוה לוי:  בכל מקום שבו יש מרכז הגנה, הרשות המקומית שותפה בדבר הזה

חוה לוי:  היא גם מעסיקה את העו"סים לחוק הנוער, מה שעושה אותה גם לבעלת עניין

אליהו דלל: היא נותנת לכם גם את המקום, את המבנה?     

חוה לוי: לא

חוה לוי:  המקום הוא אפרופו התקציב שמשרד הרווחה מעביר

חוה לוי:  חלק ממנו נועד לשכר דירה, על מנת שנוכל להעמיד מקום

חוה לוי:  אדוני, מוזמן כמובן לבוא ולבקר במרכז, המרכזים שלנו מאוד יפים ומאוד מושקעים

אליהו דלל: תמי, תתאמי כחלק מהביקורים שלנו שעוד לא יצאו

חוה לוי: אנחנו מאוד נשמח

חוה לוי:  תמי הייתה אצלנו

חוה לוי:  אנחנו נשמח לארח

חוה לוי:      אנחנו עושים כמיטב יכולתנו להתמודד עם סוגיות שצפות ועולות כל הזמן וגם מופנות כלפינו

חוה לוי:  בחלק מהדברים אנחנו רואים הישגים, אנחנו רואים הצלחות, אנחנו משקיעים חזק מאוד כדי להגיע להצלחות בעניין הזה, על מנת לתת שירותים טובים בעניין

חוה לוי:  עדיין יש לנו אתגרים גדולים מאוד

חוה לוי:  בכל פעם אנחנו מזהים סוגיה שאנחנו רוצים לטפל בה

חוה לוי:  תיכף תדבר חברתי על הנושא של חוקרי ילדים

חוה לוי:  משרד הרווחה מנהל את השירות לחקירות ילדים

חוה לוי:  יש לנו אתגר גדול מאוד לנסות ולראות איך אנחנו מדייקים את תפקיד הרופאים במרכזי ההגנה

אליהו דלל: כשמדברים על ילדים מה הגילאים?     

חוה לוי: מגיל שלוש עד גיל 18, ככל שהילד יכול לדבר, כי זה לא מקום שמדבר רק טיפול, זה מקום שבסופו של דבר מנסה לעשות בירור על פגיעה שילד עבר

חוה לוי:  אם מדובר בילדים צעירים יותר, אנחנו יכולים להיות כתובת ייעוץ עבור הורים מתלבטים

חוה לוי:  כמו שאמרתי, בכל פעם אנחנו מזהים סוגיה, מנסים לטפל בה

חוה לוי:  האתגר השנה מאוד עסוק בנושא של תפקיד הרופא במרכזים

חוה לוי:  אנחנו נמצאים בקשר הדוק עם משרד הבריאות בעניין הזה

אליהו דלל: זו בדיוק השאלה שלי

אליהו דלל:  אמרת לי קודם לגבי הנושא של הרשויות המקומיות שזה די מתוכלל ויש לכם שיתוף פעולה

אליהו דלל:  הייתי קודם בוועדה למעמד האישה וראיתי שיש קושי בתכלול, בשיתוף הפעולה בין המשרדים

אליהו דלל:  האם זה קורה גם פה?     

חוה לוי: אני לא יכולה להגיד את זה

חוה לוי:  אני חושבת שכל מי ששותף במרכזי ההגנה: הפרקליטות, משרד הבריאות, משרד הרווחה כמובן, המשטרה – נמצאים בקשר מאוד הדוק

חוה לוי:  יש דברים שלפעמים הם במחלוקת

חוה לוי:  לא תמיד אנחנו רואים עין בעין

חוה לוי:  שותפות זו עבודה קשה, ואנחנו משקיעים מאוד בשותפות הזאת

חוה לוי:  יש ועדת היגוי ארצית שמלווה את המרכזים, שכולנו שותפים שם, ואנחנו מנסים לדייק גם את הסוגיות וגם את הפתרונות שאנחנו מציעים לדבר

חוה לוי:  זו עבודה קשה, אבל אני מרגישה שכל מי שקשור לדבר הזה, מחויב לו מאוד, ומנסים ביחד לפתור את הבעיות, עם המחלוקות בעניין

אליהו דלל: מה שעות הפעילות של המרכזים?     

חוה לוי: שעות הפעילות הן שעות העבודה הרגילות של 16:00-08:00

חוה לוי:  במקרה חירום, אירוע שקורה בזמן אמת, מרכזי ההגנה ייפתחו גם בשעות מאוחרות יותר

חוה לוי:  הצוותים שעובדים במרכזים מתוגמלים עבור שעות כוננות, ואם צריך לפתוח מרכז, הוא ייפתח

חוה לוי:  אם עכשיו היה רצח במשפחה, וצריך לחקור את הילדים שהיו עדים, ייפתח המרכז

חוה לוי:  אם עכשיו היה אונס, וצריך עכשיו לעשות את הבדיקה, הוא ייפתח

חוה לוי:  אנחנו מאוד מתדיינים על הדבר הזה, ואיפה שצריך ייפתח המרכז בחגים, בחול המועד, בסופי שבוע אם צריך, בשעות הלילה, אבל זה תלוי לגופו של מקרה

חוה לוי:      אני כן רוצה להגיד שאנחנו לא נמצאים במצב שיש לנו צוותים מתחלפים

חוה לוי:  זה לא שמשמרת הולכת ומשמרת מגיעה להחליף אותה

חוה לוי:  אותם אנשים שעובדים בבוקר, אם צריך לפתוח בשעות אחר-הצוהריים, הם אלה שמגיעים לפתוח

חוה לוי:  איפה שצריך, ברור שזה מה שיקרה

חוה לוי:  ויש לנו מרכזים שאנחנו רואים יותר ויותר פתיחה בשעות חירום, באירועי חירום מהסוג הזה, והם ייפתחו ככל שהילד צריך

אליהו דלל: האם במוקדים העירוניים יש מספר טלפון, מוקד חירום של המרכזים? מוקד עירוני

אליהו דלל:  בדרך כלל כל תושב מכיר מס' 100, 101, 106, מוקד עירוני

חוה לוי: אני לא יודעת לענות לך

חוה לוי:  אני אגיד איזה מוקדים בדרך כלל הם המוקדים המפנים

חוה לוי:  יש את 118 של משרד הרווחה, בכל הפרסומים של המשרד יש הפניה לשם

חוה לוי:  יש כמובן את 105 של הפגיעות ברשת במרחב המקוון, שהם גם גורם שדרכו, בעיקר בפגיעות המיניות, מפנים למרכזים

חוה לוי:  וכמובן 100

חוה לוי:  אמרתי קודם, עדיין רוב האנשים כשקרה האירוע, בטח בזמן אמת, מיד פונים למשטרה

אליהו דלל: האם עוד מישהו ממשרד הרווחה רוצה להוסיף משהו?     

