ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 66, 2023-04-23 00:00

שמחה רוטמן: בוקר טוב, היום ב' באייר תשפ"ג, חודש טוב, אנחנו היום בנושא של תקנות הגנת הפרטיות (הוראות לעניין מידע שהועבר לישראל, מהאזור הכלכלי האירופי), תשפ"ג 2023

שמחה רוטמן:      מי יציג לנו את התקנות מטעם? זה כבר נגמר או שעדיין? זה שלושה ימים איד אל פיטר? אז אנחנו עדיין באיד מובארק? אז גם איד מובארק

שמחה רוטמן:  המשרד הממשלתי מציב את התקנות, יש בפניכם חברי הוועדה בוקר טוב למי שהגיע וגם למי שלא, גם לו בוקר טוב, יש לפניכם מסמך הכנה מטעם היועץ המשפטי לוועדה, ומי שידבר ויציג, עוה"ד אייל זנדברג ייעוץ וחקיקה, בבקשה

אליעזר זנדברג: בוקר טוב, תודה ליו"ר ולוועדה, ראשית הצעת תקנות ששר המשפטים מבקש להתקין, התקנות מחיבות את אישור ועדת החוקה לפי האמור בחוק, ואנחנו מודים לכם על קיום הדיון עוד בפגרת הפסח, ובאמת גם מהחשיבות של התקנות בציר הזמן

אליעזר זנדברג:      אני אפתח ואתייחס באמירה כללית על הרקע לתקנות, בהקשר הזה אני חושב שזה חשוב לא פחות מהפרטים עצמם, ואז נפרט גם על תקנה, נעבור תקנה תקנה לפי הצורך, איך שאדוני רוצה לשמוע את זה מראש, או במהלך הדיון והתייחסות לתקנות הפרטניות

אליעזר זנדברג:      התקנות בעצם בתמצית, רוצות להכיל ארבעה רכיבים, ארבעה וחצי רכיבים אם אתם רוצים חדשים, יש שם כללים שיחלו על מידע שמועבר לישראל משטח של אירופה, אני אומר אירופה דרך אגב, זה לא המושג המדויק, הוא מופיע בתקנות, זה השטח של האזור הכלכלי האירופי, אבל כשאני אגיד אירופה, האיחוד האירופי תבינו שאני מתכוון לאותו דבר, גם לא על כל מידע כזה שהועבר, אלא מצומצם יותר וגם זה מפורט בתקנות, בתקנה 2 לגבי התחולה, אבל בעיקרון, באופן כללי התקנות באות להוסיף חובות שיחולו על בעלים של מאגרי מידע, לגבי מידע שמוחזק אצלם במאגרים שהגיע, הועבר מאירופה

אליעזר זנדברג:      עכשיו צריך לומר שהדבר הזה הוא באמת לא שכיח בחקיקה בישראל, כיוון שבדרך כלל התחולה היא תחולה רחבה, ואנחנו לא מייחדים הוראות למידע שמגיע ממדינה כזו או אחרת, או בכלל אם מגיע מחו"ל בשונה מהארץ

שמחה רוטמן: באמת פגשנו בשבוע שעבר משהו אחר בקשר מרשות המיסים, שטענו לנו שבגלל המידע שמקבלים מבנקים בחו"ל הוא שדה ציד חופשי עבורם, הם חושבים שצריך להחיל את העיקרון גם בישראל

אליעזר זנדברג: אני לא רוצה לשים את עצמי באותה משפחה, מששמעתי על הדיון ההוא, אז מדובר כאן בתקנות אחרות, אבל אפשר לחשוב בעולמות של ייבוא, אם ככה כרקע איפה אנחנו נמצאים, כשמדברים על ייבוא של מוצרים לארץ, זה לא נראה לנו מוזר כשקובעים כללים לגבי ייבוא אולי ממקום כזה או אחר, בגלל שיש הבדלים בדינים, ובסוף מדובר פה על העברה של מידע, גם מידע הוא סוג כזה של מוצר

אליעזר זנדברג:      ובכל זאת במה מדובר? ואני חוזר על הדברים שלי שכתובים גם בדברי ההסבר

אליעזר זנדברג:  התקנות מיוחדות למידע שמועבר מאירופה, כיוון שהן באות על רקע של הליך שמדינת ישראל מקיימת מול מוסדות האיחוד האירופי, מידע שעובר בעולם כידוע, מידע הוא יש שקוראים לו הנפט המידע האישי, הנפט החדש, או הזהב החדש, מידע זורם בין מדינות שונות, והוא עובר בין המדינות, אבל הכללים שחלים לגבי הגנת מידע אישי במדינות השונות, באזורים השונים בעולם הם לא אחידים

אליעזר זנדברג:      האיחוד האירופי קבע שמידע לא ייצא משטח האיחוד אל מדינה שמחוץ לשטח האיחוד, אל מדינה הכוונה גם לגופים מסחריים באותה מדינה, אלא אם כן יובטח שבעצם איזושהי מעטפת של הגנה, תחול על אותו מידע, כשהוא מסתובב לו בעולם

אליעזר זנדברג:      הדרך האחת להבטיח זאת, היא בכך שהדין האירופי מטיל חובות על בעל החברה נגיד או התאגיד בעל המאגר באירופה, כשהוא רוצה להעביר את המידע, נניח חברת תיירות בצרפת רוצה להעביר מידע על איזושהי חברה שמספקת שירותים מתוחכמים של עיבודי מידע וניתוח במדינה אחרת מחוץ לאירופה, רוצה להעביר מידע, החברה האירופית תצטרך להבטיח שהחברה האחרת הזרה עומדת באותם תנאים, יש דרכים שונות לעשות את זה

אליעזר זנדברג:  לשם הקיצור אני אגיד שאחת מהן היא למשל, שהחברה המקבלת בחו"ל מחוץ לאירופה, תצטרך לחתום על איזה שהוא הסכם סטנדרטי שהוא מעוגן בדין, ושאותו הסכם בעצם יכפיף את הגוף המקבל לדין האירופי, שוב אני אומר בצורה מאוד כללית, תרצו אפשר להיכנס לפרטים, יכפיף לדין האירופי, לרבות דרך אגב גם שיפוט לפי הדין האירופי בנסיבות המתאימות

אליעזר זנדברג:       כלומר כדי להוציא מידע כדין באירופה, לא ניתן ככה סתם להעביר אותו, זה לא עניין של סיכון משפטי, וואלה אני אעביר, נראה מה יהיה

מתן כהנא: מה זה מידע?     

אליעזר זנדברג: מידע אישי

אליעזר זנדברג:  כל מידע מזוהה, פרטים עלייך, חשבון הבנק שלי, איפה אני גר, מה המאמין שלי לצורך העניין, והייחוד פה הוא העברות והתחולה המיוחדת, לאו דווקא הגדרה של מידע אישי

טלי גוטליב: התקנות האלה הם תנאי שנקבל מידע מהאיחוד האירופי?     

אליעזר זנדברג: כן

טלי גוטליב: אז קודם כל צריך להבהיר את זה בדיוק, כי אחרת מה? פלסטרים תחבושות וזה

אליעזר זנדברג: אני מנסה לבנות את זה באיזה שהוא רקע, נכון זו האמת, אני לא מסתיר את זה

טלי גוטליב: צריך להגיד אותה כי האזרחים צריכים לדעת את זה

אליעזר זנדברג: אני מגיע לזה, כתוב גם בדברי ההסבר, כתוב שר המשטפים כתב ליושב ראש הוועדה, מכתב שפורסם לכולם, הדברים הם גלויים וידועים אנחנו פונים פה למען האינטרס של מדינת ישראל, ולא איזה משהו

אליעזר זנדברג:      אם כך יש את המסלול הזה שנקרא המסלול האדום, העברת מידע מאירופה מחוץ לאירופה מחייב גם את המעביר גם את הנאמר לנטלים, נטלים של לחתום על חוזים, לקבל יעוץ משפטי יעוץ אחר, להכפיף את עצמם לדין האירופי גם בנושא של השיפוט, וזה מסלול כמובן מכביד

אליעזר זנדברג:       אבל יש גם מסלול אחר, כמו שכולם מכירים, יש מסלול אדום אז חייב להיות גם מסלול ירוק, המסלול הירוק הוא מסלול מדינתי שאומר בקצרה את זאת, האירופים בודקים מדינות בעולם, ואומרים אנחנו ניתן סוג אם תרצו תו תקן למדינה, בדקנו את המדינה,

אליעזר זנדברג:  הצוות של האיחוד האירופי והמוסדות הפוליטיים באיחוד האירופי על בסיס אותה המלצה מקצועית, בודקים ומחליטים שמדינה מסוימת רמת ההגנה על הפרטיות באותה מדינה היא הולמת או מתאימה לדין האירופי, או בלשון של הדין האירופי adequate, ומכאן המושג שכולנו נשתמש בו, החלטת adequacy בסדר זה הקיצור, אבל זה אומר שאותה מדינה בהכללה, רמת ההגנה על הפרטיות שם היא כמו באירופה

אליעזר זנדברג:       מרגע שכך נקבע ומתקבלת ההחלטה, העברות מידע מתאגיד באירופה באותה הדוגמה שנתתי חברת תיירות בצרפת לישראל או לכל מדינה שזכתה בהכרת adequacy מסלול ירוק כאילו היא באירופה, שום נטל מיוחד לא על המוסר ולא על המקבל, כמובן אפשר להתחכם ולעצום עיניים אבל זה המידע, זה המסלול הירוק בו ישראל נמצאת כרגע

אליעזר זנדברג:  איך ישראל נמצאת כרגע? ב- 2011 - -     

טלי גוטליב: הם לא יודעים על הפגסוס

אליעזר זנדברג: ב -2011 ישראל עברה בדיקה כזאת שלהם

שמחה רוטמן: דווקא לרשויות ביטחון יש החרגה

טלי גוטליב: אבל אני לא מדברת על רשויות ביטחון, בפגסוס לא רק רשויות ביטחון משתמשים

שמחה רוטמן: ביטחון ואכיפת החוק

טלי גוטליב: לא רק הם, אתם חושבים שיש למישהו בעלות בלעדית לרשויות הביטחון ועל הפגסוס? בחלום

אליעזר זנדברג: בשנת 2011 ישראל קיבלה הכרה כזאת, יחד עם קבוצה של 11 מדינות אז, היום דברים על תריסר מדינות, זה נשמע מאוד מספר נאה, ומדובר באמת במדינות בקבוצה מצומצמת כמו שאתה מבנים מתוך כל מדינות העולם, שהאיחוד האירופי אמר על המדינה הזאת, למועדון הזה אם תרצו הסגור והקטן, אפשר להעביר מידע חופשי כאילו שאתם באירופה

אליעזר זנדברג:       המשמעות של זה אני מניח לכולם, והיא ברורה מבחינת קשרי מסחר לעסקים קטנים וגדולים ובינוניים, לפיתוח ומחקר, ליחסי החוץ של מדינת ישראל, לאקדמיה וכן הלאה וכן הלאה, אבל על ההיבט הזה אני לא רוצה להרחיב, יהיו פה אם היושב ראש והוועדה תרצה, נציגים של משרד הכלכלה, נציגים של משרד האוצר, נציגים של משרד החוץ בנוכחות מכובדת, ואני מודה לעמיתי שטרחו לבוא הבוקר, כי בעצם החשיבות של הדבר הזה היא לא לדיני הגנת הפרטיות בישראל, דיני הגנת הפרטיות בישראל כפי שהם לא יגרע מהם שום דבר ולא יתווסף בגלל התקנות האלה, האינטרס הוא אינטרס של מדינת ישראל להיות חלק מהמועדון הזה, כי אם התקנות לא יותקנו ותכף אני אסביר למה, ותישלל אותה הכרה, אז זה לא רק יש הבדל בין לא לקבל מראש לבין להישלל

אליעזר זנדברג:       דרך אגב הבדיקה על ישראל נעשית לא בגלל שמשהו קרה פה, אלא הדין באירופה השתנה, תקנות הגנת הפרטיות האירופיות שנכנסו לתוקף לפני כמה זה כבר 6 שנים ה- GDPR שוב איזה מושג שכולם מזכירים GDPR, והם חייבו את האירופאים לבדוק מחדש את כל ההכרות שניתנו בעבר, במסגרת הזאת בודקים גם את ישראל, לאחר שיח משותף פורה מוצלח אני חושב של כמה שנים, הסברנו הצלחנו להסביר את הדין הישראלי בכל מיני הקשרים והיבטים, ונותרו ארבעת הרכיבים או ארבעה וחצי הרכיבים האלה שמופיעים פה לפניכם בתקנות, שלגביהם האירופאים, כשהם מסתכלים על הדין שלנו אומרים, הדבר הזה לא מספיק לנו הסברים כאלה ואחרים, לא מספיק לנו פסיקה כזו או אחרת, אנחנו רוצים לראות את זה כתוב בתקנון

אליעזר זנדברג:       ושוב אני מבהיר, זה לא שאנחנו פה מתכופפים אל מול האירופאים, זה לא איזה אמנה שיש לה תן וקח, האירופאים מסתכלים בעולם ואומרים, אוקיי המדינה הזאת, האם הדין שלה תואם את רמת ההגנה על מידע אישי באירופה? אם כן אנחנו נמליץ ואחרי זה גם אולי יחליטו לתת, אם לא תודה רבה שלום לא קרה שום דבר, אנחנו זה כאילו מבחינת האירופאים לא קרה שום דבר, מבחינת ישראל כן קרא, זאת אומרת, זה לא העניין פה זה עניין של אינטרס ישראלי, וכשהם הסתכלו מתוך ההליך והמשא ומתן המקצועי, הגענו לצמצום הדברים לאותם רכיבים שמופיעים פה

אליעזר זנדברג:       כיוון שהגענו לרכיבים האלה, והרכיבים האלה בלבד, וכיון שהרקע הוא אכן שנדרשות התקנות האלה, ההשלמה של הדין הישראלי בסדר זמנים מצומצם ומוגבל, כי ההחלטות עומדות להתקבל בימים אלו ממש, זה ממש בחודש זה או חודש הבא, לא ניתן לעשות מהלך חקיקתי שלם, מהלך חקיקתי שלם תכף אני אסביר למה הוא חייב להיות רוחבי יותר, והפתרון המוצע כאן על ידי שר המשפטים, כדי לקדם את האינטרס הכלכלי, המחקרי, העסקי הבינלאומי של מדינת ישראל הוא, להחיל את אותן הוראות אך ורק על מידע שהועבר מאירופה, ואני חושב שעל רקע זה הדברים כבר ברורים

אליעזר זנדברג:       למה זה מוחל רק על מידע שמועבר מאירופה? כי מדובר פה באיזושהי חבילה שתפורה, שמתכתבת, זו מילה שאני לא כל כך אוהב אותה, אבל פה היא מהדהדת או מתכתבת עם הדין באירופה, ומניחה הנחת בסיס אחת חשובה, וההנחה הזאת חייבת ללוות אני חושב את הדיון של כל מי שמסתכל על התקנות, היא לא מייצרת דין חדש דין אידיאלי איך שומרים על מידע בישראל, אלא היא מניחה שאותו גורם בישראל שמקבל מידע מאירופה, שמועבר אליו מידע מאירופה כפי שזה מוגדר בתקנות, בלי התקנות האלה מה הוא יצטרך לעשות? יצטרך לעמוד בסטנדרט האירופאי המלא, המחמיר יותר, עם הרבה יותר נטלים, עם יותר ייעוץ של עורכי דין וכל מיני אבטחות מידע וכאלה, כדי לחתום על אותו הסכם סטנדרטי או כלים אחרים, כדי שבכלל יסכימו להעביר אליו מידע, וזאת החלופה האחת

אליעזר זנדברג:       החלופה האחרת היא התקנות, כיוון שאלה החלופות, בלי תקנות אין adequacy, אין החלטת נאותות, צריך לעמוד, כל תאגיד כל עסק צריך לעמוד בפני עצמו, אנחנו תופרים את התוכן של התקנות לפי החלופה של הנטל, שבלאו הכי היה מוטל על אותו חברה ישראלית שרוצה, או אוניברסיטה או מה שלא יהיה שרוצה חברת הייטק, שרוצה לקבל את המידע מאירופה,

אליעזר זנדברג:  זו אמת המידה שאנחנו מנסים, ברשותך רק עוד משפט אחד, כשתפרנו את הפרטים, זו הייתה ההנחה, איך אנחנו לא מטילים נטל מוגבר, איך אנחנו לא משנים ומשבשים את המבנה הרחב, אלא משקפים את מה שבלאו הכי היה מוטל על אותה חברה או אותו מקבל

טלי גוטליב: והמידע מגיע לכל חברה או שזה מגיע למדינה כמדינה? או שאם אנחנו נתקין את התקנות הללו כל חברה תוכל לבקש מידע על אזרח ישראלי?     

