הוועדה המיוחדת לטיפול בשורדי השואה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 7, 2023-03-22 00:00

מירב כהן: קודם כל תודה לכל מי שהגיע

מירב כהן:  זו הוועדה המיוחדת שלנו למען שורדי שואה

מירב כהן:  זו ועדה שאף פעם לא הייתה בכנסת

מירב כהן:  אנחנו למרות כל הסערה הפוליטית משתדלים לכנס אותה בתדירות גבוהה כדי שהנושאים החשובים באמת לא יידחקו

מירב כהן:  תיכף יגיע לכאן אברהם רות שהוא שורד שואה שהזמנו לדבר בפנינו

מירב כהן:  מעת לעת מעבר לנושאים האופרטיביים שאנחנו דנים עליהם, אנחנו גם מזמינים שורדי שואה לתת את הדברים שלהם כאן בכנסת ישראל

מירב כהן:       היום אנחנו נעסוק בדיגיטציה, ולפני זה אני רוצה רגע לפרוטוקול לסגור נושא אחר שפתחנו באחד הדיונים

מירב כהן:  היה פה דיון על הוועדות הרפואיות ועל הקושי של שורדי שואה לממש זכויות במסגרת הוועדות הרפואיות

מירב כהן:  זה אותן ועדות שהם צריכים לבוא ולהוכיח שהמחלות או ההחמרה במצבם הרפואי נגרמה בגלל שהותם בגטו

מירב כהן:  יש המון תלונות על זה שזה לא מעודכן ולא הגיוני והמון ביורוקרטיה

מירב כהן:       בעצם אנחנו בדיון אמרנו, בואו נקים ועדה בין-משרדית שתבחן שינויים ועדכונים במסקנות ועדת שני

מירב כהן:  הזמנו לוועדה הזו אנשים ממשרדי ממשלה ומארגוני חברה אזרחית

מירב כהן:  הבוקר הרשות לשורדי שואה בעצם הודיעה שהיא החלה בתהליך פנימי והם ביקשו מאיתנו להמתין עם הדיונים בנושא הזה עד לאחר הפגרה, כשבזמן הזה הם יעשו עבודה פנימית ויבואו עם המלצות והצעות מייד אחרי הפגרה, אז מייד אחרי הפגרה אנחנו נכנס את הוועדה על בחינה מחדש של מסקנות ועדות שני

מירב כהן:  לבקשתם, אני משהה כרגע את עבודת הצוות הזה עד אשר הם יבואו

מירב כהן:  ניתן להם צ'אנס להוביל את התהליך הזה מבפנים

מירב כהן:  זה לפרוטוקול

מירב כהן:  אני מברכת על זה

מירב כהן:  בסוף זו העבודה שלנו, להוות זרז

שמואל טנא: אפשר לשאול שאלה?      

מירב כהן: בקצרה כי יש לנו סדר-יום ארוך וגדוש

שמואל טנא: אני שורד שואה

שמואל טנא:  מי זה הגוף הזה?     

מירב כהן: הרשות לשורדי שואה?     

שמואל טנא: כן

מירב כהן: אנחנו נספר לך אחר כך

מירב כהן:       נעבור לסוגיית הדיגיטציה

מירב כהן:  קודם כל על מה אנחנו מדברים? רגע נמסגר

מירב כהן:  זה פוגע בשורדי שואה אבל לא רק, בזקנים בכלל

מירב כהן:  בעצם אנחנו עדים בשנים האחרונות לתהליך מבורך של קידמה, של מעבר דברים לדיגיטל ותוצאה מזה גם סגירת סניפים ויעילות בכוח אדם, אבל הצד השני של זה, זה שאם לא מספקים פתרונות וחלופות ראויות למבוגרים שלנו, אז הם נותרים פשוט חסרי אונים ואז אנחנו מקבלים הרבה מאוד תלונות

מירב כהן:  זה באמת פניית ציבור מאוד נפוצה של אנשים שאומרים, אני לא יכול לעשות פעולות בסיסיות בדואר, בבנקים, בביטוח לאומי, במשרדי ממשלה

מירב כהן:  קודם כל זה פוגע להם ביום-יום וזה גם מאוד פוגע בתחושת הביטחון והמסוגלות