עדי זפרני: אני מנהלת השירות לחקירות ילדים וחקירות מיוחדות

עדי זפרני:  נכנסתי לתפקיד לפני מספר חודשים עם מוטיבציה מאוד גבוהה לעבודה בשיתוף פעולה, להיות באיזה תהליך של שותפות עם חוה לגבי הפעלת המרכזים ואיוש תקנים של חוקרי ילדים

עדי זפרני:      בשנים האחרונות היינו בתקופה של תת-איוש במרכזי ההגנה מצד חוקרי הילדים

עדי זפרני:  זה משהו שאנחנו מודעים לו

עדי זפרני:  בחשיבה משותפת הגענו לכל מיני עקרונות שיעזרו לנו לאייש את התקנים האלה

עדי זפרני:  השירות מאמין מאוד בתפיסה של מרכזי הגנה

עדי זפרני:  יש היום עבודה טובה ביום-יום עם מרכזי ההגנה, חוקרי הילדים מגיעים לחקור במרכזי ההגנה על פי צורך

אליהו דלל: מה האתגר של חוקר ילדים? נניח שהם צריכים לחקור ילד בן ארבע

עדי זפרני: האתגרים של חוקרי הילדים הם רבים

עדי זפרני:  האתגר של חוקרי הילדים במרכז ההגנה הוא חשיפה – גם ביום-יום הם חוקרים בחשיפה מאוד גבוהה, אבל במרכזי ההגנה בדרך כלל מתרכזים מקרים מאוד מאוד מורכבים וקשים של פגיעות מיניות

עדי זפרני:  חוקרי ילדים שחוקרים במרכז ההגנה על בסיס יום-יומי וצריך לפגוש בכל יום שני ילדים ולפעמים שלושה ילדים עם מקרים וחקירות מאוד מורכבים, החשיפה והטראומה לאורך זמן לא משאירה אותם, והרבה מהחוקרים לא מעוניינים בחשיפה גבוהה כזאת

אליהו דלל: איפה מתבצעת החקירה או הבדיקה?     

חוה לוי: במרכז

עדי זפרני: במרכז ההגנה

אליהו דלל: לפי דוח מבקר המדינה הרוב עדיין מתבצע במשטרה

עדי זפרני: לא במשטרה

אליהו דלל: אנחנו מדברים על ילדים, קטנים בדרך כלל

אליהו דלל:  להיכנס לתחנת המשטרה, אני אומר לכם שזאת טראומה

אליהו דלל:  כשאבא שלי היה רוצה להעניש אותי, הוא היה אומר: אני לוקח אותך לתחנת המשטרה

עאידה תומא סלימאן: גם למבוגרים

אליהו דלל: עדיין יש לי את הטראומה הזאת

אליהו דלל:  היום זה לא תופס, אבל עדיין להיכנס לתחנת המשטרה זה אחרת

אליהו דלל:  לכן אני מנסה להבין, כשחוקרים ילדים קטנים

אליהו דלל:  זה שונה איפה חוקרים אותם, את בעצמך אומרת שזה קשה ואתגר, לכן אני חושב שעדיין צריך לבחון את האפשרות הזאת, שכל החקירות, כל מה שניתן, אתם במרכזים תנסו לראות שהחקירות והבדיקות יתבצעו בשטח שהוא לא משטרתי

אליהו דלל:  זה דבר מאוד חשוב

עדי זפרני: אני אדייק

עדי זפרני:  אף ילד לא נחקר בתחנת המשטרה

אודיה איפרגן: אף ילד עד גיל 14

עדי זפרני: אנחנו מדברים בחקירות ילדים עד גיל 14, חשוב לדייק

עדי זפרני:  אנחנו מבחינים בין שני סוגי חקירות: כשהחקירות מתבצעות בידיעת ההורים

עדי זפרני:  כל הילדים שנחקרים בידיעת הוריהם, שנפגעו מחוץ למשפחה בדרך כלל או בתוך המשפחה כשיש את מעורבות ההורים, החקירות מתבצעות במרכזי ההגנה; החקירות שלא מתבצעות במרכזי ההגנה זה ילדים שנפגעו בתוך הבית, ושהאחראי על הקטין בתוך המשפחה פגע בו, והחקירות הן ללא ידיעת ההורים, ואז החקירות נעשות בדרך כלל במסגרות החינוכיות, אנחנו מגיעים לגנים ולבתי הספר

אליהו דלל: הבנתי

אליהו דלל:  תודה

תמי סלע: לפי הדוח מעל גיל 14 הרוב היו במשטרה בשעתו

תמי סלע:  לפי הדוח נכון לשנים 2019-2018

חוה לוי: כמו שעדי אמרה, שהיא עושה את המאמץ המאוד גדול, בדיוק העבודה של חוקרי הילדים, אותו דבר אנחנו עושים מול המשטרה

חוה לוי:  גם המשטרה בהנחיות שלה – אולי יש מישהו מהמשטרה לדבר במקומי על העניין הזה – גם המשטרה מנחה לזה

חוה לוי:  עדיין יש אתגר להפנות את כל המקרים האלה

אליהו דלל: הבקשה שלנו להשתדל לחקור ילדים ונוער וכך הלאה - - -     

חוה לוי: מה שמגיע למרכזים מבחינתנו זה המובן מאליו

אליהו דלל: כמובן בתיאום עם המשטרה, אבל כמה שפחות בתחנות המשטרה

אליהו דלל:  בבקשה, חברת הכנסת דבי ביטון

דבורה ביטון: צוהריים טובים

דבורה ביטון:  תודה, כבוד היושב-ראש שיש המשכיות ואנחנו מתייעלים בוועדות האלה

דבורה ביטון:  עם זאת אני מאוד מוטרדת, אני מוטרדת בגלל הכמות המועטת של המרכזים

דבורה ביטון:  אני גם תוהה למה לא מבקשים כאן להרחיב

דבורה ביטון:  להערכתי, אם אני מסתכלת על המגזר הערבי, כשאני רואה מרכז אחד בנצרת, או שאני רואה בירושלים מרכז אחד, וכשאני רואה את הפיצול ואת הנפגעים, אני מעלה תהייה למה למשל אין מרכז לחרדים

דבורה ביטון:      אני כעורכת דין הייתי מלווה משפחות שלמות לדאבוני בסיפור הזה, הייתי חשופה לאירועים האלה

דבורה ביטון:  יכול מאוד להיות ששם זה היה יותר נגיש, אולי בגלל שהם פחות עם נשים, אין לי מושג

דבורה ביטון:      לא מדובר בסכומי עתק נכון לעכשיו למרכז, ויש מקום כן לבקש עכשיו בתקציב תקצוב להרחבת מרכזים שיהיו נגישים