אליעזר זנדברג: לא לאזרח ישראלי, אין קשר לאזרחות ישראלית

שמחה רוטמן: שנייה, אני אנסה גם להגיד איך אני, להגיד בקצרה את מה שאייל אמר ביתר פירוט, שההסתכלות היא להסדיר פה בתקנות שיחולו על מידע שמתקבל, על מאגרים שמקבלים מידע, רוצים לקבל מידע מארצות האיחוד האירופי וארצות האחרות, להחיל עליהם הסדר, שבעצם אם אני אומר את זה במילים שלי, מדינת ישראל אומרת לאירופאים, אנחנו נפקח שמתקיימים התנאים 1, 2, 3, 4 כדי שאתם לא תצטרכו לפקח, וממילא בשנייה, כאילו אנחנו בדרך התקנות שלנו דורשים את הדרישות האלו

אליעזר זנדברג: לא, הם לא מפקחים סליחה שאני קוטע אותך, כדי שהחברות, אנחנו עושים את זה, מדינת ישראל האינטרס שלנו, שהחברות הישראליות לא יצטרכו ליטול עליהן נטל כבד יותר, זו הסיבה

שמחה רוטמן: שנייה, לא אמרתי מה האינטרס, אמרתי מה אנחנו אומרים, והתוצאה היא מה שאתה אומר, אנחנו אומרים לאירופאים, זה יהיה הדין שיחול על המידע מבחינתנו, תחת אחריותנו על פי התקנות האלו, זה יהיה הדין שיחול, בשנייה שזה הדין שאנחנו מחילים, אתם לא צריכים לדרוש מכל אדם שמגיע שהוא יכפיף את עצמו למשטר הפיקוח שלכם, כי הוא בעצם כפוף למשטר הפיקוח שלנו, כפי שבא לידי ביטוי בתקנות

שמחה רוטמן:       התוצאה עבור מבקשי המידע, החברות לעיבוד מידע, המאגרים, כל התוצאה תהיה שהם לא יצטרכו לעשות לתפור חליפה אישית לכל מאגר, אלא החליפה הכללית שמדינת ישראל באמצעות התקנות האלו והרשות להגנת הפרטיות תחיל עליהם, תספיק לאירופאים

אליעזר זנדברג: נכון, מסלול ירוק

שמחה רוטמן: זה תמצתי את המסר

אליעזר זנדברג: נכון מסלול ירוק, וזה גם המעט שבמעט, הם אומרים התקנות מאוד קצרות מאוד תחומות, ואין בהם גם איזה משהו עקרוני שסותר או לא מתיישב, חשוב לי לומר את זה

טלי גוטליב: יש בהם לדוגמה בשמירת המאגר מידע, אתם הרחבתם שמה, כשמבקשים למחוק מידע וכו', אז אתם לא תמחקו את המידע, גם אם זה על הגנה על איזה עניין ציבורי, נגיד שאני מוכנה לקבל את זה, אבל לרבות למטרות ארכוב, מחקר מדורי מחקר סטטיסטי?     

אליעזר זנדברג: מיד ברשותך נגיע לתקנות עצמן

שמחה רוטמן: תיכף נראה תקנה תקנה, כרגע אנחנו ברמת הסקירה הכללית overview, אני תמצתי ללא משפנים את מה שאמרת?     

אליעזר זנדברג: עכשיו אני חש אי נוחות, שאני דיברתי 12 דקות ואתה תמצת את זה

שמחה רוטמן: לא, זה היה חשוב, בלי הרקע שלך אני לא חושב שהיו מבינים, אבל התמצות, אני רק מעיר, שם איזה קולב, זה לא שיש שתי אופציות, עכשיו יש לנו שתי אופציות, היו לנו שלוש אופציות, היה לנו אופציה אחת שכל אחד יצטרך להתמודד בעצמו עם האירופאים, שזה אופציה שאנחנו לא רוצים, יש את האופציה של התקנות, שכנראה עכשיו גם אין מנוס וגם אנחנו כבר רוצים אותם בין באונס בין ברצון,

שמחה רוטמן:  עכשיו אנחנו רוצים אותם, אבל האופציה היותר נכונה ויותר טובה היא דרך המלך, שהיה לנו חוק הגנת פרטיות שנותן מענה לדברים האלו בעצמנו, רק אותה כבר אין זמן פספסנו, אבל זה האופציה, זאת דרך המלך האמיתית?     

אליעזר זנדברג: אכן תודה אדוני, זה מאפשר לי גם להזכיר, שאכן מהלך חקיקתי שלם שמעדכן את דיני הגנת הפרטיות, ומטפל ברכיבים שחלקם נזכרו בהכנה לדיון מסמך ההכנה, יש כוונה, הממשלה הגישה רובד אחד שלב ראשון של תיקון לחוק הגנת הפרטיות, מה שקרוי תיקון 14, שנמצא על שולחן כרגע על שולחן מליאת הכנסת, בקשת החלת דין רציפות של הממשלה, זו הצעת חוק שהונחה כבר שלוש פעמים על שולחן הכנסת, הגיעה לוועדה הזאת שלוש פעמים, פעם אחת אפילו הדיונים החלו אך לא הושלמו, כי הכנסת פשוט מאוד התפזרה, ואני מאוד מקווה שהוועדה בראשותך תיקח על עצמה, באמת תמצא את, תקדיש את משאבי הזמן לקדם את תיקון 14 שהוא מאוד חשוב, תיקון 14, כולל כל מיני רכיבים, אבל בעיקרון העצמה של הרשות להגנת הפרטיות, שנציגיה לא ציינתי נמצאים כאן, והעוצמה של הרשות להגנת הפרטיות והכלים שיש לה לאכוף את הדין בישראל, הם רכיב חשוב מבחינת האירופאים, כשהם מסתכלים ובוחנים, ולאחר מכן בדעתנו להביא גם את התיקון שיעסוק בנושאים של התקנות

שמחה רוטמן: תיקון 14 הוא עוד פרהיסטוריה ל- GDPR

אליעזר זנדברג: הוא הווה וגם פרהיסטורי, הוא עבר עדכונים ושיפורים, אבל הוא הוגש ב- 2011, ב- 2012 אולי, בעקבות החלטה או בסמוך להחלטת ה- adequacy, הוא הוגש שוב כיוון שהוא לא נדון והוגש בשלישית והחל לידון כאן

שמחה רוטמן: אבל הוא לא נותן מענה להסדרים המהותיים של התקנות?     

אליעזר זנדברג: לא, לא את זה נכון, אמרתי בתיקון 15, ייגע גם בנושא של זכויות, בסיסי עיבוד, דברים יותר מהותיים

שמחה רוטמן: ומתי? זה קצת חורגים מזה?     

ראובן פלדמן: להגיד לגבי תיקון 14, שהממשלה אישרה לאחרונה ממש החלת דין רציפות על תיקון 14, מתוך הבנה שהוועדה הזאת תוכל להמשיך לדון בהמשך לדיונים שכבר היו בהצעת החוק בכנסת הקודמת

שמחה רוטמן: מתי תיקון 15 מגיע אלינו?     

אליעזר זנדברג: כפי התוכנית העבודה, אנחנו מתכוונים להביא את זה בפני שר המשפטים, את התזכיר שהוא כבר כתוב, אבל הוא בשלבים של, ביוני יולי הקרוב, ואז אני מקווה שסמוך לאחר מכן יופץ תזכיר

שמחה רוטמן: בעזרת ה' בוודאי ביוני יולי כמובן כדברי השיר

מתן כהנא: שמחה, מישהו יציג פה עמדה נגדית? סתם כדי להבין רגע, יש פה מישהו עם עמדה נגדית?     

שמחה רוטמן: לא, אל תכריח אותי לשיר, אני גיטרה, בשיר אני גיטרה מה שלא יבוא, יבוא בעזרת ה' וודאי ביוני יולי

אליעזר זנדברג: עוד משפט ברשותך - -     

ראובן פלדמן: ראובן אידלמן מהרשות להגנת הפרטיות

אליעזר זנדברג: צריך להבין שמה שמופיע פה עד כמה שזה כאילו לא נוח, אנחנו מסתכלים רגע איזה מין דבר זה, מחיל רק מידע מאירופה, א' הוא לא פוגע בהגנת הפרטיות של מידע בישראל, זה מוסיף איזשהו רובד מאוד מאוד מסוים, זה דבר אחד שחשוב לומר

אליעזר זנדברג:       דבר שני, הרעיונות שמופיעים פה, העקרונות, הם מסוג הדברים שאנחנו שוקלים בלאו הכי להציע, בסוף הכנסת היא המחוקקת, אבל להציע בתיקון ,15 זה לא שקיבלנו איזה אילוץ של מדינה זרה, ואם בלענו איזה צפרדע, קיבלנו איזה משהו שלא מסתדר לנו ולא מתאים לנו, לא, אלה רעיונות מקובלים וידועים, שבעצם היו חלים כאמור בלאו הכי במנגנון העקיף על חברות בישראל, ולכן הנטל המהותי פה הוא לא באמת קיים להבנתנו

יונתן מישרקי: איזה חובות יש בחקיקה שקובע שאין פה עכשיו בתקנות האלה? זאת אומרת, יש פה חובת פיקוח כלשהי על חברות ישראליות?     

אליעזר זנדברג: לא, יש פה א' כאמור, התקנות האלה בסוף יעזרו לחברות ישראליות, כי חברות ישראליות יוכלו לקבל בקלות, לרוץ להם במסלול הירוק ויהיה להם ממש נחמד וטוב

אליעזר זנדברג:  ספציפית מה שהתקנות אומרות ואנחנו נגיע לזה, יש פה למשל חובת יידוע, אם חברה ישראלית קיבלה מידע האירופה, אני מבין שלא רוצים להיכנס לזה עכשיו, רק כהמחשה, חברה ישראלית קיבלה מידע - -     

שמחה רוטמן: יש לי פשוט לסדר הדיון, רק רגע לסדר הדיון, שנייה, כי אנחנו נצלול בטעות נצלול לתקנה ספציפית במקום לסקירה הכללית ה- overview

טלי גוטליב: אבל חסר לנו מידע

שמחה רוטמן: אל דאגה, לא נצביע לפני שלכולם יהיה את כל המידע, אני פשוט רוצה שסדר הדיון יהיה יותר הגיוני, הסקירה הכללית ה- overview, מאחר ואני מציע לסדר היום וגם מחליט על סדר היום, אז אני מציע ומחליט עליו בעת ובעונה אחת, אני מציע שהסקירה הכללית, שה- overview של הצורך בתקנות וקיומן, נסיים את הדיון הזה, נעשה לגבי עצם הצורך בתקנות וקיומן סבב, ואז נעבור תקנה תקנה, או שנעבור על פרטים, נקריא או שנעשה איזה שהוא הסבר מלמעלה על תקנה תקנה ועל העקרונות שלה, ואז נצלול טיפה יותר לפרטים, ונעשה סבבי התייחסות יותר קצרים, זה נראה לי פשוט גם שהדיון יהיה יותר יעיל, ולפני שנצלול פנימה לתוך פרט זה או אחר, הזכות להישכח, חובת עדכון המידע וכדומה

אליעזר זנדברג: מעולה, אז רק בסקירה הכללית, ב- overview, שוב אני לא בטוח שרוצים לגזול עכשיו את הזמן של הוועדה, אבל נציגי המשרדים נמצאים פה ויוכלו עכשיו, בהמשך, מתי שתרצו, הנחת העבודה ואני, אלא אם כן יחלקו עלי אז אנחנו נסביר אותה ביתר פירוט, פשוט חבל על הזמן, שהחשיבות של התקנות לצורך ה- adequacy זה עניין עובדתי, אנחנו יודעים את זה, והחשיבות של החלטת adequacy שלא יישללו למדינת ישראל, היא חשיבות, שוב אני חוזר ליחסי החוץ, לכלכלה, לעסקים, לאוצר, זה קיים אם צריך נפרט

שמחה רוטמן: בסדר גמור, אז שנייה לפני, לרמת ההפשטה הזאת, ושוב אם יש מישהו שרוצה לדבר על ספציפית, איזשהו סעיף או איזושהי הוראה, שבוודאי מהמומחים החיצוניים שכדאי שישמור את זכות הדיבור שלו להמשך, לרמת ההפשטה הזאת, אני מתאר לעצמי שיש פה אנשים שרוצים להתייחס, זה אנשים שנרשמו זה לרמת ההפשטה או לפרט ספציפי, אז אני אגיד את השמות לפי סדר רישומם, את רוצה להתייחס אולי בהתחלה? לא ניתן למומחים, ואז אנחנו גם ניתן לחברי כנסת שירצו להתייחס לרמת ההפשטה הכללית, ואז נרד פרט פרט

שמחה רוטמן:       רחל ארידור הרשקוביץ, המכון הישראלי לדמוקרטיה פה? כן בבקשה

רחל ארידור הרשקוביץ: בוקר טוב, אני חושבת שאדוני צדק שהייתה אפשרות שלישית מאוד מאוד חשובה, ומצער מאוד שהגענו כרגע לשלב הזה שהיא לא נמצאת, שאנחנו חייבים לקבל את התקנות ואנחנו עם הגב לקיר, אבל אני חושבת שבמשך, ה- GDPR התקבל ב- 2016 נכנס לתוקף ב- 2018, ב- 2019 המכון הישראלי לדמוקרטיה הוציא מחקר שכלל מומחים של פרטיות מכל הארץ, מהאקדמיה מהתעשייה, ממשרדי עורכי דין, שדחק בצורך לתקן את חוק הגנת הפרטיות, כדי שהחוק משנת 1980 שתוקן רק מספר מצומצם של פעמים, יהיה מותאם גם לדין האירופי, וגם למציאות הטכנולוגית שאנחנו נמצאים בה, אנחנו לא ב- 1980 וגם לא ב- 2007 שם הוא תוקן ודבר לא נעשה

רחל ארידור הרשקוביץ:       תיקון 14, שאנחנו פה כולנו מחכים שהוא יתקבל, הוא עם כל הכבוד אחיזת עיניים, הוא לא תיקון מהותי, הוא תיקון שכולל סמכויות אכיפה מאוד מאוד חשובות, אבל שהובטחו לאירופאים בשנת 2011, והוא כולל חלק שהוא בזבוז זמנה של הכנסת, שהוא דיון בחובת הרישום

רחל ארידור הרשקוביץ:  אין בו דין מהותי, אנחנו מחכים לתיקון ה- 15 כבר הרבה שנים,

רחל ארידור הרשקוביץ:  בדברי ההסבר של תיקון 14 נאמר שיהיה תיקון 15 בקרוב, אני קיוויתי שהוא יהיה כבר, לא שהוא יהיה רק ביוני

שמחה רוטמן: דברי הסבר מאיזה שנה?     

רחל ארידור הרשקוביץ: דברי ההסבר של תיקון 14 שנדונו בכנסת האחרונה

רחל ארידור הרשקוביץ:  הוא עדיין לא הופיע תיקון 15

שמחה רוטמן: ועוד לא הופק תזכיר

רחל ארידור הרשקוביץ: ועוד אין תזכיר

רחל ארידור הרשקוביץ:  עכשיו דיברנו יפה נורא על מה האירופאים רוצים לשמוע, אבל צריך להבין גם מה התקנות האלה, המשמעות שלהם מבחינת אזרחי ישראל, וזה נכון שהתקנות מתייחסות רק למידע שמגיע מאירופה, אבל המשמעות שלהם היא שהמחוקק הישראלי אומר לאזרחי ישראל, לנושאי המידע מישראל, שמידע אישי עליהם הוא עובד פה על ידי חברות ישראליות, לכם יש זכויות פחותות, לא מגיעה לכם זכות מחיקה כרגע, לא מגיעה לכם ידוע מוגבר, וזה משהו שצריך להבין, שזו המשמעות של התקנות אם יתקבלו כלשונן

רחל ארידור הרשקוביץ:      דבר נוסף שצריך להתייחס אליו זה סוג של אפקט דומינו, אנחנו חברות ישראליות מקבלות כל הזמן מידע, מנושאי מידע בחו"ל, מחברות בחו"ל עושות עיבוד פה

רחל ארידור הרשקוביץ:  מדינות העולם במרביתן, מדינות העולם המערבי עשו עבודה ו/או שהציגו תיקוני חוק, ו/או שהציגו תקנון נכון כמו שלנו, גם יפן וגם דרום קוריאה

שמחה רוטמן: אני רק אעיר סליחה, את אומרת מנושאי מידע מחו"ל, להבנתי לפי התקנות, כאשר נושא המידע מחו"ל מעביר את המידע לחברה הישראלי, התקנות לא חלות?     

רחל ארידור הרשקוביץ: נכון נכון

שמחה רוטמן: אוקי, אז צריך לדבר על המידע שעובר מחו"ל, לא על נושא המידע, כי נושא המידע זה אירוע אחר

רחל ארידור הרשקוביץ: מידע, נכון

שמחה רוטמן: כי גם מידע שנוגע לאזרח ישראלי שעובר מחו"ל הוא מוגן? לפי התקנות האלו

רחל ארידור הרשקוביץ: נכון, בגדול כן, אני לא אכנס לזה, אני אציין רק שההבחנה בין מידע לנושא מידע היא קצת בעייתית, כי כשאני מדברת על מידע אישי עליי, לאן הלכתי, לאיזה רופאים הלכתי, מה קניתי, זה מידע אישי עליי וכבר אנחנו יודעים היום שהמידע שנאסף יכול להיות - -      

שמחה רוטמן: אני אחדד, סליחה שנייה, אני אחדד, שאני מבין שאנחנו מבינים על מה אנחנו מדברים, לצורך העניין מטה פייסבוק יושב באירלנד? נכון, אני צודק?     