מירב כהן:  אין דבר יותר גרוע מזה שבן אדם מנסה לעשות משהו ומרגיש שהוא כבר לא מסוגל

מירב כהן:  אני יכולה להגיד שלפעמים אפילו כשעושים מוקד טלפוני שלכאורה זה לא דיגיטלי אבל עושים את זה עם נתב חכם כזה שאתה צריך תעודת זהות בהתחלה ואחר כך סולמית, לנו זה נשמע דבר בסיסי

מירב כהן:  הם לא שומעים

מירב כהן:  הם לא מספיקים

מירב כהן:  אחר כך אומרים להם, לשלוחה כזו 2, לשלוחה כזו 3

מירב כהן:  לנו זה נראה דבר בסיסי ופשוט

מירב כהן:  עבורם זה חסם מאוד מאוד משמעותי

מירב כהן:  אני אומרת את זה אפילו מהמקום האישי שלי

מירב כהן:  אבא שלי, יש לנו יום שאני באה לעשות לו סידורים ואני עושה לו את הנתבים האלה כי הוא לא שומע

מירב כהן:  הוא פשוט עושה עוד פעם ועוד פעם אבל לא שומע, אז לנו זה דבר שנשמע פשוט

מירב כהן:  עבור אנשים שהם כבדי שמיעה או נרתעים משימוש בכלים כאלו זה יכול להיות מאוד בעייתי

מירב כהן:       קצת נתונים

מירב כהן:  נכון לשנת 2021 רק - - - מכלל האזרחים הוותיקים משתמשים באינטרנט לקבלת שירותים ממשלתיים

מירב כהן:  73% מבני ה-60 ומעלה חוששים מהשימוש באינטרנט ומרגישים לא בטוחים בו

מירב כהן:  שימו לב, 60 ומעלה, לא 80 ומעלה

מירב כהן:  זה שיעור מאוד מאוד גבוה

מירב כהן:  יש פער של בין 40% ל-50% בשימוש באינטרנט בקרב הגיל השלישי בהשוואה לכלל האוכלוסייה, כאשר ההיקפים יורדים באופן מתמיד עם העלייה בגיל

מירב כהן:  אני יודעת שמשרדי ממשלה באמצעות המערך הלאומי של הדיגיטל בעצם מאוד האיצו את התהליך של הדיגיטציה, שוב, ממקום טוב של רצון בהתייעלות

מירב כהן:  השאלה אם הכנו חלופות ראויות למי שלא יכול להשתמש בכלים דיגיטליים? לגבי סניפי הדואר, בחמש השנים האחרונות ירד מספר הסניפים ב-26%

מירב כהן:  לפי בנק ישראל, משנת 2018 184 סניפים של בנקים נסגרו

מירב כהן:  המגמה היא ברורה אבל הפתרונות פחות ברורים

מירב כהן:       במסמך הרקע נכתב לי שיש פרויקט שנקרא פרויקט להב"ה, שאני כמי שעבדתי בממשלה והתעסקתי ספציפית בנושא הזה לא שמעתי עליו בחיים, ועשינו סדנאות בנושא אוריינות דיגיטלית

מירב כהן:  לא הכרתי אותו, אני חייבת להגיד

מירב כהן:  אומרים לי שיש 100 מרכזים בכל הארץ

מירב כהן:  לא מורגש

מירב כהן:  תיכף נדבר על זה

מירב כהן:  השאלה איך מייצרים פתרונות? אם זה מוקד אנושי פשוט שבן אדם מתקשר, עונה לו בן אנוש, או סניפים ניידים או נוכחות בחלק מימי השבוע, לא יודעת, משהו שבן אדם יכול להרגיש שהוא מרים טלפון והוא פוגש בן אדם

מירב כהן:       את כל הדיון הזה אנחנו עושים על רקע חוק ההסדרים ששם יש תוכנית נוספת לקידום הדיגיטציה במשרדי הממשלה

מירב כהן:  שוב, שלא ישתמע, אני מבינה את הצורך בקידמה ובטכנולוגיה, זה מבורך, אבל באחריות וברגישות חברתית תוך מתן מענה לאנשים שעלולים להישאר מאחור