דבורה ביטון:  שמונה בכל המדינה זה נראה לי מעט מאוד במציאות ובעידן הזה שהנוער שלנו לדאבוני, כבר מגילאי עשר נחשפים לכל מיני אתרים, ולא פלא שיש עלייה

דבורה ביטון:  זה דור אחר, זה דור נייד, ולכן אני חושבת שיש מקום לשקול את זה

דבורה ביטון:      כמו כן, אני מצטרפת לשאלה בנושא של ההנגשה הטלפונית

דבורה ביטון:  האם יש מסלולים חסויים שהילד יכול להתקשר ומישהו מקבל אותו? מה קורה במרכזים?     שאלה נוספת

דבורה ביטון:  אני רואה כאן את הפניות, את המספרים

דבורה ביטון:  מה קורה מרגע שהוא הודיע וסיפר

דבורה ביטון:  איזה סוג של מעקב יש לכם, כשאתם יודעים שזה מטופל? לדאבוני אתמול נפטרה - - -     

חוה לוי: יעל גרינברג זיכרונה לברכה

דבורה ביטון: זו גם ככה טרגדיה, ואפשר לראות את התקופה, שמגיל 14 עד 48 או 49 היא קמלה ומתה

אליהו דלל: זה מקרה טרגי

דבורה ביטון: טרגי מאוד

אליהו דלל: גם מערכת המשפט פה - - -     

דבורה ביטון: בדיוק

דבורה ביטון:  יש כישלון שם, וממנו צריך רק ללמוד ולמנוע את המקרה הבא

דבורה ביטון:  זה משהו שיש להביא בחשבון

דבורה ביטון:       אני גם מוטרדת מכך שחסרים צוותים

דבורה ביטון:  אני לא מצליחה להבין למה חסרים צוותים

דבורה ביטון:  האם אין דרך לעשות הכשרה מיוחדת? גם הצוותים שמגיעים צריכים להיות מאוד מאוד מוכשרים ורגישים למקרים הספציפיים, כי לחקור ילד בן ארבע או לחקור ילד בן 18 או 14 זו מציאות אחרת, וגם הסביבה צריכה להיות אחרת

דבורה ביטון:  בטח לא תחנת משטרה לילדים

דבורה ביטון:      אדוני, אני חושבת שיש המון מה לעשות, כי הפגיעות רק עולות, ואנחנו נחשפים יותר ויותר, ואם אנחנו רוצים לצייר פה פעולה שאתם מציירים, ואתם עושים עבודת קודש, להערכתי זה לא מספיק, צריך יותר מרכזים, יותר צוותים ויותר לבדוק מה קורה בבתים, כי משם זה מגיע

דבורה ביטון:  תודה, אדוני

אליהו דלל: תודה, חברת הכנסת ביטון

אליהו דלל:  חברת הכנסת תומא סלימאן, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש

עאידה תומא סלימאן:  את האמת, כמובן כמו תמיד אני מברכת על כל עשייה שנעשית, אבל יש כמה שאלות שמחויבות אפילו מהדוח שלכם

עאידה תומא סלימאן:       כשנכנסתי אמרת: הינה חברת הכנסת, לפני שהיא מעלה את העניין של ההסברה באוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:  אני מברכת על כל מאמץ שנעשה, אבל השאלה שלי היא יותר, מה בדיוק נעשה? אני רגילה שמדברים איתי על קמפיינים ועל הסברה, וכשאני שואלת לפרטי פרטים, זה מתחיל להצטמק ולא ברור

עאידה תומא סלימאן:  אשמח לשמוע מה בדיוק נעשה, כמה הושקע, לאן הצלחתם להגיע

עאידה תומא סלימאן:      זה אמור להיות משתקף גם בנתונים של הפונים

עאידה תומא סלימאן:  בדרך כלל כשיש מסע הסברה, אנחנו רואים קפיצה במספר הפונים

עאידה תומא סלימאן:  האם זה קרה? למה לא קיבלנו פילוח בעניין האוכלוסייה הערבית? כמה פונים מהאוכלוסייה הערבית? אם כבר מדברים, אז גם על אוכלוסייה כמו האוכלוסייה החרדית

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו יודעים שיש מאפיינים שיש בהם דמיון בעניין הזה, של ההשתקה, של הניסיון לפתור את הבעיות בתוך המסגרות

עאידה תומא סלימאן:  לכן אני שואלת על שתי האוכלוסיות

עאידה תומא סלימאן:      העניין של אי-איוש התקנים, כבוד היושב-ראש, זה כבר אמור להוות נורה אדומה מול כולנו

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו מדברים על עובדים סוציאליים, יש חוסר באיוש התקנים, מדברים על מרכזים לטיפול, חוסר באיוש התקנים, חוקרי ילדים יש פחות

עאידה תומא סלימאן:  אתם מציינים את זה בדוח

עאידה תומא סלימאן:  אתם מציינים גם את הנושא שאחד המרכזים יהיה בלי רופאה, זה מדאיג

עאידה תומא סלימאן:  איך תתפקדו? כלומר, אי-אפשר להגיד שבעוד חודש-חודשיים המרכז יתפקד בלי רופאה

עאידה תומא סלימאן:  מה זאת אומרת? תאיישו

עאידה תומא סלימאן:  סליחה, אל תיכנסו לבעיה, תפתרו את הבעיה מבעוד מועד אם אתם יודעים שהרופאה לא תהיה

עאידה תומא סלימאן:       בעניין שעות עבודה

עאידה תומא סלימאן:  אני יודעת שאתם מסיימים לעבוד בשעה 16:00

עאידה תומא סלימאן:  רוב הילדים האלה צריכים ליווי הורים כדי להגיע למרכז

עאידה תומא סלימאן:  אם הם צריכים ליווי הורים, הורים בדרך כלל עובדים, למה מקשים עליהם יותר, שהם צריכים להפסיד יום עבודה כדי להגיע עם הילד כדי להמשיך את הטיפול? למה לא עושים שעות עבודה אחרי-הצוהריים כדי שהילדים - - -     

דבורה ביטון: ביציאה מהמסגרת לפעמים זה מסקרן – לאן אתה יוצא? לאן אתה הולך?     

תמי סלע: זה כבר עלה פה, ודובר שיהיו יומיים עד 18:00

אליהו דלל: וזה אפשרי?     