רחל ארידור הרשקוביץ: כן, כן

שמחה רוטמן: אירלנד יושבת פה נכון? מידע של אזרח ישראלי שפייסבוק מחזיקה באירלנד, אם פייסבוק, מעבירה את זה לחברת עיבוד מידע בישראל, לחברת הייטק שהיא רוצה להפעיל עליה מרקט ריסרצ' על המידע הזה, גם אם כל המידע, והם מראש גוזרים את זה והם אומרים, תעבירו לנו רק את המידע של תושבי תל אביב, קרית שמונה, חדרה, שדרות, תעשו עליו את העיבוד מידע איפה הם קונים את הסופרמרקט שלהם, המידע הזה יחולו עליו התקנות, כי הוא הגיע מאירופה אפילו שכל נושאי המידע הם ישראלים?     

אליעזר זנדברג: נכון, ההבחנה איננה לפי אזרחות בשום צורה

שמחה רוטמן: אז לכן חשוב לחדד את זה

אליעזר זנדברג: העברנו את זה למינימום הדרוש כדי לא לפגוע באזרחי ישראל

רחל ארידור הרשקוביץ: נכון, האבחנה היא אכן לא לפי אזרחות, כי גם ה- GDPR לא חל לגבי אזרחות, אפשר להרחיב את זה הרבה, אני לא ארחיב על זה כאן

רחל ארידור הרשקוביץ:      אני רוצה לדבר על הדבר השני, מעבר למשמעות כלפי אזרחי ישראל, שאפילו שזה חל רק על מידע ולא על נושאי מידע, המשמעות כלפי אזרחי ישראל, זה שלהם אין את הזכויות האלה

רחל ארידור הרשקוביץ:       לגבי האפקט הדומינו שאני גם מוטרדת ממנו, זה שיש מדינות אחרות שעשו עבודה ותיקנו את חוק הגנת הפרטיות שלהם, או שקיבלו את תקנות דומות לנו כמו יפן ודרום קוריאה, ובמקביל תיקנו את החוק שלהם ונתנו זכויות דומות לאזרחים שלהם, מדינות כאלה יבואו ויגידו, למה לי לעשות עסקים עם חברה בישראל כשאני לא מדינה באיחוד? נגיד בריטניה שהיא לא חלק מהאיחוד כבר, או לא יודעת מה קנדה או ניו זילנד או יפן? שלהם יש כבר חקיקה קצת יותר מתקדמת משלנו יגידו למה לי? אני לא רוצה להעביר מידע לחברה בישראל, אם אני יודע שבשביל האירופאים הם תיקנו את תקנות מיוחדות, אבל לנו אין כאלה תקנות? הרי המידע - -     

שמחה רוטמן: הבנתי, למרות שהתקנות שלהם יחולו על העברת מידע לכל מדינה שהיא לא - -     

אליעזר זנדברג: כלומר, אם לא יהיו את התקנות האלה, אז המצב ישתפר? כי אם יגידו הא - -     

שמחה רוטמן: לא, לא, לא לא ניכנס לוויכוח הזה, אני מנסה להבין את הטענה

רחל ארידור הרשקוביץ: זה לא שאלה של אם לא יהיו התקנות, זו שאלה של מה המשמעות מבחינת החברות בישראל, החברות בישראל עכשיו נכון יוכלו להמשיך במסלול הירוק עם אירופה, השאלה שלי היא האם חברה כזו תוכל להמשיך באיזשהו מסלול עם חברה מקנדה, אם החברה מקנדה יודעת שבישראל החוק הגנת הפרטיות הוא פחות? ולכן היא תצטרך לסמוך על כל ההגנות החוזיות שהיא יכולה, ולהבין בחוק הגנת הפרטיות כדי לעשות עסקאות עם החברה הישראלית

ראובן פלדמן: אבל הדוגמאות שנתת זה מדינות שהן איתנו באותו מועדון

רחל ארידור הרשקוביץ: הנושא השלישי שאני רוצה לנדבר עליו, זה בעצם המשמעות של אי מתן הזכויות האלה ואי חקיקת חוק תיקון מהותי לחוק הגנת הפרטיות, המשמעות של זה, זה השארה של ישראל כחצר אחורית לניסויים במידע, וזה זה צריך להבין, הכנסת צריכה להבין שזו המשמעות של זה

רחל ארידור הרשקוביץ:       הדבר האחרון זה, שאם מקבלים את התקנות כלשונן, אני לא רואה איזה מנוף יש לכנסת על משרד המשפטים כדי שיתקנו את חוק הגנת הפרטיות? אנחנו שומעים את זה שהתיקון המהותי יגיע עכשיו ביוני יולי, אני לא יודעת אם הוא יגיע ביוני יולי, כי שמעתי שהוא גם יגיע בינואר, ולכן אני חושבת - -     

שמחה רוטמן: לא, אמרתם שהוא יגיע ביוני יולי או שתפיצו תזכיר ביוני יולי?     

אליעזר זנדברג: כמו בשיר

שמחה רוטמן: אז זה לא יגיע ביוני יולי, אפילו לא לטענת משרד המשפטים, רק שיהיה ברור

רחל ארידור הרשקוביץ: אז קבלת התקנות כלשונן כרגע, משאירה את הכנסת ללא מנוף לגרום למשרד המשפטים להביא תיקון מהותי וכמה שיותר מהר, אז צריך לחשוב על דרכים אחרות, אחת הדרכים האחרות היא אולי להפוך את התקנות האלה להוראת שעה שמוגבלת בזמן לתקופה קצרה, שבסופה או שהתקנות יחולו על כל אזרחי המדינה, או שיהיה פה חוק או שיהיה פה תיקון לחוק המהותי

שמחה רוטמן: תודה רבה, טל, אתה גם לכללי או לפרטים?     

טל מימרן: יש לי גם וגם

שמחה רוטמן: אוקי אבל בקצרה ממש

טל מימרן: בוודאי, ד"ר טל מימרן מכון תכלית, אדוני היושב ראש, חברי ועדה, הנהלת ועדה, תודה רבה על ההזדמנות להתייחס

טל מימרן:      מכון תכלית מבקש להציג שתי אמירות מרכזיות, ראשית ישנה בעיה מהותית בתאימות בין ההסדר המוצע לבין ההסדר הקיים באיחוד האירופי, מה שעלול לפגוע במטרת התקנות, שנית ישנו צורך להחיל את הזכות להישכח גם על אזרחי ישראל, וזאת לאחר קבלת ההצדקה לתקנות כפי שהוצגה על ידי שר המשפטים חבר הכנסת יריב לוין

טל מימרן:       ראשית לגבי הפער הקיים, באיחוד האירופי יש לנו שש עילות מחיקה של מידע אישי, ולעומת זאת בתקנות המוצעות יש לנו שתי עילות קיימות, ההגדרות הבסיסיות שנחוצות לשם מימוש התקנו, לדוגמה ההגדרה של מידע רגיש, היא שונה בתקנות המוצעות לבין האיחוד האירופי, שלישית, חובה מאוד משמעותית כחלק הזכות להישכח, החובה לפנות לפלטפורמות אחרות ולדרוש שהמידע לא ישוכפל ויוצג מחדש ויתועד אצלן לא קיימת, ורביעית יש לנו בעיה במישור הסעד, כי באיחוד האירופי הסעד העיקרי הוא מחיקה, ובמקרה שלנו נדמה שישנם סעדים אחרים אפשריים, לדוגמא הדממה או אנונימיזציה, מה שעלול גם כן לעלות לאי תאימות

טל מימרן:      העניין השני והוא העקרוני יותר, הוא שישנה חשיבות להכרה ועיגון של הזכות להישכח לאזרחי ישראל, קודם כל כי בתי המשפט בישראל עוסקים לרבות בזכות להישכח במגוון הקשרים שונים, במגוון של בהקשר של חופש ביטוי פוליטי בפרשת מרנה, בהקשר של כשירות לכהן בתפקיד ציבורי בפרשת דרעי, בהקשר מסחרי בפרשת יוזר ויי, בהקשר נזיקי, החל מפרשת בר נוי ועד פרשת בקרי לאחרונה ועוד

טל מימרן:      בנוסף, כפי ששר המשפטים ציין בתשובה לעמדת הציבור לגבי החוק, התקנות הנוכחיות צריכות לשקף את שיטת המשפט הישראלי ואת מקורות המשפט הישראלי, ואנחנו מסכימים לחלוטין עם שר המשפטים אבל מבקשים להדגיש, שישנה חשיבות להכיר בזכות להישכח גם מכוח הזכות לפרטיות החוקתית המודרנית, כפי שצוינה על ידי חברתי, אבל גם מכוח מקורותינו, מכוח הרצון לקדם ערכי יסוד ביהדות ובדתות אחרות, ערך התיקון וערך התשובה

טל מימרן:       כדברי הרב קוק בספר אורות התשובה דווקא מתוך התשובה האמיתית הטהורה, צריכים לשוב אל העולם ואל החיים, ובזה משיבים את הקדושה על מכונה, וממליכים את השכינה בעולם

טל מימרן:  הווה אומר, חשיבותה של התשובה בחיים הציבוריים נובעת בן היתר, מהיותה תמריץ בחזרה לקהילה

טלי גוטליב: כן אבל זה ממש, כן אנחנו כמובן, בדיוק, אני רק רציתי להזכיר שכנראה הזכות להישכח זה רק אם אתה לא מש"ס, ואין שום כבוד לתקנות השבים, למרשם הפלילי ותקנות השבים, אני חייבת לומר פה במסגרת הבליץ חקיקה שהיה לפני ההסכמים הקואליציוניים, זה היה פשוט לגלות בורות של חוסר הבנה של חלוף הזמן מעת ביצוע העבירה וכו', שלא נדבר על זה שרק בגלל שאני יודעת את זה מהשטח, שהסיכוי שקציני משטרה בכירים עושים - -     

שמחה רוטמן: לא, לא אבל טלי אנחנו לא - -     

טלי גוטליב: רגע, אבל שניה אבל אדוני היו"ר, הסיכוי שעושים שימוש בסמכויות האחרות למחיקת עבירות תיקים, תיקים פתוחים, תיקים סגורים עילות כאלה, הוא נמוך ביותר, ולכן הזכות להישכח היא כאילו זכות כל כך בסיסית, אבל הסיכוי שעושים שימוש בסמכויות כדי באמת לתת לאדם את סיכויו להשבה לחברה הוא לא קיים, מעבר זה, תזכרו כולם, אנחנו בעידן של רשתות חברתיות, איזה זכות להישכח ואיזה כלום, אתה לא נשכח לעולם, ברגע שאתה נמצא ברשת, שיהיה לך בהצלחה, גם אם תממן, תשקיע, תעשה מה שאתה יכול, זה שם זה לעולם ועד יהיה זה הכל

טלי גוטליב:  זאת האמת לאמיתה

טל מימרן: אני מסכים לחלוטין גברתי, וההצעה שלנו שהגשנו לוועדה, מתייחסת לשתי אוכלוסיות שצריך בעיקר להגן על הזכות להישכח ביחס אליהן, האוכלוסייה הראשונה היא אוכלוסיית הקטינים, ובמיוחד כאלה שעברו בריונות ברשת, והאוכלוסייה השנייה היא עבריינים משוקמים, אנחנו מסכימים עם עמדתך לגבי הפיכת - -     

שמחה רוטמן: בסדר גמור, אני רק מציין שלמיטב הבנתי, זה דיון חשוב מאוד שצריך לקיים אותו, התקנות לא חלות על ענייני מרשמי האכיפה, הם כן יכולות להיות חלות על מידע אחר, אבל, אבל שוב, זה גם לא חל על אחת הבעיות הגדולות בתחום הזכות להישכח, בתחום המשפט הפלילי, זה מה אתה עושה עם התקשורת? וגם זה לא מכוסה פה, זאת אומרת אם המידע הזה יתפרסם בכלי תקשורת, ואחר כך אתה תחפש בגוגל, זה לא, אין לך זכות להישכח לצורך העניין למחוק את הכתבה שהייתה עליך בגוגל בזמן שנעצרת למרות שאחר כך זוכית, זה עניין רחב בהרבה, זה לא קשור לתקנות האלו, שווה דיון, אבל זה לא, בוא לא נלביש את הכל על הכל

טל מימרן: אני מסכים לחלוטין אדוני, רק רציתי לוודא שיצא קול מהוועדה, לגבי החשיבות של המשך החשיבה ועיגון הזכות להישכח גם לאזרחים ישראלים, ובפרט לשתי האוכלוסיות

טלי גוטליב: אז רק אדוני היו"ר, נרשום בפנינו את ההכרח בשינוי חוק בתי המשפט ואיסור פרסום שמות חשודים לפחות עד הגשת כתב אישום, אלא במקרים לא כמו שהיום שמקרה נדיר, אלא היום המצב הוא שהפרסום, אלא במקרים חריגים יותר, צריך להיות הפוך בדיוק, אלא רק כשיש דרישת חקירה או צורכי חקירה לאיתור מתלוננים וכו' אז נתיר, אחרת נאסור, אחרת אי אפשר למנוע את הפרסומים ברשתות

שמחה רוטמן: תודה רבה

יונתן מישרקי: שמחה, מישהו יענה על מה שהוא העלה לפני כן מישהו יענה על מה שהוא העלה?     

שמחה רוטמן: כן כן, בסופו של דבר מה שקורה פה, זה שהתקנות מוצעות מטעם משרד המשפטים, משרד המשפטים הסביר לנו למה אנחנו צריכים לאשר את התקנות לשיטתם, יש פה ארגונים שאומרים כל מיני הערות והשגות, אחר כך גם חברי הכנסת, משרד המשפטים צריך לשכנע אותנו שלמרות ההערות הללו, אנחנו צריכים להעביר את התקנות כך או בשינויים, ואת זה אנחנו בעזרת ה' נעשה

שמחה רוטמן:       עו"ד יעקב עוז

יעקב צור: תודה רבה, אדוני היושב ראש שלום שלום, שלום לחברי הוועדה

יעקב צור:  אני מלהב, לשכת ארגוני העצמאיים

יעקב צור:      אני חושב שדווקא מהמקום שלנו, אני מקווה שאני לא אפתיע, אנחנו בעד הצורך הדחוף להסדיר את היחסים של בין לפחות המגזר העסקי לבין מדינות האזור כפי שהם מוגדרות בתקנות המוצעות, אני כן רוצה להצטרף לחברתי לרחל, ודווקא להציע את הוראת השעה

יעקב צור:       זוהי השעה באמת להתייחס להוראות שעה, כי הוועדה הזאת ובוודאי אחריה מאז ,2007 מאז אותה ועדת שופמן, שבאמת אולי בחדר אחר ותצורה אחרת, ראו את כל כך הרבה בקשות במעלה הדרך, ב- 2007, אדוני היושב ראש, ב- 2011 ו- 2018 ובוודאי בשנים האחרונות בהאצה, הגיעה השעה להוראת שעה

יעקב צור:       אנחנו לא רוצים להיראות ולהימצא במצב שבו ארצות הברית של אמריקה נמצאה ביחסים שלהם מול אירופה, ולכן יש צורך להסדיר את זה בדחיפות, ורק כדי אולי להזכיר לכבוד היושב ראש, אם הנשיא ביידן מבקר באירופה לפני חצי שנה, והוא בא לדבר על המלחמה של רוסיה ואוקראינה, והוא מוצא את הזמן לקחת פסק זמן ולדבר ולבקש מהרופאים לבטל את הביטול של מגן הפרטיות של בן היחסים הללו, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו עסקים בישראל לא יוכלו לעבוד אל מול האירופאים

יעקב צור:       אבל יכול מאוד להיות שכלי ובאמת לשים איזשהו קץ להימשכות הליכי החקיקה והתיקונים, 14 זה שם עכשווי הוא כבר נקרא 13 ו-12 ויותר מזה וייחודים וכך הלאה, באמת צריכים לראות את עצמנו גם אחרי תיקון ,15 כי גם לדאגתו של ד"ר מימרן, אנחנו יודעים שבאמת בתיקון 15 נדבר גם על קטינים סוף סוף, כן איזשהו מושג שנמצא ברחבי הרשת

יעקב צור:       אז בעניין הזה אני תומך בהחלט בצורך הדחוף להסדיר את היחסים, וזאת מעבר כמובן להיותנו מדינה שהיא באמת רוצה לשמור על ההדק בשיא, זה בסדר גמור, זה לגיטימי

יעקב צור:  ולכן אם צריך להישמע בבירור, אז הוראת שעה היא המקום כדי באמת להאיץ את הליך החקיקה כולו

יעקב צור:       לאחר מכן כשתגיעו ל התייחסויות ספציפיות אבקש להתייחס ספציפית, בשונה מההתחלה

שמחה רוטמן: בסדר גמור, אני מבקש גם מכל הדוברים להשתדל לקצר, כי אנחנו כן רוצים גם בגלל לוחות הזמנים לנסות לא לחזור על דברים של אחרים ולהתקדם

שמחה רוטמן:       צבי דביר

צבי דביר: צבי דביר, טוב בוקר טוב, רבה ליושב ראש הוועדה שזימן את הדיון הזה

שמחה רוטמן: צבי דביר מהתנועה לזכויות דיגיטליות

צבי דביר: כן

צבי דביר:  תסתכלו באמת כפי שנאמר, התקנות האלה בעצם זה בעצם טלאי על טלאי שמיועד לשים איזשהו פלסטר בשביל לשמר את העמדה, בעצם את מעמד התאימות שלנו מול אירופה, לצערי התקנות האלה עושות בעצם, עושות סוג של נזק מהבחינה הזאת שבעצם הם יוצרות מעין אפליה ממוסדת בין מידע על פי המקור הטריטוריאלי שלו