תמי סלע: זה עלה פה

אליהו דלל: אפשר אולי באותם ימים להגיע יותר מאוחר לעבודה נניח, אבל משלימים אחר-הצוהריים, כמו שזה קיים גם ברשויות

אליהו דלל:  למשל קבלת קהל ברשות, מתחילים ב-10:00, מסיימים ב-18:00

עאידה תומא סלימאן: במיוחד שצריך להוציא את הילד ממסגרת בית הספר וההורה מהעבודה, ובשני המקומות לתת - - -     

חוה לוי: זה כבר עלה בעבר

חוה לוי:  אכן מה שאתה מציע עכשיו זה אחד מהדברים שאנחנו שוקלים

חוה לוי:  אנחנו נדון בזה, ואני מקווה שנצליח לאייש את זה בצורה הזאת

אליהו דלל: תשקלו את זה בחיוב

עאידה תומא סלימאן: שאלה אחרונה

עאידה תומא סלימאן:  אני שמה לב ש-18% מהפניות בדוח שלכם הן בבאר שבע

עאידה תומא סלימאן:  באר שבע חולשת על אזור מאוד גדול

עאידה תומא סלימאן:  האם יש לכם הערכה במה הצליחו בבאר שבע או למה המערכות נכשלו ואז יש כל כך הרבה פניות? האם אפשר ללמוד משהו מזה שאפשר להעביר למרכזים האחרים

עאידה תומא סלימאן:  תודה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  משרד המשפטים, האם רוצים להתייחס למשהו? משרד הבריאות

זוהר סער-לביא: אני אתייחס לנושא של הרופאים

זוהר סער-לביא:  אכן הנושא כרגע בטיפול, כי הסוגיה של הרופאים במרכזי ההגנה דורשת חשיבה על מודל שהוא קצת יותר מותאם

זוהר סער-לביא:  אנחנו בחשיבה מאוד אינטנסיבית עם הרווחה וגם בתוך המשרד

אליהו דלל: למה שלא תייצרו יותר רופאים? אני שואל את השאלה ברצינות

אליהו דלל:  מצד אחד חסרים רופאים, חלק גדול מהסטודנטים לומדים בחוץ-לארץ, באים לפה, לא נותנים להם להשתלם

אליהו דלל:  תעבירי פה את המסר, שמשרד הבריאות יאפשר

אליהו דלל:  חסרים רופאים, בבקשה נתכנן מהיום לעוד עשר שנים איך מייצרים יותר רופאים, כמו שחסרים מהנדסים, זה אותו דבר

מירי כהן: זו אחת הסוגיות המרכזיות ביותר שמשרד הבריאות עוסק בהן, מוטרד מהן

מירי כהן:  אגב, יש גידול

מירי כהן:  אנחנו רואים את זה לאורך מספר השנים האחרונות בסוגיה הזאת, גם במספר המוכשרים בארץ

מירי כהן:  אנחנו גם נותנים תשומת לב בקליטה של אלה שלמדו בחו"ל

מירי כהן:  אנחנו עושים את זה

מירי כהן:  משרד הבריאות מוביל את זה באופן אקטיבי יחד עם המל"ג וכו'

מירי כהן:  אתה צודק, בהחלט זה מהלך - - -     

אליהו דלל: יש איזה מחסומים

אליהו דלל:  אני לא מדבר על מי שלמד באפריקה, אבל מי שלמד באירופה ובארצות הברית, בארצות נאורות, יש קושי בהשתלבות שלו בארץ

מירי כהן: היום אנחנו אפילו נותנים מענקים לאלה שלומדים בחו"ל, כדי לעודד אותם לחזור לארץ

אליהו דלל: לי ידוע עד לפני חודשיים שיש מחסומים בהשתלמויות

אליהו דלל:  יותר מזה, משרד המל"ג, נדמה לי, שיצא באיזה קריאה לא לאפשר לסטודנטים להתמחות

אליהו דלל:  למה?     

מירי כהן: היה על זה דיון גם בוועדת החינוך בסוגיה הזאת

אליהו דלל: נכון, כי אני ביקשתי

אליהו דלל:  אני העליתי את זה

מירי כהן: אנחנו, משרד הבריאות, מנהלים את זה בצורה מרוכזת, כדי שתהיה גם אפשרות ללומדים בארץ

מירי כהן:  זו סוגיה קטנה בנושא הזה, אבל היא מאוד מאוד חשובה, והיא משפיעה גם על זה, כי אכן יש מחסור

אליהו דלל: תודה, מירי

אליהו דלל:  בבקשה, תמי סלע

תמי סלע: צריך לדייק את המענה, כי בהקשר של הרופאים חלק ממה שעלה, מעבר לזה שהשעות שמוקצות להם בכל מרכז הן מצומצמות, צריכים להיות רופאים עם הכשרה שיוכלו לעשות את הבדיקות הרלוונטיות במרכזים

תמי סלע:  המטרה של המרכז הזה שהשירותים השונים יינתנו במקום אחד, והילדים וההורים לא יצטרכו לדלג בין כל מיני בתי חולים וגורמים, לעבור ביורוקרטיה וטראומה הנוספת

תמי סלע:      עלה שחלק מהרופאים לא יכולים לעשות את הבדיקות הנדרשות

תמי סלע:  זה חלק מהקושי שעלה בדיונים קודמים

אליהו דלל: דרך אגב, אפשר לבצע בדיקות על ידי אחיות?     

זוהר סער-לביא: זה גם משהו בתהליך שאנחנו מנסים כרגע לקדם

אליהו דלל: אנחנו מדברים פה על בדיקה ראשונית

אליהו דלל:  אני לא יודע כרגע איך לקרוא לבדיקות האלה, אני גם לא מכיר אותן

אליהו דלל:  אולי זה לא טיפול כזה או אחר שדרוש רופא

תמי סלע: יש דברים שצריך רופא כדי שאחר כך יהיו ראיות

אליהו דלל: לא אמרתי שלא, אבל אם יש חוסר - - -     

זוהר סער-לביא: הסוגיה הזאת אכן נבדקת, גם בנושא של אחיות פורנזיות

זוהר סער-לביא:  כרגע כל הנושאים האלה בתהליך, ואנחנו מאוד מקווים שנצליח - - -     

אליהו דלל: תנסו לראות את זה

תמי סלע: רוב הדברים  שעולים פה כבר עלו בדיונים קודמים

אליהו דלל: אני לא המצאתי את הגלגל

תמי סלע: צריך איזה דד ליין לתהליך החשיבה והבדיקה

אליהו דלל: אם חשבתם על זה, תחשבו, אבל תקבעו לוח-זמנים, תקבעו מדדים, תראו מה ניתן לעשות

אליהו דלל:  נניח לרגע שאתם אומרים: חלק אנחנו יכולים, חלק לא

אליהו דלל:  אלה דברים שצריך להתייחס אליהם ולא להשאיר את זה ככה

אליהו דלל:  המשרד לביטחון לאומי

ישראל שמרלינג: כפי שגם הדוח מראה, אנחנו חלק גדול מאוד גם מהשיווק וגם מההפניה, כפי שציינה חוה בצורה יפה ונכונה

ישראל שמרלינג:  מצד אחד אני כאן הדמות המפחידה, כמו שאמרת, השוטר והתחנה וכל זה, אבל אני חושב שעדיין הפעילות שלנו כאן היא חלק מאבן היסוד של הפעילות של המרכזים, וכפי שאמרו, אנחנו גם נמצאים שם כל הזמן

תמי סלע: אפשר לשאול לגבי היקף חקירות הנוער, כשזה עלה כמשהו שהיה מאוד מצומצם יחסית בדוח הקודם, והרוב בוצע במשטרה? חשבו שזה לא לטובת העניין

תמי סלע:  השאלה, האם זה השתנה? מה המצב היום?     

ישראל שמרלינג: אני מתנצל, אני לא מחזיק נתונים על כך

חוה לוי: אפשר לראות בדוח שהעברנו את מספר חקירות הנוער שהתקיימו במרכזים

חוה לוי:  אין לי את זה ביחס למה שנעשה במשטרה

חוה לוי:  הנציגה של המשטרה שיושבת איתנו בוועדת ההיגוי הארצית לא נמצאת כאן, אבל ביקשנו מהם שהם יעבירו את הנתונים, ואז נוכל להשוות

אליהו דלל: אז תעבירו

אליהו דלל:  לידיה רבינוביץ

יהושע רבינוביץ: שלום

יהושע רבינוביץ:  אם יתאפשר לי להגיד רק מילים טובות, אני אשמח

יהושע רבינוביץ:  זה אפשרי?     

אליהו דלל: אם זה טוב, אז בקצרה

אליהו דלל:  אם יש משהו שצריך להשלים, אז באריכות

חוה לוי: תן לה להרחיב

יהושע רבינוביץ: אני מניחה שחברי הוועדה יודעים, אנחנו מייצגים כ-15,000 ילדים ונוער

יהושע רבינוביץ:  רבים מהם עוברים דרך מרכזי ההגנה

יהושע רבינוביץ:  ההתרשמות של עורכי הדין שמדובר במודל שהוא מודל מופת, שצריך לחקות אותו, גם את העבודה בשיתוף של כמה משרדים ושל כמה גורמים שמחויבים למטרה

יהושע רבינוביץ:  כמו שאדוני ציין, זה לא קורה בתחומים אחרים

יהושע רבינוביץ:  אפשר לקחת את התחום של בריאות הנפש כאחת הדוגמאות הפחות טובות, וגם במובן של שירות שנבנה עם הילד במרכז, לא עם הצרכים של המשרדים או האינטרסים השונים, אלא להעמיד את הילד במרכז, ולעשות הכול כדי שהשירות יותאם לו, והוא יממש את הזכויות שלו בצורה המיטבית

יהושע רבינוביץ:  זה מודל שגם ברמה הבין-לאומית מעורר הרבה מאוד הערכה

יהושע רבינוביץ:  הוא מודל לחיקוי

יהושע רבינוביץ:  זה נפלא שמנסים לטייב אותו כל הזמן

יהושע רבינוביץ:  כשמשהו פורץ דרך ברמה הזאת, צריך להגיד את הדברים בצורה חיובית

יהושע רבינוביץ:  אז תודה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  זה היה בקצרה ולעניין

אליהו דלל:  איגוד מרכזי סיוע לנפגעות תקיפה מינית, בבקשה

מיה אוברבאום: אנחנו מברכות על העבודה החשובה והקשה שבתי לין עושים

מיה אוברבאום:  אנחנו עובדים איתם באופן צמוד, מרכזי הסיוע שלנו

מיה אוברבאום:  יש לנו כמעט רק מילים טובות להגיד

מיה אוברבאום:      סוגיה אחת שנשמח להציף זו הסוגיה מול בית לין בירושלים

מיה אוברבאום:  אנחנו מכירות שיש נוהל שברגע שמגיע ילד שההורים שלו נמצאים בהליך של פרידה וגירושים, הנוהל בבית לין בירושלים לא מקבל את אותם ילדים, בשונה מבתי לין אחרים, ורצינו לבדוק אם יש אפשרות להגמיש את הנוהל הזה, כי אותם ילדים נמצאים במצב הכי הכי קשה, דווקא הם

מיה אוברבאום:  נשמח לשמוע את התייחסותכם

אליהו דלל: בבקשה

חוה לוי: לעניין ילדים בסכסוכי גירושים, כמו לעניינים נוספים, אנחנו שואלים את עצמנו את השאלה איפה תתקיים החקירה, אפרופו השאלות שאת חוזרת ומפנה כלפינו

חוה לוי:  אנחנו נמצאים עוד פעם בבחינה של זה, כי יש תפיסה מקצועית למה זה לא מגיע למרכז, ולא בפעם הראשונה

חוה לוי:  אם אנחנו רוצים לראות עד כמה ילד מוסת ועד כמה ילד מביא את הסיפור האותנטי שלו, זו שאלה קריטית איפה תתקיים החקירה, בוודאי החקירה הראשונה

חוה לוי:  זה לא מתוך תפיסה שלזה אין כניסה למרכזים, אלא איך אנחנו מטייבים את העבודה במרכז לטובת הילד שנמצא במרכז הדיון

חוה לוי:      אנחנו נמצאים בדיון גם עם חברינו מחקירות ילדים, גם עם המשטרה, כדי לנסות ולראות

חוה לוי:  בכל פעם אנחנו מנסים עוד טיפה, ועוד טיפה פותחים את הדבר הזה, ונעשית עבודה מאוד רצינית

חוה לוי:  אם צריך, עדי תוכל להתייחס לזה יותר לעומק

חוה לוי:  יש כאן תפיסות מקצועיות שיושבות על הדבר הזה

מיה אוברבאום: יש שונות בין המרכזים

חוה לוי: לא בין המרכזים

חוה לוי:  התפיסה היא תפיסה רחבה, לא רק של המרכז הספציפי הזה

חוה לוי:  יש מרכזים שמוכנים להגמיש טיפה יותר ולפתוח את הדבר הזה, אבל זה נמצא בעבודה

חוה לוי:  עדי עושה עבודה מאוד משמעותית בעניין הזה, גם עם פרופ' כרמית כץ

חוה לוי:  זה בעבודת למידה כל הזמן

מיה אוברבאום: תודה

חוה לוי: בשמחה

עדי זפרני: אני אוסיף בעניין הזה שאנחנו בוחנים כל מקרה לגופו

עדי זפרני:  יהיה מקרה שנבחן אותו ונחשוב שהוא יתאים למרכז ההגנה גם במסגרת סכסוך גירושים, הילדים ייחקרו במרכז ההגנה בליווי ההורה שמביא אותם