צבי דביר:      בעצם כידוע, חוק הגנת הפרטיות זה חוק שהוא לא הותקן כבר הרבה זמן, אבל רוב העקרונות שבעצם שנמצאות בתקנות, הם כן נמצאים בחוק מבחינה מפורשת או פרשנית, ולכן רוב הזכויות ובעצם רוב ההגנות הנוספות שניתנות, הם בעצם הסדר משני,

צבי דביר:  מחוקק המשנה יכול בעצם להסדיר את העקרונות שרשומים בחוק באמצעות התקנות האלה

צבי דביר:       אבל מה שקורה בתקנות האלה, זה שהן יוצרות בעצם מדרג זכויות שונה למידע שהגיע מהאיחוד האירופאי לעומת מידע שהגיע מתושבי ישראל, והדבר הזה אין לו שום אחיזה בחוק, זאת אומרת שדווקא בחלק של הזכויות, זה דבר שהוא הסדר שאפשר לעשות בתקנות, אבל החלק המוזר של בעצם של להפעיל את התקנות רק על מידע חלקי, הוא בעצם קביעת הסדר ראשוני בחזקת משנה, וזה דבר שלא כל כך, לא ניתן לעשות אותו

צבי דביר:       עכשיו זה בעצם משרד המשפטים, הוא מנסה להסביר, הוא טוען שהחלת התקנות בהיקף נרחב, עולה לכדי הסדר ראשני המחייב עיגון בחקיקה ראשית או בהסמכה מפורשת למחוקק המשנה, אבל הזכויות הנוספות הם זכויות שקיים להם עיגון מפורש כבר שנים בחוק, ולכן הטענה הזאת היא לא נכונה, אבל גם אם נלך לפי ההיגיון של משרד המשפטים, שהזכויות הנוספות ם בגדר הסדר ראשוני ולכן אי אפשר לתת אותם לכלל המידע, אז לא יכול להיות שצמצום התחולה שלהם, פתאום יהפוך אותם למשהו שכן יש לעשות כהסדר ראשוני

צבי דביר:       מצד שני, אם ניתן להסדיר את הזכויות הנוספות רק למידע שמקורו באיחוד האירופאי, אז העקרונות, אז העובדה שאפשר לסדר אותם למידע חלקי, זאת אומרת שהעקרונות האלה נמצאים בחקיקה הראשית, ואז אפשר אם כך גם כן לתת אותם זכויות למידע של אזרחי ישראל

צבי דביר:       אז יש כאן איזושהי סתירה, סתירה לוגית וסתירה משפטית, שמשרד המשפטים מנסה להסביר, ליישב אותה באמצעות הטענה שיש כאן משמעות של ההיקף, זאת אומרת לנוכח זה שאם אנחנו נצמצם את תחולת ההיקף רק למידע שמגיע מאירופה, לכאורה אז אנחנו עוברים את הסף, ומותר ואפשר לעשות זה בתור חקיקת משנה

צבי דביר:       אבל מה לעשות שהיקף ההשפעה של תקנות, האם זה על מידע מסוים או על כל סוגי המידע, זה לא קשור להאם מדובר בזכויות שהם ניתנות לתת אותם בחקיקת משנה או בחקיקה ראשית, וזה עיקרית שאני חושב שכאן הוועדה מה שהיא צריכה לעשות, זה באמת לקבוע שהתקנות אם כבר שמים אותם, ולמרות שהם פלסטר ראשוני והם לא מחליפות חקיקה, תיקון ממשי של החוק, יחולו על כל האזרחים, אין סיבה לעשות דיפרנציאציה, בעיקר שזה יגרום להרבה מאוד בעיות טכניות ויהפוך את ההסדר עצמו למאוד קשה ליישום

צבי דביר:       עכשיו אני רוצה עוד להגיד עוד דבר, בעצם המטרה המוצהרת של התקנות, כאילו לשמור על בעצם על התאימות, לצערי לא נראה שתתקבל, ולא נראה שתתקבל בדיוק מהסיבה שארצות הברית, כאילו שההסדרים של העברת המידע מאירופה ל ארה"ב, גם Safr Harbor וגם ה- Privacy Shield נפסלו פעמיים על ידי בית הדין העליון האירופאי, בגלל הסוג שלך חריג, שרשויות הביטחון האמריקאיות, יכולות לגשת למידע פרטי מסחרי שהועבר כמידע פרטים מסחרי, ה- GDPR לא חל על העברות ביטחוניות, אבל הוא כן חל על כל מידע פרטי או מסחרי פרטי, ומה שקורה זה שבעצם התקנות האלה מציעות במפורש לתת חריג, שיאפשר לרשויות הביטחון הישראליות, גישה בדיוק למידע שבגללו יש בעיה מאוד קשה להעביר את המידע לארה"ב

צבי דביר:       זאת אומרת שאנחנו כאן יוצרים תקנות שאם קודם היה לנו adequacy, עכשיו אנחנו בדיוק נכנסים ראש בראש בשני פסקי דין מאוד מהדהדים של האיחוד האירופאי, שמאוד קשה להבין איך למרות החריג הזה הם הסכימו לתת לנו את זה, כלומר אנחנו רוצים את זה עכשיו שחור על גבי לבן שיהיה החריג הזה, אז זאת בעיה משמעותית, שלדעתי רצוי שבאמת משרד המשפטים ינסה להתמודד איתה

צבי דביר:      ואני אסיים באמירה, שבאמת הגיע הזמן באמת לקדם את עקרונות הגנת הפרטיות, והתקנות הן צעד בכיוון אך ורק אם אנחנו נחיל אותם על כלל סוגי המידע, גם על מידע שהגיע מתוך מדינת ישראל, וגם מידע שהיגע מחוץ למדינת ישראל, תודה רבה

שמחה רוטמן: תודה רבה, ניר דויטש, התאחדות התעשיינים

ניר דויטש: תודה רבה כבוד היושב ראש

שמחה רוטמן: שוב אבל, בבקשה חלק מהדברים פה היו חזרות, רק מה שיש להוסיף

ניר דויטש: תודה רבה אדוני כבוד היושב ראש, חברי הכנסת

ניר דויטש:  אני אגיד שלוש נקודות מאוד קצרות, אחד אנחנו ככלל מתנגדים להטלת נטל רגולטורי מיותר על חברות ישראליות, על התעשייה הישראלית, ובמובן הזה אני מתחבר לנקודה השנייה, התקנות בנוסח המבוקש הן מבחינתנו רע הכרחי מבחינת הנטל שהן מטילות, כדי לשמר את מעמד התאימות מול האיחוד האירופי שאותו אנחנו מעוניינים לשמר, ולכן אנחנו מעוניינים בהתקנת התקנות, כפי שנציגי הממשלה, כפי שהוגשו על ידי שר המשפטים, בתמיכה שלנו, בפניה של נשיא התאחדות התעשיינים לשר המשפטים כדי להגיש את התקנות, ותודה רבה לוועדה ולכבוד היושב ראש שכרגע דנה בהם במטרה לתקן אותם

ניר דויטש:       מבחינתנו כל שינוי נוסח שיפגע בסיכויים לקבלת התאימות, או לחלופין יטיל עוד נטל רגולטורי ללא הצדקה על חברות ישראליות שזקוקות להעברת מידע מהאיחוד, הוא לא רצוי מבחינתנו, וזאת המסגרת הכללית שבמסגרתה נבקש לקיים את הדיון

ניר דויטש:  תודה רבה

שמחה רוטמן: אוקי תודה רבה

שמחה רוטמן:  לפני שנעבור להתייחסויות קצרות של חברי הכנסת, עורך הדין גלעד סממה, ראש הרשות להגנת הפרטיות

גלעד סממה: תודה רבה אדוני, אני חייב להגיד שאני מגיע לדיון הזה ברגשות מעורבים, כראש הרשות להגנת הפרטיות כרשות שעוסקת בתחום מזה זמן, כמובן ביחד עם מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, אני ער לכך שמדובר כאן בעזרה ראשונה ולא בתיקון המהותי, אני גם ער לכך שככל שאנחנו לא נעביר את התקנות האלה במועד הזה, אז תהיה הכבדה מאוד משמעותית, הכבדה רגולטורית על עסקים בישראל, אנחנו לא רוצים שהדבר הזה יקרה, ואני ער לכך שאנחנו יוצרים בעצם שני משטרי הגנת פרטיות ברמה מסוימת, אנחנו מייצרים משטר אחד במצב שבו המידע מגיע מאירופה, ומשטרה אחר שהוא לא נוח גם לעסקים בישראל, אבל גם שהוא לא נוח גם לעסקים בישראל, אבל הוא גם לא נוח לאכיפה של הרשות, כי אנחנו עכשיו צריכים לשים לב לשני משטרי הגנת פרטיות כשמדובר במידע שמגיע מאירופה, ובמידע שמגיע בתצורות אחרות

גלעד סממה:       אני הייתי מעדיף שכולנו נהיה במצב שבו אנחנו דנים בתיקון 15, באופן רחב שמקים משטר אחד, אבל האילוצים הביאו אותנו למצב כזה, בשנה האחרונה אנחנו קידמנו כל מיני תהליכים כדי לאפשר את מימוש ה- adequacy מחדש, אחד מהם זה תקנות הגישור, עצמאות הרשות להגנת הפרטיות, ותהליכים נוספים שהיו קשורים בפנים הממשלה

גלעד סממה:       אבל אני אחד הדברים שהיה לי מאוד מאוד חשוב ועשינו את זה גם ביחד עם יעוץ וחקיקה, זה לקדם את תיקון 15, תיקון 5

גלעד סממה:  כרגע הוא נמצא בנוסח סופי, אני מאוד מקווה שאנחנו נקדם אותו כמה שיותר מהר בתוך הממשלה, נפיץ תזכיר בהקדם, אחרי זה נשמע את הערות הציבור ונביא אותו כמה שיותר מהר לוועדה בראשותך

גלעד סממה:      תיקון 14 צריך לומר גם כן דבר נוסף, תיקון 14 שעבר ממש לאחרונה לפני פסח דין רציפות על ידי הממשלה, צריך להגיע, לחזור לוועדה להמשך הדיונים, הדיונים בכנסת הקודמת עם חבר הכנסת גלעד קריב, היינו בדיונים מתקדמים, כמעט והשלמנו את זה, אנחנו יכולים להשלים את זה בצורה מאוד מאוד מהירה, אני רוצה כן להגיד דבר שהוא מאוד חשוב לתיקון 14, תיקון 14 הוא ממש לא טכני, שמעתי כאן אמירות שהוא טכני, תיקון 14 הוא רלוונטי גם ל- adequacy ויש לנו אמירות ברורות מהאירופאים בנושא הזה, והוא גם חשוב מאוד בהיבטים שונים ומיוחדים שקשורים גם לגורמי הביטחון בישראל, וגם לתהליכים אחרים, לא נפרט כרגע כשנגיע לשם

גלעד סממה:       אבל אני מבקש מאדוני לקדם את תיקון 14 ברגע שנריץ אותו בדין רציפות כאן בכנסת, ושנביא את המלאכה הזו, וכמובן אנחנו במקביל גם נקדם, נפיץ תיקון 15 כדי שהמלאכה הזו גם תסתיים

שמחה רוטמן: אני שמח מאוד שאמרת את זה גלעד, כי אני מבין את האמירה שנאמרה פה ומתחבר מאוד לאמירה שנאמרה פה על ידי חלק מנציגי ארגונים, על הקצב, אתה אומר שזה נמצא בנוסח סופי התזכיר, אייל מדבר על הפצה בעזרת ה' ודאי ביוני יולי

אליעזר זנדברג: העברה לשר

שמחה רוטמן: העברה לשר ביוני יולי, אז אני שוקל ואני אשאל ואתייעץ בנושא הזה גם עם חבריי לוועדה, אבל אני בהחלט שוקל להגיד לכם בצורה ברורה, לא ייקבע אפילו לא דיון אחד בתיקון 14, עד שאני לא אראה תזכיר מופץ על ,5

שמחה רוטמן:  תשכחו מזה, זו עמדתי, אני כן אתייעץ עם חבריי בוועדה, כי אני כן ארצה פה שההחלטה הזו תתקבל בקונצנזוס, אבל אני חושב שזה המינימום הנדרש, לא ייתכן שאנחנו, שתיקון ,14 אני גילוי נאות, אני התמחיתי במשרד המשפטים בשנת 2009, למיטב זכרוני התחלנו לעבוד על זה אז

שמחה רוטמן:  לא, זה לא הגיוני

גלעד סממה: אז אם אפשר למען ההיסטוריה, אני הייתי יועצו של שר המשפטים יעקב נאמן זכרונו לברכה ב- 2012 הבאנו את זה לקריאה ראשונה, וזה הגיע לוועדת חוקה ולא קודם, אחר כך גם היו אילוצים שקשורים לכנסת

גלעד סממה:  לא רק, אבל אני מבקש מאדוני לפני שתהיה אמירה כזו או הצהרה שכזו, אני מציע שנשוחח כי יש גם שיקולים נוספים שחשוב לדעת אותם

שמחה רוטמן: אז אני מבין, אני אומר, מאחר ויש כפי שדיברת על נוסח סופי, הפצת תזכיר זה דבר, זה שלב ראשוני, יש לכם עוד זמן אחריו, זה לא אמרתי לכם עד שתביאו את זה לקריאה ראשונה, לא אמרתי לכם עד שתביאו את זה לוועדת שרים לטיוטה, הפצת תזכיר, אני לא חושב שזה הגיוני בשום צורה שהיא, שתיקון 15 שנועד להתמודד עם סיטואציה של ה- GDPR מ- 2018 או 2017 אם אני זוכר נכון את התאריכים, נקבעו ב- 2016 נכנסו לתוקף ב- 2018, אנחנו נמצאים ב- 2023, אז אני אומר בסדר, הכנסת התפזרה ונכנסה ויצאה ושרים התחלפו והכל נכון, עוד לא הופץ תזכיר, אני לא מדבר איתך הגיעה לכנסת

גלעד סממה: תודה אדוני, אני מברך על הדחיפה וההאצה, אני מברך

גלעד סממה:  אני רק אומר - -     

שמחה רוטמן: בסדר גמור, לפני שתהיה אמירה נחרצת כזו אנחנו באמת נדבר, אבל אני כן אומר שזו נטיית ליבי, ואני אשמח אם חברי הכנסת בסבב גם שיתייחסו לרעיון הזה שלי, כי אני ממה שאני מכיר את קצב ההתקדמות של תיקון 15 ותיקון 14, יכול מאוד להיות שבלי הצעד הזה אנחנו לעולם לא נגיע לא ל- 14 ולא ל 15

שמחה רוטמן:       בסדר חברי כנסת שרוצים להתייחס למישור הכללי לפני שנצלול, ועוד נקודה שאני אשמח שחברי הכנסת יתייחסו בדבריהם, מלבד הנושא הזה של הקצב של תיקוני החקיקה 14 ו- 15, זה קשור מאוד גם לזה, וגם מאוד מאוד קשור, אני שמח שראש הרשות גלעד סממה דיבר, כי משטר הפיקוח הכפול הזה הוא מייצר, בעיני אני לא מבין אותו בכלל, כי אני לא מבין איך נוצרת סיטואציה שבתוך אותו מאגר יפנה מישהו ויגיד לו רק רגע שנייה, המידע שלך הגיע מאירופה אז כן, והמידע שלך זה, אם אנחנו בתחולה על מאגר, אני גם, אני אשמח לזה לדעת חבריי, אבל אני בהחלט שוקל להציע, שאנחנו נאשר את התקנות בתנאי שהדבר הזה יקבל מענה בגוף התקנות, דהיינו, שמאגר שחלים עליו ההוראות של האירופאים לחלק מהמידע, יהיה פה על הכל, זאת אומרת בשנייה שבמאגר מסוים חל עליו הכללים האירופאים, אז כל המידע המוחזק בין הוא הגיע מאירופה, בין אם לא הגיע מאירופה יחול עליו משטר התקנות

שמחה רוטמן:       להבנתי הדבר הזה גם לא מטיל נטל רגולטורי עודף על מחזיקי המאגר, בגלל שבסופו של דבר מדובר במאגר אחד, אתה צריך לשבת על הדאטה פעם אחת, אתה צריך זה אני רואה חלק מנציגי - -     

מתן כהנא: אבל זה מקל את מצבם או מחמיר את מצבם?     

שמחה רוטמן: זה לא משנה את מצבם, כי בשנייה שמאגר מידע רוצה להיפתח ולעשות אולי אגריגציה של מידע מכמה מדינות בעולם, אז זה אני רואה את נציגי הרשות להגנת הפרטיות קצת מהנהנים, אם הם ירצו יותר מלהנהן ולהתייחס בהמשך הם יכולים, אבל אני כן חושב שהדבר הזה גם לא מטיל נטל רגולטורי עודף, גם לא מייצר את אותה אפליה, פגיעה בשוויון, גם אם זה לא פגיעה בשוויון פר נושא מידע, שפה אני מקבל בהחלט את טענתה עשינו על זה איזשהו פינג פה קטן, שנוסע המידע האזרחות שלהם היא לא מה שרלוונטי, אבל זה כן אפשר לדבר על הסטטיסטיות, אפשר לדבר על הכלל, וזה גם מייצר משטר רגולטורי יותר שקוף

שמחה רוטמן:       כן, צריך אולי לתת איזשהו יותר זמן להיערכות או משהו בסגנון, צריך לראות את לוחות הזמנים, כי כן, אם ייכנס בעזרת ה' תיקון 14 ו- 15, בעיקר 15 בהקשר הזה לתוקף קודם, אז, יכול להיות שזה באמת יתייתר ובכלל, כל התקנות האלו יתייתרו, אבל אני כן הייתי רוצה שזה יחול בשנייה שמאגר מידע רוצה לקבל מידע מהמדינות של האיחוד האירופי, אז התקנות יחולו עליו את המשטר הזה באופן כולל, ולא רק על בסיס לא צ'רי פיקינג של מידע, את זה תמחק ואת זה תשאיר, את זה את זה את תטייב ואת זה אל תטייב, זה נראה לי נראה לי לא נכון וגם מייצר איזושהי זה

שמחה רוטמן:  בסדר גמור חבר הכנסת?     