אליהו דלל: תמיד חשוב לשמוע גם התייחסות ופידבק מגורמים ששותפים לכם

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  המועצה לשלום הילד

אפרת פילזר ביזמן: אני היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד, וגם אני רוצה להצטרף להכרה בזה שמדובר באמת במודל טוב ומוצלח, והוא מקל על ילדים שצריכים להתמודד עם ההליך הפלילי, שהוא הליך מאוד מאוד קשה ומורכב, והקמת המרכזים הובילה לעלייה בפניות, היא הובילה לעלייה בחשיפה של המקרים, וזה מעיד על ההצלחה של המרכזים האלה

אפרת פילזר ביזמן:      אבל, וכאן מגיע האבל כמובן, הערך של המודל הזה יורד אם הוא לא מיושם באופן מלא, כלומר, אם הילד לא מקבל את מלוא השירותים כשהוא מגיע למרכז

אפרת פילזר ביזמן:  הדברים נאמרו פה, ויש מודעות לגביהם, אבל אני כן רוצה בכל זאת להתייחס ממש בקצרה לכמה דברים

אפרת פילזר ביזמן:      המחסור בחוקרי ילדים קבועים, קודם כול, זה דבר שעלה גם לפני שנה בדיווח הקודם באותם מספרים, והדבר הזה כמובן מאוד מטריד אותנו, שחלפה שנה, והינה אנחנו באותו מצב

אפרת פילזר ביזמן:      זה שיש מחסור בחוקר ילדים קבוע, גם אם יש פתרון שבו מקפיצים חוקר ילדים ממקום אחר, קודם כול יש זמן המתנה, ונדמה לי שכולם מבינים כאן מה זה זמן המתנה לילד שכבר מוכן לבוא ולשתף, והוא עדיין צריך להמתין, גם אם אנחנו מדברים על שעתיים-שלוש ולא יום שלם

אפרת פילזר ביזמן:  השעתיים-שלוש האלה יכולות להיות שובר השוויון אם הוא כן ידבר או לא ידבר, ולכן זה שאין חוקר ילדים קבוע, הדבר הזה הוא מאוד מאוד משמעותי ומטריד אותנו

אפרת פילזר ביזמן:      מעבר לזה, שגם לא מדובר בחוקר ילדים קבוע

אפרת פילזר ביזמן:  הרבה פעמים בתיקים פליליים צריך יותר מחקירה אחת

אפרת פילזר ביזמן:  אחר כך מביאים חוקר אחר

אפרת פילזר ביזמן:  אני מבינה שנעשה מאמץ הרבה פעמים כן להביא את אותו חוקר, אבל שוב, אם יש חוקר אחד קבוע, הדבר הזה יכול לקבל מענה יותר טוב

אליהו דלל: האם יש תפיסה מראש שלילדה תהיה חוקרת ולא חוקר? מבחינה תפיסתית זה אפילו נדרש

עדי זפרני: אנחנו עושים את ההתאמות בחקירות גם מבחינת מגדר, גם מבחינת שפה

עדי זפרני:  אנחנו מנסים לעשות כמה שיותר התאמות

אליהו דלל: את אומרת "שפה"

אליהו דלל:  יש לכם יכולת מבחינת שפה, שזה יכול להיות אמהרית ורוסית וערבית וכך הלאה? אני יודע שאין הכול

עדי זפרני: יש לנו אתגר בכוח-אדם באופן כללי, אבל יש לנו חוקרים שדוברים כשפת אם גם ספרדית, גם אנגלית

עדי זפרני:  יש לנו חוקרת אחת, אני לא בטוחה אם היא נמצאת עדיין - - -     

אליהו דלל: האם אתם נעזרים במתנדבים?     

עדי זפרני: אנחנו נעזרים בחברת תרגום, אבל בהתייחס למה שהיא אמרה, זה לא הקפצה של חוקר, חוקר מגיע מהבוקר, חוקר ממתין לילד ולא הילד ממתין לחוקר

עדי זפרני:  המענה ניתן מותאם לחקירה, וכשאנחנו יודעים שאמור להגיע ילד, ואנחנו מעדיפים חוקר גבר, גם חוסר האיוש הקבוע של חוקר הילדים, מאפשר לנו הגמשה והתאמה לחקירה

עדי זפרני:  אם ילדה דוברת ערבית מגיעה למרכז בנתניה, אנחנו שולחים חוקרת דוברת ערבית

עדי זפרני:  אם ילדה מגיעה מהמגזר החרדי ויש לנו חוקרת חרדית, אנחנו שולחים, אם יש לנו חוקר גבר, אנחנו שולחים - - -     

אליהו דלל: אחרת הילד או הילדה יכולים להיסגר ולהינעל, ולא עשינו שום דבר

עדי זפרני: אנחנו בוחנים את המודל עד כמה הוא היה קבוע, עד כמה חוקר קבוע, שנמצא כל יום, נכון שהוא יהיה בכל המרכזים, ועד כמה לפעמים לעשות את הקביעות כפעמיים-שלוש בשבוע, וביומיים האחרונים להשאיר גמישות להתאמת חקירות, להזמנת חקירות לילדים בערבית

עדי זפרני:  לפעמים יש ילדים עם צרכים מיוחדים וצריך הכשרה מיוחדת של חוקר מיוחד, ואז באותו יום אנחנו שולחים חוקר דווקא עם הכשרה של חוקר מיוחד

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  אפרת, יש לך עוד משהו לשאול?     

אפרת פילזר ביזמן: אולי רק עוד להוסיף לעניין הזה, שזה גם מתקשר לעניין של שעות הפעילות

אליהו דלל: על זה דיברנו

אפרת פילזר ביזמן: עוד כמה דברים קצרים

אפרת פילזר ביזמן:  גם לעניין הבדיקות הרפואיות אנחנו רואים בזה דבר מאוד מטריד, והיו מעט מאוד

אפרת פילזר ביזמן:  הנתונים משקפים מעט מאוד בדיקות רפואיות שנעשו, ונדמה שצריך גם לבדוק למה זה קרה

אפרת פילזר ביזמן:  כלומר, איזה בדיקות בכל זאת כן בוצעו ומה אפשר להרחיב? ודובר על זה

אפרת פילזר ביזמן:      מה שאמרה חברת הכנסת תומא, שיצאה, אני אתייחס לעניין של העלאת המודעות והקמפיינים שנעשו, גם אנחנו מאוד מעוניינים לראות את המחקר שנעשה, את המשמעויות שלו, איפה צריך לדייק את הדברים

חוה לוי: המחקר לא נעשה בהקשר למה שאת שואלת, הוא נעשה בהקשר בכלל של פעילות מרכזי הגנה

חוה לוי:  מה שאת שואלת זו סוגיה בפני עצמה, וצריך לראות איך אנחנו מקשרים בין הקמפיינים לבין ההפניות, כשאנחנו רואים את זה רק במספרים המוחלטים ולא כמגמות