טלי גוטליב: כן, תודה אדוני היו"ר, אני חייבת רגע לומר רגע לטובת העניין את הדבר הבא, אין לנו ברירה

טלי גוטליב:  אנחנו צריכים לחוקק את התקנות הללו, הבנו אנחנו עם מה שנקרא עם הגב לקיר, אנחנו לא צריכים שישללו מאיתנו הגדרות כאלה ואחרות, אבל אני אומרת לטובת אזרחי מדינת ישראל, אם נדמה להם שמישהו שומר פה על הפרטיות של מישהו, או אם מישהו חסין מפני פגיעה בפרטיות זה חלום, אין לנו שום חסינות, הפרטיות שלנו חשופה, הפרטיות שלנו נפגעת חדשות לבקרים, גם על ידי רשויות בתוך המדינה שלנו, גם על ידי רשויות אכיפת החוק, גם תוך הפרת הוראות חוק ברורות כמו חוק האזנות סתר, כמו חוק הגנת הפרטיות זה נעשה כעניין שבשגרה, אני לא צריכה להבהיר פה את הברור מאליו, שמענו את זה פה גם בוועדה הזאת בעניין של התקנות רוגלה

טלי גוטליב:       אני כשלעצמי קשה לי לקבל את העיסוק הנרחב בהגנת הפרטיות, מקום שזה לא קיים, מקום שבשיטה שאנחנו נוהגים בה, שיטת משפטי השדה, שיטת הרשת ממילא שלא מאפשרת הגנת פרטיות באשר היא, אתה נרדף לנצח נצחים, באמת אנחנו חשופים בכל רמה, גם הגנת, גם אפילו ברמה של בריאות, ברמה של מידע על תלמידים, העובדה שכל דבר הקטן ביותר עלול להיפרץ ואנחנו באמת חשופים בצורה מוחלטת

טלי גוטליב:       אז תוך כך זאת המציאות, אנחנו עם כל הכבוד לחוק ולתקנות ועם כל הכבוד לאיחוד האירופי, גם באירופה הפרטיות של אדם חשופה, עם כל הכבוד אין כמעט מידע שאי אפשר להגיע אליו ככל שאתה רק תרצה, וככל שיש לך כסף להגיע למידע הזה, זאת האמת נשים את זה כאן על השולחן

טלי גוטליב:       באשר לתקנות שהצעתם, אני רק תוהה בדבר אחד, כיוון שאני עם הגב לקיר ואין לי ברירה אלא לתקן את התקנות הללו אז אני שואלת את הדבר הבא, בוודאי כשאנחנו מתקיפים את זה על ידי חקיקה, בעל מאגר מידע מפנה לחובת מחיקת המידע, שאני לא יכולה לחיות עם הנוסח, בעל מאגר מידע ימחק מידע לבקשתו הכתובה של נושא מידע בהתקיים אחד מאלה, בשונה מ – יש שישה אלמנטים במדינות אירופה, יש לנו פה שני פרמטרים, המידע הנוצר נתקבל שלא כדין, והעניין השני המידע אינו נחוץ עוד למטרות שלשמן נוצר נתקבל או נצבר, ואז אנחנו מסייגים את זה בהסתייגות כאלה, שאף אחד לא ימחק כלום, אנחנו אין פה שום דבר, אנחנו החריגים פה לדבר הזה, זה חריגים שיאפשרו את שמירת המידע לעד ולנצח, שאגב ממילא זה יישמר לעד ולנצח, וממילא אין חיה כזאת של מחיקת דבר, טכנית זה לא קיים

טלי גוטליב:       אבל לצורך השיח המשפטי הפורמלי פה, אנחנו מאפשרים מחיקת מידע, ואז הסייגים הם נותנים כוח בלתי רגיל לבעל המאגר לא למחוק כלום, אפילו משיקולים של ארכוב, לא פחות ולא יותר, מחקר מדעי או מחקר סטטיסטי

טלי גוטליב:       אז פה, אם אנחנו כבר מתקנים את התקנות, למה אנחנו צריכים לתת את האפשרות הזו? באמת אין צורך, ניתן את שני הדברים הללו, שאגב שני הפרמטרים אם זה כדין או לא כדין זה בסדר, אם זה כבר לא רלוונטי את זה, הרי אפשר ליצוק לזה תוכן שזה רלוונטי מכאן ועד להקמת בית המקדש השלישי ככל שיקום, לכן אני אומרת למה אני צריכה לדבר הזה?     

שמחה רוטמן: מה זה ככל? כשיקום

טלי גוטליב: אני חשבונו של הקדוש ברוך הוא, ריבונו של עולם אני לא נכנסת לזה, רק אומרת, רחוק היום

אליעזר זנדברג: אם לא עדכון התקנות, זה מטיל ספק גם על - -      

שמחה רוטמן: לפחות על יבוא חומרים מאירופה

טלי גוטליב: כל אחד ועולם המושגים שלו, לכן אני אומרת, לכן אני אומרת שבעניין הזה לא צריך לתת את הסמכויות הללו, לא למחוק את המידע

שמחה רוטמן: בדיוק לא, לבנון ב- GDPR?      טוב, תודה רבה

שמחה רוטמן:  גלעד קריב, לא סממה

שמחה רוטמן:       התייחסותך למה שדיברתי גם על הנושא של תחולה כללית על כל המידע, וגם על הנושא של - -     

טלי גוטליב: זה אני מסכימה, אבל לגבי תיקון 14, תיקון 15, אני רק אומרת אני קצתי בטלאי על טלאי, עם כל הכבוד, תכינו את זה סגור ומסודר ונעביר את זה קטגורית, אני אומרת בשיא הרצינות, תחשבו שתיקון אחד כל כך הרבה שנים לוקח לתקף אותו לכדי חקיקה, זה קצת מגוחך עם כל הכבוד, בואו נשים את עצמנו בפרופורציות,

טלי גוטליב:  זה לא כזה מורכב, זה לא כזה מסובך, אפשר לחוקק, אפשר לתקן, אפשר לרשום, אפשר להתווכח, אפשר להסתייג, יש פה אנשים רציניים בוועדה הזאת, אז לא לעשות את זה על תיקון 14, צריך לעשות את זה ביחד, ולעשות את זה חטיבה אחת ולתקן את זה כמו שצריך, עם כל הכבוד

שמחה רוטמן: מתן בבקשה

מתן כהנא: אני חושש שבמה שאני הולך להגיד עכשיו אתה תעשה שימוש עוין בעתיד, אבל אני מקבל, אני מקבל את הסיכום שלך, כלשונו

שמחה רוטמן: תודה רבה

שמחה רוטמן:  גלעד, אתה צריך עוד זמן?     

גלעד קריב: כשניכנס לגוף התקנות

שמחה רוטמן: אוקי בסדר גמור

שמחה רוטמן:  טוב אז סיימנו את ה- סקירה הכללית, ה- overview, רק שנייה, ד"ר שמואל אברמזון, סגן הכלכלנית הראשית משרד האוצר פה?     

שמואל רכטמן: כן תודה רבה, כן

שמחה רוטמן: בבקשה

שמואל רכטמן: רק כמה הערות חשובות לפרוטוקול, אני חושב שבאמת אני מברך על ההבנה שהעניין הוא דחוף בהול, אבל חשוב בשביל הפרוטוקול גם שנבין את סדרי הגודל, אנחנו מדברים על לפי האומדנים שנעשו, על סדרי גודל, שאם לא יעברו התקנות ונזרוק למעשה את החברות להתמודד בעצמן

שמחה רוטמן: לא, לא זה לא אופציה, התקנות יעבור

שמואל רכטמן: עם 40 אלף דולר, אז חשוב שנבין

שמחה רוטמן: 40 אלף דולר למה?     

שמואל רכטמן: לחברה ממוצעת

שמחה רוטמן: כלומר, מי שמחזיק מאגר היום, בוא נדבר פשוט, מי שמחזיק היום מאגר והתקנות האלו לא עוברות, זה מטיל עליו עלות של 40 אלף דולר?     

שמואל רכטמן: לא

שמחה רוטמן: אז בוא תסביר

שמואל רכטמן: זה מטיל עליו 40 אלף דולר אל מול מצב שבו התקנות עוברות, התקנות עוברות כן יטילו איזה שהוא נטל, אי אפשר לברוח מזה

שמחה רוטמן: תוספת של 40 אלף דולר

שמואל רכטמן: בדיוק, ואם אנחנו לא מעבירים את התקנות וזורקים אותם להתמודד בעצם כולם, אז אנחנו מדברים על 40 אלף דולר, כמובן בממוצע

שמחה רוטמן: כלומר במילים פשוטות, היום אני מחזיק מאגר שמקבל מידע מהאיחוד האירופי, אם התקנות האלו לא עוברות, אז אני משלם X פלוס 40 אלף דולר, ואם התקנות האלו עוברות אני משלם X?     

שמואל רכטמן: נכון מאוד וכמו שאתם מבינים, א' כמובן יש מנעד מסוים, חברה קטנה תשלם פחות וגדולות יותר, לחלק מהחברות זה להיות גדול, זה ברור זה להיות או לחדול, או יותר גרוע מזה במידה רבה מבחינתנו, זה פשוט לקום וללכת למקום שבו העלויות האלה לא קיימות, ואלה דברים שקורים כל הזמן בהייטק ואנחנו מבינים את האירוע, אז הסיפור דרמטי

שמואל רכטמן:       עוד הערה קטנה לגבי ההרחבות, תראו הדיון בהרחבות הוא בוודאי לא דיון רק כלכלי, אבל חשוב שתבינו שכן יש בו נטל רגולטורי, בסוף המצב היום הוא אם אתם טוענים שההפרדה הזאת, בין מידע אירופאי, למידע שהוא לא אירופאי, היא מורכבת או טכנית, היום אחרי שיעברו התקנות, לחברה יהיה אפשרות לקבל את ההחלטה בעצמה, אולי זה מורכב לה טכנית, אולי זה כבד כמו שנאמר, אז היא כבר תפעיל בעצמה ותאחד את המאגרים ותחיל את כל התקנות על כולם

שמואל רכטמן:       מה שבעצם מוצע על ידי מי שאומר אוטומטית, בואו נחיל את זה על הכל

שמחה רוטמן: לא, לא אין הצעה על הכל, יש הצעה על מאגר מידע שכבר הושקע בו אותו X ,הושקע בו אותו X שצריך כדי להתאים לאירופאים' רק כשאתה אומר להיפך להבנתי עכשיו אם אתה אומר לו' בוא תחלק את המידע שעל מידע זה תחיל משטר א', ועל מידע זה אז אתה מטיל עליו X פלוס משהו, אני אומר לך תטיל עליו רק X, להפך, אני מוריד ממנו נטל רגולטורי

שמואל רכטמן: לא, אבל היום יש לו את האופציה לשמור את זה ביחד אתה לא אומר לו אסור לך

שמחה רוטמן: לא, לא, אבל אם הוא שומר את זה ביחד, שוב להבנתי אני ממה שאני קצת מבין בניהול מאגרי מידע, אם אתה אומר לו יש לך מאגר מידע עם 100 פריטים אוקיי? 50 מגיעים מאירופה ו- 50 מגיעים מישראל, היום אתה אומר לו, כדי להכניס את המאגר שלך adequacy אתה צריך להשקיע X, אם אני לא מעביר את התקנות, אתה תצטרך להשקיע X פלוס 40 אלף דולר?     

שמואל רכטמן: נכון

שמחה רוטמן: אם אני אומר לך עכשיו, תעשה בעצם, תבנה אצלך שני מאגרים למעשה, כי בשנייה שאני מייצר איזשהו כלל זה בעצם מחלק אותו לשני מאגרים, גם אם לא מבחינה משפטית, מבחינת ניהול מאגר המידע, ה- 50 תתחיל משטר א', ועל ה- 50 האחרים תחיל משטר ב', אני הטלתי עליו עלות של X פלוס משהו, לא באתי ואמרתי לו, ולעומת זאת לעומת מי שכל מאגר המידע שלו תחת אותו משטר

אליעזר זנדברג: אנחנו סבורים אחרת

שמואל רכטמן: מבחינתי זה לא מה שנאמר בתקנות, זה לא מה שנאמר

שמחה רוטמן: לא, לא, זה לא מה שנאמר בתקנות, זה מה שאני מציע, מה שנאמר היום בתקנות, בוא נדבר על דוגמה, אני המידע למאגר הגיע מישראל ואני רוצה שיישכחו אותי, אני שולח בקשה לזה, הוא אומר לי רק רגע שנייה, בוא נבדוק את המידע, אם המידע שלך עבר בדרך בטיול במרכז פייסבוק באירלנד, אז יש לך זכות להישכח בגלל שכך וכך, אם המידע עבר במרכז פיתוח בחיפה, אז אין לך את הזכות להישכח, ואני לא אמחוק אותך

שמואל רכטמן: לא, אבל אם יהיה לי יותר זול למחוק את כולם בהינתן הבקשה, אז אני אעשה את זה כמובן

שמחה רוטמן: לא למחוק את כולם, למחוק את המבקש?     

שמואל רכטמן: לאפשר לכולם את הזכות הזאת, אז אתה תעשה, זאת אומרת - -     

שמחה רוטמן: אתה אומר בוא אתה משאיר את זה לעסק

שמואל רכטמן: זה הרעיון, אתה מאפשר לעסק לקבל את ההחלטה - -     

שמחה רוטמן: אומר לך ראש הרשות להגנת הפרטיות שמבחינתו, וזה מאוד הגיוני, כשיש לך מאגר מידע שצריך להחיל עליו שני משטרי פיקוח שונים זה בלאגן

שמואל רכטמן: אני לא בטוח שזה מה שאמר ראש הרשות

שמחה רוטמן: הוא פה, אז אולי לא הבנתי אותו, אבל זה מה שהוא אמר

שמואל רכטמן: אבל בכל אופן חל פה נטל על, מבחינת הנטל על בעלי המאגר נאמר את זה אולי בהמשך, זה בהחלט יש פה נטל נוסף בהצעת היושב ראש להרחיב את החולה, להציג את זה כאילו שאין פה נטל, - -      

שמחה רוטמן: לא, אני אומר אני אומר שיש פה פחות נטל לחלק מבעלי המאגרים

שמואל רכטמן: יותר נטל

שמחה רוטמן: לא, אני אומר שיש פה פחות נטל

אליעזר זנדברג: היושב ראש, היום לכל בעלי המאגרים יש את האופציה לחסוך את הנטל שאתה מדבר עליו

שמחה רוטמן: איך?     