אפרת פילזר ביזמן: הדוח מציין שרק המשיכה הפעולה

חוה לוי: נכון

אפרת פילזר ביזמן: נראה שמאוד נכון לדייק את הדבר הזה

חוה לוי: אגב זו פעולה שעולה הרבה מאוד כסף והיא שווה את הדבר הזה, אבל עדיין אם היא הייתה פעולה שניסתה להביא את החברה הערבית לתוך המרכזים, את זה לא ראינו לצערי

אפרת פילזר ביזמן: הסתכלתי על פרוטוקולים קודמים שנעשתה עבודה מאוד משמעותית

חוה לוי: מדי פעם היינו צריכים להסביר למה אנחנו עושים, ונעשו הרבה מאוד פעולות בהקשר הזה, אבל עדיין אנחנו רואים מחסור בהפניה - - -     

אפרת פילזר ביזמן: אנחנו נשמח לראות נתונים שמתייחסים לדבר הזה, כי נדמה שאפשר ללמוד מהם

אפרת פילזר ביזמן:      בהקשר הזה אנחנו קוראים לוועדה לעשות את דיון המעקב הזה לעתים יותר תכופות

אפרת פילזר ביזמן:  עברה שנה ובהרבה דברים נשארנו בדיוק באותו מצב, אם זה מבחינת איוש התקנים, אם זה מבחינת הצורך להעלות את המודעות בקהלים שונים ולדייק את הדברים, אם זה מהבחינה הרפואית

אפרת פילזר ביזמן:  הדבר הזה מאוד מאוד מטריד אותנו

אפרת פילזר ביזמן:  הכנסת צריכה לפקח על פעילות הממשלה, זה בדיוק התפקיד שלה, ולכן הקריאה שלנו לעשות את הדיונים האלה בצורה יותר תכופה ולעקוב אחרי הדברים

אפרת פילזר ביזמן:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה לך

אליהו דלל:  אפשר גם לעקוב בכתב

תמי סלע: שאלה אחת לגבי הנוהל שדובר עליו כאן, שיהיה נוהל עבודה - - - שדובר, הוא כבר בישורת האחרונה

תמי סלע:  האם זה כבר הסתיים?     

חוה לוי: מבחינתנו זה הסתיים

חוה לוי:  אודיה היועצת המשפטית ואני, מבחינתנו כבר סיימנו, אבל מכיוון שבינתיים הייתה חקיקה חדשה, אנחנו נאלצים לתקן אותו עוד פעם

חוה לוי:  אנחנו מבחינתנו כבר די סיימנו את העבודה על הנוהל ונצטרך לדייק אותו, כי לא נפרסם משהו שלא מתכתב עם מציאות שמשתנה, אפרופו חסיון מידע על טיפול נפשי, בדיקות פורנזיות גם מבלי שהוגשה תלונה במשטרה, שזה מאוד משפיע על עבודת מרכזי ההגנה

תמי סלע: זה גם משהו שעלה פה וצוין שכאשר הם יסיימו הם גם יעבירו לוועדה

תמי סלע:      האם יש שיתוף פעולה עם מוקד 105, שהרבה דברים עולים שם בהקשר של פגיעות מיניות ברשת ואלימות?     

חוה לוי: כמו שאמרתי קודם, 105 הוא חלק מהגורמים המפנים, רק ש-105 שינה קצת את הכללים בחצי השנה האחרונה, והמקרים שמופנים בעיקר בנושא של הפגיעות המיניות, הם מפנים לתחנות המשטרה הטריטוריאליות, והוא אמור להיות הגורם המפנה באופן שתחנות משטרה ידברו עם מרכזי ההגנה

חוה לוי:  אנחנו לא שבעי רצון מהמודל הזה, ואנחנו עדיין עובדים מול הצוות של 105, כדי לדייק את זה

חוה לוי:  בשבוע הבא נהיה שם לעוד דיון בעניין

חוה לוי:  אני מקווה שנגיע לעמק שווה, שבסוף ההעברה תהיה כמה שיותר חלקה

תמי סלע: הם יכולים להיות גורם משמעותי להעלאת המודעות שיש מרכז הגנה

חוה לוי: לגמרי

חוה לוי:  יש צוות של עובדים סוציאליים לחוק נוער ב-105, צוות מטעמנו, מטעם משרד הרווחה, שיושבים שם, שחלקם באו מתוך מרכזי ההגנה

חוה לוי:  המודעות לעניין קיימת שם ומאוד ברורה

חוה לוי:  ההעברה בצורה המקסימלית עדיין לא יושבת טוב מספיק

חוה לוי:  לא הידע, הידע קיים

חוה לוי:  יש מי שמתווך אותו

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  עיריות

איילה שטגמן: ראינו פה שיש בעיות עם המוקדים, גם מוקדים בשעות חירום שחסרים, גם בהדרכה וגם במרכזים

איילה שטגמן:  אני רוצה להציע משהו יותר יצירתי מבחינת מרכזים, כי זה מאוד צורם

איילה שטגמן:  שמונה מרכזים בכל הארץ זה ממש מרעיד

איילה שטגמן:  אפשר אולי לפנות ולאייש גם בבתי ספר, כשאין מרכזים להוסיף, גם ללכת לכיוון של הדרכה

איילה שטגמן:  יש לנו בארץ מתנדבים ומתנדבות שילכו לכיוון הזה ואפשר להדריך אותם להיות חוקרים, ואפילו לפנות לרופאים ורופאות שיתנדבו, והם יעשו את זה

איילה שטגמן:  עד שיהיה תקצוב, אפשר לפנות לדברים האלה: לאייש בתי ספר, להדריך חוקרים, לפנות למתנדבים, במיוחד בשעות הלילה, בשעות שאתן מסיימות את העבודה

איילה שטגמן:  לפעמים דווקא בשעות האלה, בשבתות וחגים, דווקא אז קורים כל הדברים האלה

אליהו דלל: תודה, איילה

אליהו דלל:  חבר הכנסת אושר

שקלים: רציתי להתייחס למשהו טיפה שונה

שקלים:  אני מדבר על מניעה, דבר ראשון

שקלים:  העליתי הצעת חוק שתעלה די בקרוב בנושא סירוס עברייני מין ופדופילים

שקלים:  אני מדגיש את המילה "סירוס", כאשר הדבר החשוב פה שאנחנו צריכים איזה מנגנון פיקוח לטווח של עשר שנים

שקלים:  זה משהו שנדון עליו

שקלים:  אני עכשיו בתהליך של גיוס של כל חברי הכנסת, זה לא קשור לא לימין ולא לשמאל

שקלים:  הרעיון אומר שאותם אנשים מסוכנים, שפוגעים בקטינים, לא יסתובבו חופשי, נקודה