אליעזר זנדברג: להחיל על כולם, אם הם מגלים שזה יותר זול להם לתת את אותה זכות גם לישראלים ולא לאירופאים, אז הם יעשו את זה, אתה מונע מהם את האופציה

שמחה רוטמן: אני מונע מהם את האופציה, תקשיב גם בעל עסק אני יוכל להגיד לו תפעיל את המזגן או אל תפעיל את המזגן זה בחירה שלו, אבל עדיין לבחירה שלו להפעיל את המזגן יש עליות, הבחירה היא אצלו, אבל יש לזה עלויות, לבחירה להחזיק שני משטרי פיקוח על מאגר אחד, יש על זה עלויות גם אם זה בבחירתו, אין דבר כזה שיש לו שני מנגנוני פיקוח וזה יותר זול לו, ולמרות שזה לגמרי לבחירתו, זה יכול להיות לו, זה יעלה לו יותר כסף, כי בסופו של דבר כשיבוא אליו המפקח מהרשות להגנת הפרטיות ובמענה לתלונה של בן אדם, הוא יצטרך להתחיל לחפש למה לא מחקת את פלוני או את אלמוני, בגלל שהמידע רק רגע, את עברת נכון? אתה בטוח שזה לא קפץ וטייל באיזשהו שנייה וחצי, בטיול, במידע, בנתיבי אוטוסטראדת המידע של האינטרנט, אתה בטוח שזה לא עבר לשנייה בפייסבוק אירלנד, אלא רק בפייסבוק ישראל? כל הדברים האלו מטילים על עוד נטל, יכול להיות שהוא ירצה לעשות אותם, יכול להיות שלא, אבל לעלות זה מייצר לו

שמואל רכטמן: אבל אדוני היושב ראש, מה שאתה אומר בעצם, אתה לא סומך על - -     

שמחה רוטמן: אז גלעד אולי תעזור לי קצת אני רואה אותך מהנהן

שמואל רכטמן: אדוני היושב ראש, קצת הדיון הגיע לנקודה הזאת שהיא מאוד חשובה של ההרחבה, נרצה להסביר אולי בצורה מסודרת למה אנחנו רואים קושי מההרחבה

שמחה רוטמן: בסדר שנייה, אבל אני אשמח לשמוע את גלעד

גלעד סממה: אני בגדול, מסכים, אני חושב, ואם צריך לעשות דיון פנים ממשלתי בעניין הזה אז נעשה, אבל אני חושב שגם מבחינת העסק עצמו, ועכשיו השאלה אם זה עולה קצת יותר, או עולה קצת פחות, אבל אני לא, אבל גם מבחינת העסקים עצמם ובטח ובטח מבחינת הרשות, כשהיא באה עכשיו לאכוף משטר כזה או משטר אחר, זה מייצר מורכבות של ממש, אני אני באמת חושב את זה, ואני חושב שזה גם קשור לעסקים עצמם, אני חושב שלא נלקח בחשבון המצב שהם צריכים עכשיו להחיל שני משטרים

שמחה רוטמן: עלות ציות

גלעד סממה: בדיוק, וכאן תיגרר עלות מסוימת, שקשורה לציות לשני משטרים, כן

שמואל רכטמן: אבל גלעד זה לא שהם צריכים, הם בעצם יכולים נכון? הם יכולים גם להחיל את אותן תקנות, אותם דרישות על כל המאגר, כולל הישראלים

שמחה רוטמן: אבל להחיל זה לא ציות, זה שני דברים שונים, אני יכול להכניס מאגר ולהחיל עליו איזה כללים שמתחשק לי, אבל בסופו של דבר כשאני מעסיק קצין ציות או מישהו, אז אני אומר לו, כשהוא צריך לעקוב אחרי שני סטים של כללים, בהגדרה זה יותר מאשר אחד, שניים זה יותר מאחד בהגדרה

אליעזר זנדברג: לא בהכרח, אדוני אני מנסה לא להתפרץ, אבל אני אומר פה הרבה מאוד דברים לאורך זמן ושיש להם תשובה, אני אשמח להציג בצורה מסודרת

שמחה רוטמן: אוקי, בוודאי שאתה תציג הכל בסדר, אנחנו בדרך לשם אין בעיה

שמחה רוטמן:  בסדר אנחנו אז שמו ד"ר שמואל אברמזון, אתה את הנקודה שלך העלית גלעד התייחס, אייל לפני שנצלול לפרטים, אנחנו עכשיו נעבור על התקנות, או אתה יכול להתייחס לדברים שנאמרו ואז נצלול פנימה

אליעזר זנדברג: רק לשאלת ההרחבה שלא מופיעה בתקנות, יותר בסקירה כללית, ב- overview, חשוב לומר נשמעו דברים כאילו שהצעת, כשאני אומר הצעת הרחבה, הכוונה זה הצעת יושב הראש, שהתקנות יחולו גם על כאשר יש מאגר שחלק מהמידע בו עבר מאירופה כהגדרתו, משמעותו בתקנות, מאותו רגע התקנות יחולו מה שכתוב בתקנות, יחול על כל המידע במאגר, גם מידע שהגיע מישראל, ובלבד שבכל רגע נתון יש בו עדיין מידע שהועבר באירופה

אליעזר זנדברג:  זה בעצם הרעיון

שמחה רוטמן: בכל רגע נתון שאין מצב ששני כללים חלים על אותו מאגר?     

אליעזר זנדברג: נכון, אז אני חושב שרעיון ההרחבה הזה, הוא בינינו בעייתי ומקשה בכמה רמות, גם מעשית, גם מבחינת הנטל, גם משפטית במובן של הסמכות יש שם איזשהו קושי מסוים, וגם משפטית במובן של מה זה עושה לדין הישראלי

שמחה רוטמן: שומע שומע?     

אליעזר זנדברג: קודם כל אנחנו, צריך להבין שההצעה הזאת בעצם מבוססת על בשונה מההצעה של התקנות, על איזושהי אבחנה קצת שרירותית, סליחה שאני אומר את זה ככה, כלומר הרעיון המסדר של התקנות אומר, מידע מגיע מאירופה, הוא מגיע כמו שתיארתי בהתחלה עם איזושהי מעטפת של הגנה, המעטפת הזאת תדבק במידע הזה בין לפי התקנות ובין לפי איזשהו הסכם סטנדרטי שמקבל המידע יהיה מחויב בו, זו המעטפת לא שינינו אותה, ולכן יש הבדל בין מידע שהגיע מאירופה עם מעטפת, לבין דין ישראלי שאפשר לומר עליו אם הוא טוב או לא טוב, אני מזדהה עם הרצון לקדם את תיקון 15 ומי כמוני רוצה בכך שזה יגיע במהרה בימינו, אבל יש לפחות הגיון, אתה אומר זה דין ישראלי, זה מידע שמגיע עם דין אחר, ולכן אני לא מוסיף איזשהו נטל כשאני אומר שיחול עליו דין

אליעזר זנדברג:       כאשר אנחנו מסתכלים על ההצעה של ההרחבה, אני מתקשה לראות את ההיגיון שבה מבחינת ההבחנה בין סוגי המידע, אני מבין אדוני היושב ראש, זו הצעה פרקטית, אומר אם כבר בלאו הכי אותו בעל מאגר מידע כבר מפעיל איזשהם מכניזם, שיפעיל את זה על כל המידע

אליעזר זנדברג:  אבל מנקודת מבטו של הישראלי, עכשיו נסתכל על הישראלי, שיש מחשב, הוא מנהל את המידע האישי שלו נמצא בשתי חברות, לא יודע חברות תיירות שמעבירות מידע על תיירות, אז חברה אחת עובדת רק בישראל, חברה השנייה החליטה גם לעשות איזה ניסיון ויש לה מתוך לא יודע 50 אלף פרטי מידע, יש לה עכשיו גם 1,000 שהגיעו מאירופה, אז אותו ישראלי המידע שלו במאגר אחד יהיו לו דין מסוים, במאגר אחר יהיה לו דין אחר, למרות שהוא בא מתוך הדין הישראלי, אפילו אם אותו מאגר מידע, ש- 95% מהפעילות שלו בישראל פתאום החזיק מידע אירופה

שמואל רכטמן: זה מה שיקרה מיד אחרי שנאשר את התקנות

אליעזר זנדברג: לא, זה לא מה שיקרה לפי הדין בתקנות, זה יוצר שרירותיות, ואם פתאום אותה חברת תיירות שמעבדת מידע בישראל, תחליט להפסיק את הפעילות עם אירופה מסיבותיה שלה, אז נושאי המידע, אותם אנשים שהמידע אודותם מוחזקים אצלה במאגר, הזכויות שלהם ששתנו בן רגע, זה פשוט מאוד אבחנה שהיא שרירותית

אליעזר זנדברג:       נקודה שנייה מבחינה משפטית, גם בשאלת אפילו הסמכות שאני אזכיר אותה

שמחה רוטמן: רק לעניין השרירותיות הזה, יש משטר על חברות תעופה שמקיימות טיסות רק בישראל, משטר מסוים, יש חברות משטר שחל על חברות תעופה שטסות גם לישראל וגם למדינות אחרות, למדינות האיחוד האירופאי

שמחה רוטמן:       הטיסה שלי מקו תל אביב אילת, תקבל סטנדרטים אחרים אם חברת ישראייר ארקיע, אל על, לא יודע עוד חברה שאני לא מכיר, פתחה קו לטימבוקטו, למה? בגלל שבשנייה של חברת טסה מחוץ לישראל חל עליה משטר אחר, זה שוני רלוונטי למה? כי להחיל סטנדרטים שונים של, כי להגיד למהנדס בטיחות המטוס, תשמע כשאתה בודק את המנוע של המטוס הזה שהוא עכשיו בקו הזה תחיל סטנדרט א', וכשאתה בודק את המנוע של צד ימין חוצה את הגבול, תחיל משטר אחר, זה שוני מאוד מאוד הגיוני

שמחה רוטמן:       שאתה אומר לחברה, גם מבחינת עומס רגולטורי על חברה, גם מבחינת עומס על רגולטור, שגם חשוב לי גם אם העומס הרגולטורי יכול להיות שהוא קצת יותר גדול, אני לא רוצה מצב שגלעד ברשות להגנת הפרטיות יחשוב פעמיים, אם הוא מפעיל רגולציה על חברה שמפעילה מידע מפה או משם ויקבל ביקורת מאירופה למה הוא הפעיל, והוא יתחיל להגיד לא הבנתי נכון את מקור המידע ונחטוף על זה

שמחה רוטמן:       יותר נכון, גם מבחינת משטר רגולטורי של מפעיל המאגר, גם מבחינת משטר רגולטורי גם הרגולטור עצמו, וזה שוני מאוד, רלוונטי, כן בשנייה שמישהו בוחר לעשות עסקים עם ומחיל על עצמו את אותה עלות של ה- X בלי 40 אלף דולר שחסכתי לו בגלל התקנות, אני רוצה להגיד לו תשמע, כדי לא לייצר בלגן, אפילו אם הטעם היה רק כדי לא לייצר בלגן לגלעד מהרשות להגנת הפרטיות, אבל בוודאי ובוודאי שברוב המקרים, ופה המומחיות של מישהו שעוסק בניהול מאגרי מידע יותר נמצאת אצל גלעד, מאשר אצלי, או אצלך לצורך העניין

גלעד קריב: אני מבקש לכנות אותו עוה"ד סממה, זה מבלבל אותי ומפריע לי

שמחה רוטמן: כן סליחה, ראש הרשות להגנת הפרטיות גלעד סממה

שמחה רוטמן:  ולכן בהקשר הזה, זה שוני מאוד מאוד רלוונטי, לא מבחינת זכויות האזרח, שזה כבר הבנו קודם, שזכויות האזרח זה לא רלוונטי, כי זכות הנושא המידע יכול להיות מישראל או מזה, אז נושא המידע הוא לא רלוונטי, אבל המשטר הרגולטורי והוודאות הרגולטורית, היא בהחלט רלוונטית, זה שוני מאוד מאוד רלוונטי, שיהיה אותו משטר רגולטורי על אותו מאגר מידע

יצחק בן ישראל: אני יכולה בבקשה להתפרץ רק בנקודה הזאת? כי אני חושבת שלא נלקח בחשבון, רק משפט על הנקודה הזאת לעזור לך

אליעזר זנדברג: לא זה לא עוזר לי תודה

אליעזר זנדברג:  אני רוצה להשיב על הדברים ברשותך, נקודה שנייה בהקשר הזה, אנחנו מצביעים על מורכבויות וקשיים בהצעה שאדוני מציע

אליעזר זנדברג:       נקודה שנייה, גם מבחינה משפטית אנחנו דובר פה על כך שאנחנו קובעים בתקנות הסדרים, שמלכתחילה הם לא היו פשוטים, אבל חשבנו שיש להם הסמכה בחוק מנימוקים שנסקרו פה ונסקרו גם במסמכי ההכנה, אני חושב שההרחבה הזאת מביאה אותנו למקום גבולי יותר, מורכב יותר, מוקשה יותר מבחינת מקור הסמכות בחוק להתקין תקנות בהיקף רחב, גם על מידע בעצם שמקורו בישראל, שהוא לא מאפשר את ההסתמכות על 36 (2) זו נקודה שגם אותה צריך לקחת בחשבון

שמחה רוטמן: מאפשרת הסתמכות על 36 (1)

אליעזר זנדברג: לא מאפשרת הסתמכות על 36 (2)

שמחה רוטמן: אבל כן על 36 (1)

אליעזר זנדברג: גם זה נכון, אני אומר אבל לכן זה יוצר איזה קושי גדול יותר ומביא אותנו למקום גבולי

אליעזר זנדברג:       והנקודה השלישית ואולי היא העיקרית, לא סתם התקנות כתובות כמו שהן כתובות, יש בהן ייבוא של רעיונות וחריגים שהוזכרו כאן קודם, חריגים לאחת החובות, למשל חובת מחיקה, שמשקפים בעצם מבחינה רעיונית שמסתכלים על עיצוב של דיני הפרטיות, הם משקפים את מה שקרוי בסיסי עיבוד מידע, או ממש בסיסי עיבוד מידע שהוא שם קוד, מהם הבסיסים החוקיים שמתירים לעבד מידע, ככלל בישראל זה הסכמה או הסמכה, באירופה כתובים בצורה מפורשת או בסיסים שבהתקיימם מותר לעבד את המידע, בישראל הם לא קיימים

אליעזר זנדברג:       עכשיו כדי להסדיר אותם צריך לתקן את החוק, ואותו תיקון 15 שדובר בו, יעשה את אותו סדר ויקבע מהם הבסיסי המותרים, וכשיש בסיסים זה בסיסים מלכתחילה, היתר מלכתחילה לעבד מידע ואחרי זה יש חריגים וכן הלאה

אליעזר זנדברג:       כאן בחובת המחיקה כיוון שהבסיסים לא קיימים, אנחנו משקפים בזכות של בעל המאגר בעצם, שלא למחוק את אותם בסיסי עיבוד, כאשר סליחה על המילה, אבל מערבבים או משלבים, מכילים גם את ההסדר שבתקנות על מידע שהוא ישראלי נקרא לו, מידע מקומי שלא הגיע מאירופה ולא נצמדו אליו הכללים האלה, אנחנו יוצרים פה איזה שהוא ערבוב שאני לא יודע לתת את התשובה עכשיו, אבל אני חושב שזה יוצר קושי, ואולי הרשות להגנת הפרטיות יודעת לתת תשובה אחרת, שקליר קאט וברור מה הדין, אבל א' לא בדקנו את ההשלכות של הדבר הזה, ואני בגלוי אומר אני לא יודע לומר, אבל אני כן יודע לומר שבקריאה של התקנות אנחנו על פני הדברים רואים בעיות שייווצרו כי תהיה שאלה למשל וזה רק כדוגמה, האם בעצם העובדה שבעל המאגר לא מוחק, כי הוא מסתמך על אחד החריגים, לא יודע מה ארכוב או ניהול הליך משפטי, זה חוקי או לא חוקי

אליעזר זנדברג:       כי לגבי מידע ישראלי אין בסיס מסודר שכזה, לגבי מידע מאירופה, הוא הגיע למטרות מסוימות שטבועות בו אולי אותן מטרות כי הוא הגיע מאירופה, ולכן אנחנו החשש שהוא שההרחבה הזאת תיצור בוקה ומבולקה מבחינת הדין המהותי עצמו, ודבר אחרון לגבי הנטלים, זה עניין של הערכה, כאמור לא בדקנו את התחולה הזאת, אני אומר את זה בגלוי, ואנחנו מעדיפים להתקין תקנות שאנחנו יודעים את התחולה, אבל אני לא רואה את הנטל הנוסף, ואת עקרון בעל מאגר מידע, צריך להגיד רק את המשפט הזה, בעל מאגר מידע אמור לזהות ולכתוב לעצמו אם המידע הגיע מאירופה או לא, וזה אמור גם לסייע לכללי האכיפה, ופעולות האכיפה של הרשות בלאו הכי

גלעד קריב: אבל הייתה התייחסות של משרד המשפטים מדוע הם מתנגדים בהרחבה, מדוע הם מתנגדים להחלה המלאה?     

שמחה רוטמן: זה מה שהוא עשה עכשיו, אני אומר במאמר מוסגר לא השתכנעתי

גלעד קריב: אני הקשבתי לדבריו של חברינו עוה"ד זנדברג, אני מבין שאתם מתנגדים, אבל לא הצלחנו לקבל כאן ניתוח עומק מעבר לאמירה של עוד נטל רגולטורי, עדכון בסדר

גלעד קריב:  עדכון דיני הפרטיות יטיל עוד נטל רגולטורי

שמחה רוטמן: שוב, עצם זה שנוי במחלוקת, האם זה עוד נטל או לא זה מחלוקת אחת

אליעזר זנדברג: נדמה לי שאתם לא מדברים על אותה הרחבה, היושב ראש הציע הרחבה מסוימת, חבר הכנסת קריב מציע, מדבר על תחולה על כלל המשק נכון?     

שמחה רוטמן: אתה מדבר על תחולה על הכל או שאתה מדבר עכשיו על המאגר?     

גלעד קריב: אני מעלה את השאלה מדוע, וגם מה ההיגיון הרגולטורי והתפעולי שלא לקבוע כאן, הרי בסופו של דבר מדינות אירופה, אני מניח שהם שניות רק לצפון אמריקה בהיקפי העברת המידע למאגרים בישראל, בסופו של דבר זה השוק השני שאנחנו איתו במגע, אז אני לא מצליח להבין את מדוע לא לבוא ולומר, שיש פה מהלך שבסופו של דבר מחיל את הכללים הללו, על כלל העברות המידע מחו"ל לתוך מעגל ישראל

שמחה רוטמן: על העברות מידע מחו"ל לישראל?     

גלעד קריב: כרגע התקנות הללו נוגעות למידע שמועבר ממאגרים אירופאים או גורמים אירופאים נכון?     

שמחה רוטמן: אתה אומר שגם כשהם מקבלים מארצות הברית להחיל את הסטנדרט הזה?     

גלעד קריב: עכשיו אני יכול להבין, אפשר להכניס בתוך התקנות איזשהו דירוג זמנים כדי לתת קודם כל מענה

שמחה רוטמן: גלעד, אני מבקש ממך לחדד מה אתה מתכוון? אני אסביר לך שנייה כרגע - -     

גלעד קריב: לבטא את התחולה הטריטוריאלית של התקנות

שמחה רוטמן: לא לא, אין פה תחולה טריטוריאלית, כרגע יש פה מאגר מידע שהשאלה שנשאלת לצורך תחולה בתקנות היא שתי שאלות בעצם, אחד האם הוא קיבל מידע מהאיחוד האירופי? זה שאלה אחת, והשאלה השנייה, האם פרט המידע שעליו אנחנו מדברים הוא, זה? זאת אומרת זה לא תחולה פר מאגר, אני מציע להרחיב פר מאגר, דהיינו בשנייה שיש כבר מאגר שהחלתי עליו את המשטר הרגולטורי, גם לגבי חלק מפרטי המידע שבו את המשטר מידע הזה, לא נחיל עליו שני משטרים רגולטוריים אלא משטר רגולטורי אחד זה הצעתי, ואתה מציע שגם מאגר מידע שמקבל מידע ממקום שאיננו אירופה, הוא מאגר מידע שהוא לגמרי - - יחול עליו אותו משטר או שאתה מדבר, מה ההצעה שלך?     

גלעד קריב: אז אני אומר כך, קודם כל ההצעה שלך יותר מצומצמת, אבל היא בוודאי יותר הגיונית מהנוסח המוצע על פניו, אני אשמח להבין, זה עוד לא הצעה, אני רוצה להבין מדוע לא הלכנו במתווה שגם יוצר פה איזושהי נורמה כללית במשק, לגבי מאגרי מידע?     

שמחה רוטמן: גם מאגר מידע ישראלי לחלוטין?     

גלעד קריב: נכון

אליעזר זנדברג: בצורה הכי פשוטה, לקדם את הדיון בצורה הכי פשוטה, אנחנו חושבים שזה הסדר ראשוני שצריך להיות בחקיקה ראשית ולא יכול להיעשות בחקיקה - -     

שמחה רוטמן: זה תיקון 5, הם אומרים את ההסדרים האלו, אנחנו מסכימים שצריך לעשות, רק שזה צריך להיעשות בהליך החקיקה של 15, זה מה שהם ענו בתחילת הדיון

גלעד קריב: כן בסדר, רק שהתירוץ הזה לא כל כך מחזיק מים אם אתם מביאים את זה בתוך חקיקת משנה

שמחה רוטמן: לא, הוא מחזיק מים בגלל שהם באים ואומרים, אנחנו אם היינו עובדים - -      

גלעד קריב: אני מבין

שמחה רוטמן: בסדר אוקי, זה הדיון של ההתחלה

אליעזר זנדברג: בהיקף הרלוונטי ובנגזרת הזאת, , אין בעיה של סמכות כמו שיש לא אפשרי לדעתנו לחקיקה הרחבה

גלעד קריב: אז אני רוצה שנייה להבין את הנקודה, לשיטתכם הבעיה היחידה בהחלת הנורמות האלה כרגע, היא שאלת סמכות והסמכה בחקיקה הראשית?     

אליעזר זנדברג: לא אמרתי יחידה, פשוט אמרתי אותה היא די בה, ברגע שיש בעיית סמכות, אז אני יכול להרחיב

אליעזר זנדברג:  חבל על הזמן, אני יכול להסביר עוד בעיות, אבל זו הבעיה הראשית

שמחה רוטמן: שנייה, יש פה עוד משהו גלעד, אם אתה מחיל את זה בתחולה כללית, אתה בעצם אומר, כל מחזיק טלפון נייד לכאורה, שיכול להיכנס לפני שאנחנו מתקנים נכון את תיקון 14, ומגדירים נכון את תיקון 15, כל מחזיק טלפון נייד, אתה תחיל עליו את הזכות להישכח, אם אני מבקש ממך עכשיו למחוק את מספר הטלפון שלי שרשום אצלך, אתה תהיה חייב על פי החוק

גלעד קריב: אני מאוד מקפיד למחוק דברים שלך, לא את מספר הטלפון

שמחה רוטמן: אז העניין הוא מספר הטלפון, זה מה שמטריד אותי ספציפית גלעד

שמחה רוטמן:  סתם - -     

שמואל רכטמן: כבוד היושב ראש, אפשר במילה להתייחס להצעתך?     

שמחה רוטמן:  כן

שמואל רכטמן: תודה רבה

שמואל רכטמן:  אז מבחינתנו יש פה שאלה, האם הצעתו של כבוד היושב ראש, מייצרת עוד נטל רגולטורי או לא מייצרת? אני מבין שיש פה איזושהי מחלוקת האם זה מייצר או לא?      

שמחה רוטמן: גם פיקוח על זה, ואני אומר שגם אם היא הייתה מייצרת עוד קצת נטל רגולטורי הייתי עומד עליה

שמואל רכטמן: אז במובן הזה אנחנו עם כל הכבוד לקשיים שיכולים להיווצר כתוצאה, אנחנו מעדיפים את האוטונומיה של החברות להחליט איזה, יכולות, ככל שההצעה של כבוד היושב ראש מייצרת איזה שהוא נטל שפוגע באוטונומיה הזאת, ומייצרת עוד נטל רגולטורי, שהוא לא נדרש לעמדת גורמי המקצוע, אנחנו חושבים שנכון לדבוק בהצעה בחלק שלה, שמייצרת כמה שפחות נטל רגולטורי ומשמרת את מעמד התאימות

שמחה רוטמן: אוקי, אז אני אומר א' זה נתון בוויכוח, האם זה מטיל עוד נטל רגולטורי כן או לא? את זכות הבחירה אני מבין, זכות הבחירה אגב, קיימת להבנתי, מישהו שלא ירצה להחיל על פרטי המידע האלו את הנטל הרגולטורי הזה, מחזיק שני מאגרי מידע שהוא לא מערבב אותם אחד עם השני

שמואל רכטמן: ואז היא מחייבת אותו לפצל

שמחה רוטמן: אז אני אומר שוב, נכון אבל זה נטל, זה גם נטל רגולטורי, אבל לכן אני אומר אני מבין, אבל אני חושב שהסיטואציה שבה גם מבחינת נטל רגולטורי, אני אומר נטל רגולטורי זה גם שיושב ראש הרשות להגנת הפרטיות, צריך לשלוח אליך שני מפקחים על אותו מאגר, אחד ואתה צריך לתת תשובות פעם אחת על פרטי מידע א' ופעם שנייה תשובות על פרטי מידע ב' כשהוא מחליט נפלת לו בגורל על הפיקוח, אז זה גם נטל רגולטורי, שיבואו לך שני מפקחים עם שני סטים של דרישות, זה גם נטל רגולטורי ואותו אני רוצה לחסוך, וכרגע אני בעצם מחייב, יש עוד הבדל כאשר אוכפים עליך משהו וולונטרי ואוכפים עליך משהו רגולטורי, יש הבדל מאוד גדול, זה שאתה החלת את זה על עצמך באופן וולונטרי זה טוב ויפה, עדיין עורך הדין סממה יצטרך לשלוח אליך שני מפקחים, או מפקח אחד עם שני פולדרים

שמואל רכטמן: או להסמיך את אותו מפקח

שמחה רוטמן: אבל שוב, זה שני סטים של ביקורת, זה שני סטים של ביקורת, זה משמעותי גם בנטל רגולטורי, לכן אני אומר, א' יש פה ויכוח על עצם הנטל הרגולטורי, אתה אומר אם אני בחרתי או לא בחרתי, ערך הבחירה הוא מאוד מאוד חשוב, יש פה גם ערך הבחירה של נושא המידע

משה אבוטבול: כבוד היושב ראש, כל מה שאנחנו מבקשים, כשאתה מבקש את ההתייחסות של גורמי הממשלה, בבקשה אם אתה יכול לשאול אותם, האם לגבי הצעתך שתתקבל אומדה אחת מהמדינה, המדינה בדרך כלל אני מדברת בקול אחד בדיוני הכנסת, האם יש או אין

שמחה רוטמן: שנייה, היועצת המשפטית לוועדה, עורכת הדין נעמה מנחמי, בבקשה

נעמה מנחמי: רק משהו אחד קטן לגבי סוגיית ההסמכה, אז ברור שסוגיית ההסמכה כאן היא לא פשוטה, ואנחנו מותחים את סעיף ההסמכה, גם ביחס למידע שהובא בתקנות המוצעות, וגם ביחס לדלת הנוספת שהוצעה כאן, אבל אני כן רוצה שנזכור ונשים את הדברים בהקשר שלהם, שזה לחוק שלא תוקן ממש בצורה משמעותית כבר 40 שנה, שהוא בגלל זה לא מעודכן, שהוא לכן בין היתר בגלל זה מפורש באופן רחב יחסית, שתוקנו ב- 2017 תקנות חובת אבטחת מידע, שגם הן לוקחות את ההסמכה בצורה מאוד רחבה, והן קובעות חובות לא פחותות

נעמה מנחמי:       ולכן אני לא חושבת שנכון להגיד שהוא בלתי אפשרי, אבל אני כן מזכירה שמדובר בתקנות של השר, ולכן בסופו של דבר ההכרעה לגבי ההסמכה היא אחריותו של השר והייעוץ המשפטי שלו כמובן

שמחה רוטמן: בסדר גמור

שמחה רוטמן:  אני למען האמת

שמחה רוטמן:  חשבתי שהסוגייה הזאת גם הגיונית, גם ברורה וגם בגדול מוסכמת, גם מבחינת כך תכננתי את לוחות הזמנים של ישיבת הוועדה, ואז התברר לי שמה שחשבתי שמוסכם, עדיין לא מוסכם, שזה קצת הפתיע אותי, ולכן אני לא רואה איך אנחנו מצליחים להגיע להצבעה היום כמתוכנן על ידי

טלי גוטליב: למה? אפשר רק לתקן, זה תיקונים מינוריים חבל

אליעזר זנדברג: אדוני בוא נשלים את הדיון, לא נראה לי שזה מה שעיכב את רוב הדיון היום

שמחה רוטמן: לא, רוב הדיון היה על השאלה האם אנחנו מרחיבים או לא מרחיבים

אליעזר זנדברג: אם ברשותך נצליח לעבור - -     

שמחה רוטמן: אז בבקשה, בוא נשתדל

טלי גוטליב: אבל אני היחידה שפשוט שאלתי על העניין הזה, אז בואו נסייג את זה, את סעיף 3

שמחה רוטמן: לא, לא, לא, עוד לא דיברנו על סעיף, דיברנו על התקנות עצמן, בואו נתקדם בבקשה, לא כל כלל התקנות, כל התחולה, סעיף התחולה כרגע, חצי השעה האחרונה, 40 דקות האחרונות הוקדשו לדיון בסעיף התחולה, גם רוב ההערות של גורמי המקצוע שאינם מהממשלה עסקו בסעיף התחולה, ולכן, זהו בסדר אבל בוא נתקדם

אליעזר זנדברג: כפי שאמרנו, אנחנו הבענו את הקשיים שאנחנו רואים, ואנחנו מבינים שאם הוועדה תעמוד על כך, אז השר יקבל את ההחלטה, כפי שקורה הרבה פעמים בדיונים של הוועדה באישור תקנות, שהועדה אומרת נאשר אם יהיה השינוי הזה והזה והשר - -

שמחה רוטמן: בסדר גמור, בואו נתקדם, באמת ממעוף הציפור

אליעזר זנדברג: בסדר התקנות שוב, אני חושב שהנושא של ההגדרות אזור כלכלי הראוי דיברנו, לגבי התחולה דיברנו עכשיו הרבה מאוד, אני אגיד כן וזה יעזור אולי להבין גם לגבי פרטים מסוימים, זה יחסוך את הדיון, הדברים שמופיעים כאן הם נבדקו עם הגורמים המוסמכים באיחוד האירופי, ובנוח דעתכם - - ולעומת זאת אם אנחנו נגרע מפה דברים זה לא יספק, ולכן החריגים חברת הכנסת גוטליב, חריג כזה או אחר שנעשה פה, זה כי זה משקף משהו בדין האירופי שנדרש שנוסיף

טלי גוטליב: אתה מדבר על סעיף 2?     

אליעזר זנדברג: לא אני אומר את זה כדי לקצר, אני שומע היושב ראש, זה נכון לגבי כל פרט ופרט פה,

אליעזר זנדברג:  הנושא של הארכוב למשל, הוא לא גחמה שבאה - -     

טלי גוטליב: זה ברור לי, זה ברור לי

שמחה רוטמן: יש לי הצעה רק לטובת זה, שכפי שאנחנו בדרך כלל נוהגים, הייעוץ המשפטי של הוועדה יקריא את התקנות לחברי הוועדה, ואז ככל שנצטרך להוסיף על כל תקנה איזשהו טקסט, נעשה זאת, אם נספיק, אם נספיק ב-10 דקות, אם לא נדחה את זה לדיון הבא אני אשתדל מאוד

שמחה רוטמן:       רק רגע, מתי קבענו את, לא את הדיון הזה? עד 11:00 קבענו אותו, אז בואו נשתדל לעבור על זה במהירות, ואם יהיה הערות נעשה זאת

נעמה מנחמי: 	בתוקף סמכותי לפי פסקה (2) להגדרה "מידע רגיש" שבסעיף 7 ולפי סעיף 36 לחוק	הגנת הפרטיות, התשמ"א11981- (להלן-החוק), ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט	של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תקנה 1:	     הגדרות	1

נעמה מנחמי: 	בתקנות אלה –	 	"האזור הכלכלי האירופי" – מדינות החברות באיחוד האירופי וכן איסלנד, נורבגיה	וליכטנשטיין; 	"נושא המידע" – כהגדרתו בתקנות אבטחת מידע;	 	"תקנות אבטחת מידע" – תקנות הגנת הפרטיות (אבטחת מידע), התשע"ז – 2017

נעמה מנחמי:      תקנה 2:     תחולה     2

נעמה מנחמי: 	(א) תקנות אלה יחולו על מידע המצוי במאגר מידע בישראל אשר הועבר מהאזור  		הכלכלי האירופי, ולמעט מידע שהעביר במישרין אדם על אודות עצמו

נעמה מנחמי:      	(ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), החובות המנויות בתקנות אלו לא יחולו על: 				 			(1) מידע שהועבר מרשות האחראית על הבטחון או אכיפת החוק באזור			הכלכלי האירופי לרשות ביטחון כהגדרתה בסעיף 19(ג) לחוק;     			(2) שימוש במידע הנדרש למטרת הגנה על בטחון המדינה או אכיפת חוק,			וזאת בהיקף הנחוץ והמידתי להבטחת מטרות אלו

שמחה רוטמן: אז פה בעצם התיקון שאנחנו מבקשים, זה שתקנות אלו יחולו על מידע המצוי במאגר המידע בישראל, אשר הועבר למאגר מידע מהאזור הכלכלי האירופי, שתקנות אלו חלות עליו, כלומר שבעצם התחולה היא פר מאגר ולא על פר מידע, תקנות אלו יחולו על מאגר מידע בישראל, אשר הועבר אליו מידע מהאזור הכלכלי האירופאי

אליעזר זנדברג: או בדרך כלל, מאגר מידע שנתפס בגדר 2 (א')(ב'), יחולו התקנות גם לגבי מידע שבו אשר לא - -     

שמחה רוטמן: אז אולי פשוט להוסיף סעיף (ג'), מאגר מידע שחלה עליו תקנה (א'), התקנות הללו יחולו גם על מידע שנמצא בו, שלא הועבר

אליעזר זנדברג: נכון, לא הועבר עם כל החריגים לא הועבר

שמחה רוטמן: כן, יחולו במאגר, נעבוד על ניסוח קצת יותר מדוקדק בהמשך, אבל זה השינוי שאני מבקש, והבנתי מחבריי לוועדה, שזה הכיוון שגם הם הולכים אליו

אליעזר זנדברג: זה יחול על המידע כל עוד הוא בתוך המאגר שנקרא לו, שקיבל מידע מאירופה, לא אם הוא עובר הלאה עכשיו למאגר ישראלי

שמחה רוטמן: על המאגר, כלומר תקנות אלו יחולו על מאגר מידע בישראל, אשר קיים בו מידע כאמור בתקנה 2 (א'), בסדר נמצא את הניסוח, אבל זה הכיוון, אז בעצם אנחנו מבקשים פה הוספה של ג' כזה

צבי דביר: גם מידע שהועבר ממאגר למאגר, התקנות צריכות להגן עליהם

שמחה רוטמן: לא לא, זה משהו אחר

צבי דביר: GDPR לא דורש? אתה צריך לעקוב אחרי - -     

אליעזר זנדברג: זה מידע ישראלי

שמחה רוטמן: לא, אז אני אומר, מידע ישראלי, מאגר מידע רק בישראל, עליו לא חל התקנות, חל המשטר הישראלי, לטוב ולרע, אנחנו לא אוהבים אותו, נשנה אותו, תיקון 15, תיקון 14 כללים חדשים שיוציאו, תקנות חדשות שיוצאות שעשו, נדבר על זה כשזה יקרה

שמחה רוטמן:       הוספנו למאגר המידע שמכיל מידע לישראל, הוספנו לו מידע מארצות האיחוד האירופי, אז עכשיו על המאגר הזה עבר למשטר רגולטורי ב', יצא מהמאגר הזה וזה גם מענה קצת להתאחדות התעשיינים, יש דרך מה שנקרא יש גם דרך לצאת מזה, קיבלת מאגר זה החיל עלי

שמחה רוטמן:  חובה שלא מתאים לך שתחול על הכל, תפריד את המידע, ואז המידע שכל זמן שהמידע לא מכיל כל זה שהמאגר לא מכיל מידע, כאמור בתקנת 2 (א'), אז חל עליו המשטר הישראלי, וזה לא נגעת נסעת למאגר, המאגר אם אחר כך יעבור המידע האירופאי יעבור, יוצא ממנו החוצה, הדין של המאגר יהיה כמו מאגר מידע ישראלי לחלוטין