שקלים:       הייתה הצעת חוק דומה ב-2012 של יובל שטייניץ, שדיברה על סירוס כימי, אבל זה לא עבר כי זה היה נתון בהסכמה של התוקף

שקלים:  בהצעה שאני מנסה לקדם, אנחנו לא שואלים את האנשים התוקפנים, המסוכנים האלה, האם הם צריכים לעבור או לא, הם יעברו את הטיפול, זה דבר ראשון, ואם הם לא יסכימו לעבור את הטיפול, הם פשוט לא ישתחררו מהכלא

שקלים:  דבר שני, בהנחה שהם עוברים את הטיפול, הם יהיו בפיקוח של עשר שנים קדימה

שקלים:  יהיה איזה  מנגנון שיפקח עליהם, שאם הם לא יגיעו לקבל את הטיפול שייקבע להם פר X זמן, הם יחזרו לבית הסוהר

אליהו דלל: תודה, חבר הכנסת אושר שקלים

אליהו דלל:  אחרונת הדוברים – משרד החינוך

קרן רוט איטח: אני ממלאת מקום מנהלת אגף תוכניות סיוע ומניעה בשירות הפסיכולוגי-הייעוצי

קרן רוט איטח:  אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה המאוד צמוד שיש לנו עם משרד הרווחה, ולהוקיר ולהודות על העשייה המבורכת בהקשר הזה

קרן רוט איטח:      אני רק אציין שיש לנו בשפ"י יחידה ייעודית שעוסקת בחינוך למיניות, מניעת פגיעה בילדים ובני נוער, כשהמשימה שלה נעה בשני צירים: ציר אחד זה הציר של החינוך והמניעה, כדי לפתח בילדים את המיומנויות להתנהלות ולהתנהגות מינית מתאימה ורלוונטית, וגם מיומנויות של פנייה לעזרה, איך אני פונה לעזרה כשאני נפגע או כשאני זקוק לעזרה, מי הם הגורמים המשמעותיים, או מי הם המבוגרים המשמעותיים שיש לי בסביבה שאני יכול לפנות אליהם

קרן רוט איטח:  זה פן אחד

קרן רוט איטח:  והפן השני, יש לנו מדיניות מאוד סדורה שבאה לידי ביטוי בחוזרי מנכ"ל, שמנחה את הצוותים החינוכיים שברגע היוודע דבר פגיעה באחד הילדים אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, ומפנים למוקדי הטיפול, ומלווים את הילד ואת משפחתו לאורך כל התהליך הטיפולי

אליהו דלל: תודה

ענת גלעד לוי: אני חוקרת במכון ברוקדייל

ענת גלעד לוי:  אני יחד עם - - - שנמצאת פה בדיון ואורטל - - - עובדים יחד בשיתוף עם חוה לוי, העו"ס הראשית, עשינו מחקר הערכה על פרקטיקה מיטבית, על העבודה של מרכזי ההגנה

ענת גלעד לוי:       אני יכולה לשתף שהמחקר כרגע נמצא בשלבים אחרונים לקראת פרסום וברגע שהוא יפורסם נוכל ונשמח להעביר לכם את המחקר עם כל הממצאים שלו על הפרקטיקות המיטביות

ענת גלעד לוי:  אני יכולה להגיד שאני נוכחת פה לאורך הדיון, והמון סוגיות שנגעתם בהן במהלך הדיון עלו גם במחקר, חלק כאתגרים וחלק כדרכי התמודדות

ענת גלעד לוי:  אפשר למצוא שם תפיסות של אנשי מקצוע לגבי הסוגיה, למשל של הרחבת המרכזים

ענת גלעד לוי:  אני חושבת שזה מאוד יוכל לעזור פה לכל השותפים והחברים לדיון ולעבודה של המרכזים, וזה ממש עתיד לקרות, לדעתי אפילו בחודש הקרוב, ונשמח לשתף אתכם

אליהו דלל: תודה, ענת

חוה לוי: אני יכולה להגיד עוד משהו לסיכום?      

אליהו דלל: כן

חוה לוי: עלו הרבה מאוד דברים, וחזר ונשמע כאן מין משפט שכאילו שום דבר לא השתנה

חוה לוי:  אני רוצה להגיד שהרבה דברים מאוד השתנו, והרבה דברים היו בעבודה, חלק מזה המחקר ששמעתם עליו עכשיו את ענת, אבל גם התפיסות המקצועיות וגם ההבנה

חוה לוי:  עדי דיברה באופן מאוד ברור על הצורך באיוש חוקרי ילדים, זה לא משהו שצריך לשכנע אותנו בו, זה מאוד ברור

חוה לוי:  אין כמעט בעיה של איוש כוח-אדם, כל כוח-האדם שצריך להיות, נמצא

חוה לוי:  אם עובד מודיע שהוא עוזב, זה מאתגר בוודאי למצוא מישהו שיחליף אותו

חוה לוי:  זה לא משהו שאני יכולה להגיד מראש שרופאה תגיד שבעוד חודש היא עוזבת

חוה לוי:  אנחנו שמים את הדברים במלוא הכנות על הנייר, אבל יש הרבה מאוד עבודה

חוה לוי:      על הדברים שאמרה קודם חברת הכנסת דבי ביטון, חוץ ממרכזי הגנה משרד הרווחה הקים מרכזי טיפול מתוך תפיסה של משרד הרווחה שכוללת שנפגע יקבל טיפול חינם בעניין הזה

חוה לוי:  דיברנו כאן בנושא של מרכזי סיוע לנפגעים, אבל יש לנו גם המשך טיפול בעניין הזה, ויש 21 מרכזים שהוקמו, ואם יהיה צורך, כמובן שישמחו להציג כאן את פעילות המרכזים, שעושים עבודה מאוד יפה, בפריסה ארצית הרבה יותר רחבה, באמת כדי להגיע לכל ילד שנפגע, לספק לו את השירות אצל המומחים לדבר

חוה לוי:  חשוב שיראו את התמונה הרחבה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  אנחנו נסכם פה את הישיבה הזאת

אליהו דלל:  קודם כול, התרשמתי שיש חשיבות גדולה מאוד מאוד למרכזים האלה

אליהו דלל:  כמובן אפשר להרחיב

אליהו דלל:  אנחנו רוצים שתנסו לבחון את האפשרות להרחיב גם את לוח הזמנים וגם את הפריסה הגיאוגרפית

אליהו דלל:  מאוד הייתי רוצה שבעוד שלושה חודשים בכתב, אני לא חייב לכנס את הוועדה עוד פעם, שתתייחסו לדברים שהעלינו פה, ואיזה פעולות עשיתם כדי לקדם את אותם דברים שהועלו פה

אליהו דלל:  תודה רבה לכם ויום טוב