אליעזר זנדברג: זה לא נגעת נסעת למידע, אם המידע אחרי זה עובר למאגר מקומי לחלוטין, זה לא הזכויות לא דבקות בו

שמחה רוטמן: נכון, נכון, נכון, אם מאגר המידע השני לא מכיל מידע כאמור בהגדרה 2 (א)

אליעזר זנדברג: לגבי התחילה אדוני, הזכרת, אנחנו נזדקק לזמן

שמחה רוטמן: עוד לא, אנחנו לא על תחולת זמן כרגע

אליעזר זנדברג: לא, אבל התחילה של ההרחבה רק באופן ספציפי

שמחה רוטמן: אז תיכף נדבר על זה, נעשה קיפול לסעיף התחולה

צבי דביר: השאלה מה קורה לאגרגציה של מידע כזה? ואחרי זה נניח החלטת, אבל עדיין נניח את הסך הכל של רשימות שמקיימות דבר כזה או כזה

שמחה רוטמן: אז זה לא מידע כהגדרתו

אליעזר זנדברג: זה לפי המאגר

שמחה רוטמן: זה לא מידע כהגדרתו, שוב שאלה אם הוא חל על 2 (א), אם חל על 2 (א) על מאגר המידע, אז יחול עליו גם 2 (ג), 3

צבי דביר: שנייה אפשר עוד שאלה? רק השאלה כי אמרת שבעצם זה עבר את האישור של האיחוד האירופאי כל הסדרים האלה, השאלה אם גם כן 2 (ב)(2) קיבל אישור

שמחה רוטמן: אז שאלת את זה בדברייך, אנחנו עכשיו בהקראה, אם ירצו להתייחס לזה אחר כך, אני אגיד לך יותר מזה, אם לא, אמרו בתחילת הדברים, אמר משרד המשפטים שהתקנות האלו הם תוצאה של עבודה מקצועית שלהם מול האיחוד האירופי נכון? כמו שגופי האיחדו האירופי עצמם לא מחייבים את בית הדין האירופאי, והם יכולים להגיד להם א', ב', או ג', בוודאי שבית הדין האירופאי לזכויות אדם, לא מחויב לתוצר העבודה המקצועית שלהם אם ייעוץ וחקיקה בישראל, או עם הרשות להגנת הפרטיות, וכשנגיע לגשר נעבור אותו או שלא

שמחה רוטמן:  זה תקנות הגישור, כשנגיע לגישור נעבור אותם

גלעד קריב: לא, זו שאלה שאפשר לדון בה אחרי ההקראה, אבל אם אנחנו מאשרים את התקנות, אנחנו רוצים לדעת שלא יתעוררו בעיות

אליעזר זנדברג: אבל הם נאמרו בתחילת הדיון

שמחה רוטמן: הדברים נאמרו בתחילת הדיון, לכן אני אמרתי

שמחה רוטמן:  3

נעמה מנחמי: תקנה 3:     חובת מחיקת מידע	  3

נעמה מנחמי: 	 (א) בעל מאגר מידע ימחק מידע לבקשתו הכתובה של נושא המידע  			בהתקיים אחד מאלה:     

נעמה מנחמי: המידע אינו נחוץ עוד למטרות שלשמן נוצר, נתקבל, נצבר או נאסף

נעמה מנחמי: מימוש חופש הביטוי, לרבות זכות הציבור לדעת; 

נעמה מנחמי: הגנה על עניין ציבורי, לרבות למטרות ארכוב, מחקר מדעי או מחקר סטטיסטי; 

נעמה מנחמי: מניעת הונאה, גניבה, או מניעת פעולות אחרות שעלולות להשפיע על דיוק המידע או מהימנותו; 

נעמה מנחמי: (ג) התקבלה בקשה כאמור בתקנת משנה (א) ומצא בעל מאגר המידע כי לא מתקיימים החריגים כאמור בתקנת משנה (ב), ימחק את המידע שבשליטתו, או יבצע פעולות המבטיחות שלא יתאפשר באמצעים סבירים, לזהות אות נושא המידע

נעמה מנחמי: אין שאלות על זה?     

שמחה רוטמן: אין שאלות על 3

שמחה רוטמן:  שוב אני מתייחס, בגלל שטלי התייחסה לזה, הסבירו פה משרד המשפטים, שבעצם התקנות האלו בכל הנוגע להסדרים המהותיים שלהם לא לשאלת התחולה שעליה דיברנו, הם תוצר של עבודה שבעצם מחייבת אותנו להיות , אנחנו יכולים להחמיר עליהם במידה מסוימת, אבל אז זה כבר אנחנו במחוזות תיקון 15, או ואם אנחנו נגרע מהם,

שמחה רוטמן:  אנחנו פוגעים בתאימות האירופאית, ולכן אין לנו כל כך הרבה

שמחה רוטמן:  כלומר, בשנייה שקיבלנו את ההחלטה העקרונית שאנחנו לא הולכים ומחילים את זה על כל מדינת ישראל אז אין טעם לגעת בהסדר המהותי שלהם

נעמה מנחמי: אולי רק לשאלתך לנושא העובדה שזה מאוד רחב, אז לדוגמא לעניין מחקר סטטיסטי, אז יש פרשנות רגולטורית של האיחוד לגבי מה הוא מחקר סטטיסטי

טלי גוטליב: אני קיבלתי בעניין הזה את עמדת היו"ר ואת עמדת הגורם המקצועי בעניין הזה

נעמה מנחמי: אני מניחה שתהינה פרשנויות גם לגבי יתר

טלי גוטליב: טוב, ברור לכולם שאנחנו פה עם הגב לקיר, אבל זה מתוך דאגה לעם ישראל ועולם העסקים במדינת ישראל, ולכן אנחנו בשום פנים ואופן לא עושים פה שרירים

נעמה מנחמי: תקנה 4:     הגבלת החזקת מידע	4

נעמה מנחמי: 	 	(א) בעל מאגר מידע יפעיל מנגנון ארגוני, טכנולוגי או אחר, שמטרתו שאינו נחוץ 			להבטיח כי במאגר המידע לא מחוזק מידע שאינו נחוץ עוד למטרה 			שלשמה מותר להחזיקו לפי כל דין (להלן – מידע שאינו נחוץ)

נעמה מנחמי:  			 	(ב) מצא בעל מאגר מידע, בין היתר, על סמך המנגנון האמור בתקנת משנה (א), כי במאגר המידע מוחזק מידע שאינו נחוץ, ימחק את המידע האומר במועד האפשרי בנסיבות העניין

נעמה מנחמי:      (ג) חובה כאמור בתקנת משנה (ב) לא תחול, אם בוצעו לגבי המידע האמור פעולות המבטיחות שלא יתאפשר באמצעים סבירים לזהות את נושא המידע, או אם השימוש במידע הוא לצורך אחד מאלה, וזאת בהיקף הנחוץ והמידתי לאותו צורך:     

נעמה מנחמי: הגנה על עניין ציבורי, לרבות למטרות ארכוב, מחקר מדעי או מחקר סטטיסטי; 

נעמה מנחמי: מניעת הונאה, גניבה, או מניעת פעולות אחרות שעלולות להשפיע על דיוק המידע או מהימנותו; 

שמחה רוטמן: שימו לב לנובעים לא הנובעות

שמחה רוטמן:  חוב גדול לא חוב גדולה

נעמה מנחמי: תקנה 5:     חובת דיוק מידע 	5

נעמה מנחמי: 	 (א) בעל מאגר מידע יפעיל מנגנון ארגוני, טכנולוגי או אחר שמטרתו להבטיח כי המידע שבמאגר המידע נכון, שלם, ברור ומעודכן

נעמה מנחמי:  		 		(ב) מצא בעל מאגר מידע, בין היתר, על סמך המנגנון האמור בתקנת משנה (א) כי במאגר המידע מוחזק מידע שאינו נכון, שלם, ברור או מעודכן, ינקוט אמצעים סבירים בנסיבות העניין לצורך תיקון או מחיקת המידע

נעמה מנחמי:              תקנה 6: חובת יידוע	6

נעמה מנחמי: 	(א) בעל מאגר מידע שקיבל מידע אודות אדם, יודיע לו, במישרין או בעקיפין באמצעות הגורם שממנו הועבר המידע מהאזור הכלכלי האירופי, ככל האפשר בסמוך לאחר קבלת המידע ולכל המאוחר תוך חודש ממועד קבלת המידע, על כל אלה:     

נעמה מנחמי: מטרת העברת המידע; 

נעמה מנחמי: קיומה של זכות מחיקה לפי תקנה ק, זכות עיון במידע לפי סעיף 13 לחוק וזכות לתיקון מידע לפי סעיף 14 לחוק;     		(ב) ביקש בעל מאגר מידע להעביר את המידע שקיבל לצד שלישי, יודיע במישרין או בעקיפין באמצעות הגורם שממנו הועבר המידע מהאזור הכלכלי האירופי, לנושא המידע, מוקדם ככל האפשר, ולכל המאוחר עם העברת המידע, על כל אלה ;     

נעמה מנחמי: מטרת העברת המידע; 

נעמה מנחמי: קיומה של זכות מחיקה לפי תקנה 3, זכות עיון במידע לפי סעיף 13 לחוק וזכות לתיקון מידע לפי סעיף 14 לחוק

נעמה מנחמי:      		(ג) חובת היידוע כאמור בתקנת משנה (א) או (ב) לא תחול בהתקיים אחד מאלה, וזאת בהיקף הנחוץ והמידתי בשים לב לנסיבות העניין: 				 

נעמה מנחמי: פרטי ההתקשרות של נושא המידע אינם ידועים לבעל מאגר המידע, או שיישום חובת היידוע כרוך בהכבדה בלתי סבירה על בעל מאגר המידע, והכל בשים לב לאפשרות להיעזר בגורם שממנו הועבר המידע; 

נעמה מנחמי: קיומה של הוראה בדין המסדירה את גילוי פרטי המידע מהפורטים בתקנת משנה (א) או (ב); 

נעמה מנחמי: מימוש חובת היידוע עלול לפגוע בפעילות עיתונאית או לחשוף את מקור המידע של פעילות עיתונאית; 

תקנה 7: מידע רגיש	7

תקנה 7: 	מידע 	שהועבר למאגר מידע בישראל כאמור בתקנה 2 בעניינים 			המפורטים להלן, הוא מידע רגיש לפי סעיף 7 לחוק:     

תקנה 7: מידע על חברות בארגון עובדים

תקנה 7: 		     תקנה 8:     שמירת דינים	8

תקנה 7: 	אין בתקנות אלה –      

תקנה 7: כדי להתיר שימוש במידע שאינו מותר לפי כל דין

תקנה 7:      תקנה 9:     תחילה	9

תקנה 7: 	תחילתן של תקנות אלה –      

תקנה 7: שנה מיום פרסומן – לגבי מידע שהתקבל במאגר מידע בישראל לפני היום הקובע

שמחה רוטמן: אז לעניין התחולה רצית להעיר אייל?     

אליעזר זנדברג: לעניין התחילה של התחולה, כפי שנדמה לי שאדוני אמר גם כן בישיבה, כיוון שהדברים לא נבדקו ואנחנו לא מבינים את המשמעויות שלהם, אז אני מבין שההצעה באה עם איזושהי תחילה נדחית של שנה וחצי, שתאפשר לבדוק ולבחון, כדי לא ליצור, לא להפיל לא על המשק ולא על הרגולטורים את החידוש הזה, וכולנו מקווים שעד אז כבר נהיה עמוק בתוך החקיקה הראשית, ואולי הדבר הזה יתייתר, אז אני חושב

שמחה רוטמן: שנייה, אז בעצם יש לנו פה עכשיו לוחות זמנים של שלושה חודשים, על מאגר מידע, על המידע ביום הקובע או לאחריו על מידע חדש, ושנה על מאגר מידע על מידע ישן, עכשיו מידע שהתקבל קודם, עכשיו אתה בעצם אומר בוא נקבע לגבי 2 (ג)

אליעזר זנדברג: לגבי אותו סעיף 2 (ג), כניסתו לתוקף של סעיף 2 (ג) תהיה בעוד שנתיים, שנה וחצי

משה שמעון רוט: שנה וחצי, עכשיו מבחינת, שנייה רק רגע, הרשות להגנת הפרטיות, הפער הזה מבחינתכם, מבחינת הנטל, אתם רואים אותם או תועלת, זה משנה לכם משהו הפער הזמנים הזה? או ששנה זה הזמן שאתם בכל מקרה מחילים את זה על גופים, אתם צריכים שנה וחצי, שנתיים, איפה זה עומד אצלכם?     

גלעד סממה: אין לי תשובה ברורה, אבל אני מתחבר לאמירות של ייעוץ וחקיקה בנושא, לא הייתי עושה שנתיים

אליעזר זנדברג: אפשר לעגל את זה ל- 1 בינואר, אז זה יהיה שנה ושבעה חודשים, לפחות זה יהיה תאריך ברור

שמחה רוטמן: שמה- 1 בינואר, אז בעצם אנחנו אומרים שב- 1 בינואר 2025, לפי הצעתך 1 בינואר 2025

אליעזר זנדברג: לא, הצעתי הייתה שנתיים, אבל אני משכלל להצעתך לשנה וחצי

שמחה רוטמן: כן, כן אין בעיה

גלעד סממה: יכול להיות שיותר נכון לעשות שנתיים

שמחה רוטמן: אני אגיד לך ככה, אני חייב לומר שאני לא מצליח להבין אפילו יום יותר משנה, כי על פניו השנה אני אומר למאגר מידע שנכון ליום הפרסום של התקנות, מחזיק מידע ישן, אני אומר לו קח שנה להיערכות, אני לא מבין למה צריך יותר משנה, אבל אם אתם בשביל ההערכות, בשביל זה צריכים יותר

שמחה רוטמן:       כן סליחה? לזה לנושא הזה של שנה, שנה וחצי?     

עינת יוסוב: כן

שמחה רוטמן: מי כבודה?     

עינת יוסוב: עורכת דין עינת יוסוב מאיגוד הבנקים, ההערה הייתה כללית עוד לפני התוספת, באמת לזמן ההערכות, לבנקים יש מאגרי מידע ענקיים נרחבים, גם השלושה חודשים למידע החדש, הוא עבורנו מאוד צפוף

שמחה רוטמן: בסדר, אבל אני מבין ששלושה חודשים כולנו פה עם הגב לקיר בגלל משהו, בגלל השיג ושיח עם האיחוד האירופי

עינת יוסוב: גם, וגם השנה למאגרים הקיימים, כי עדיין יש פה הליכים תפעוליים, שצריכים

גלעד סממה: אדוני אני מציע, כפי שעורך דין זנדברג הציע, ה- 1

גלעד סממה: 1

גלעד סממה: 2025

שמחה רוטמן: ה- 1

שמחה רוטמן: 1

שמחה רוטמן: 2025

שמחה רוטמן:  אני אומר אני - -     

ראובן פלדמן: להבהיר שכפי שאדוני היושב ראש ציין, המועדים האלה של השלושה חודשים והשנה שהם בנוסח המוצע, הם מועדים שהם באמת קריטיים גם מבחינת האיחוד האירופי ולוח הזמנים של התהליך שלו

שמחה רוטמן: אני מבין אבל אני אומר, מבחינת המשטר הרגולטורי הכפול, לא אני אני סתם אומר שהיערכות רגולטורית של בן שנה לשנה ושבעה חודשים, לא יודע כמה זה, אבל אם אתם מכירים וחושבים שזה נצרך, אז אני מקבל את עמדתכם, אני פשוט חושב שהיה עדיף לעשות שנה גם לזה

גלעד סממה: אני בגדול מסכים, אבל אבל, מאחר והדבר לא - -     

שמחה רוטמן: לא חשבתם על זה מראש בסדר

אליעזר זנדברג: הדבר לא נבדק בעצם, אנחנו לא יודעים את המשמעות

שמחה רוטמן: אין בעיה

גלעד סממה: ולכן עדיף ללכת על הצד היותר בטוח

שמחה רוטמן: בסדר, אני הייתי אומר, שוב עמדתי הייתה לבוא עוד שנה, ואם יבואו עוד כמה חודשים תגידו אתם מבקשים סעיף, כאילו שנוסיף 1 2, 3 ו- 3 יהיה על מאגר מידע כאמור בתקנה שתיים (ג) שנה, ואם תבואו תבקשו ארכה ותגידו צריך יותר, נדבר אבל בסדר, אני מוכן לקבל את ה- 1

שמחה רוטמן: 1

שמחה רוטמן: 2025, בסדר

גלעד סממה: אדוני, הוועדה תהיה עמוסה בתיקון 14 ו- 15

שמחה רוטמן: בעזרת ה', וודאי ביוני יולי

שמחה רוטמן:  בסדר גמור, אז בשינויים הללו אני מציע לחבריי חברי הוועדה, שאנחנו נתמוך בתקנות, אני אעלה את הדבר להצבעה

שמחה רוטמן:      מי בעד? שבעה, מי נגד? אין נגד, מי נמנע? אין נמנעים

שמחה רוטמן: אושר

שמחה רוטמן:      בסדר גמור, אז אנחנו בשינויים הללו שדובר עליהם

אליעזר זנדברג: אנחנו ננסח אותם עוד היום עם הייעוץ המשפטי של הוועדה

שמחה רוטמן: בסדר גמור, תודה רבה לכולם, הישיבה הזו נעולה