מירב כהן:  זה במסגור הדיון

מירב כהן:       אני רוצה להתחיל עם יובל, ראש הצוות הרלוונטי בממ"מ שיציג קצת נתונים ותמונת מצב

מירב כהן:  תודה

יובל וורגן: תודה רבה גבירתי יושבת-הראש

יובל וורגן:  אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת

יובל וורגן:  אנחנו הכנו איזשהו סיכום

יובל וורגן:  לא הוצאנו מחקר חדש פומבי מפאת קוצר הזמן

יובל וורגן:  הכנו איזשהו סיכום תמציתי על בסיס מסמכים קודמים ומידע זמין וקיים

יובל וורגן:  חלק לא מבוטל מהדברים, כבר יושבת-הראש אמרה בפתיחה אז אני אדלג, לא לחזור

יובל וורגן:  בגדול, אני אגיד למי שרוצה להרחיב מעבר למעט שאני אגיד עכשיו, נכתבו בשנים האחרונות שני מסמכי ממ"מ רלוונטיים מאוד, אחד מ-2017 בנושא אינטרנט ושירותים דיגיטליים לאזרחים ותיקים, והשני ב-2020 בנושא הפער הדיגיטלי והמדיניות הממשלתית לצמצומו

יובל וורגן:  המשמעות של תהליכי דיגיטציה היא ברורה גם מהפתיחה של היושבת-ראש

יובל וורגן:  חוסר היכולת לעשות שימוש בטכנולוגיה, בין אם זה עניין של גישה לתשתיות ובין אם זה מסיבות של אוריינות ומיומנות

יובל וורגן:  יכולות להיות לזה הרבה השפעות שליליות גם על ההתנהלות היום-יומית השוטפת, גם על ההשתתפות החברתית, אגב, שחלק לא מבוטל ממנה מתקיים היום באינטרנט

יובל וורגן:       נתונים של סניפי הבנקים ויחידות הדואר, היושבת-ראש ציינה, אני לא אחזור על זה

יובל וורגן:  רק לחדד טיפה את עניין הנתונים על השימוש שהם רובם לקוחים מתוך המדדים הדיגיטליים של הלמ"ס

יובל וורגן:  בישראל זה בא בעיקר מהסקר החברתי

יובל וורגן:  בבנקאות אונליין יש לנו חלוקה גם בגילאים המבוגרים יותר, ואנחנו רואים למשל שבגילאי 75 ומעלה השיעור הוא פחות מחצי מ-60 עד 74, זאת אומרת גם בתוך אוכלוסיית האזרחים הוותיקים יש שונות גדולה מאוד

יובל וורגן:  רק 22% מבני 75 ומעלה משתמשים בבנקאות אונליין, זה, שוב, אל מול סגירת סניפי הבנקים שאת הזכרת

יובל וורגן:      מבחינת השימוש בשירותי ממשלה מקוונים, הנתונים של הלמ"ס הם עוד יותר נמוכים ממה שהזכרת, היושבת-הראש, וגם פה יש שונות גדולה בתוך האזרחים הוותיקים

יובל וורגן:  אם נתחיל נגיד בגילאי 50 עד 54, אז בשנת 2020 השימוש בשירותי ממשלה מקוונים בקבוצה הזאת, שזה עוד לא אנשים מאוד זקנים, היה 50%

יובל וורגן:  כשאנחנו עוברים ל-65 עד 74, אנחנו יורדים ל-32%, וכשאנחנו עוברים ל-+75 אנחנו יורדים ל-14% בלבד

יובל וורגן:  זה השימוש בשירותי ממשלה מקוונים

יובל וורגן:       יש פה עוד איזה אנקדוטה על לא משהו במגזר הציבורי, אבל גם שיעור העורכים קניות אונליין זה גם יכול לעזור מאוד לאנשים שיש להם איזושהי מוגבלות בתנועה

יובל וורגן:  גם השיעור הזה הוא מאוד מאוד נמוך בקרב המבוגרים

יובל וורגן:       מבחינת השוואה בין-לאומית אין לנו היום לפחות בנתוני הלמ"ס, אולי לאיגוד האינטרנט יש מחקרים אחרים, אבל השוואה של המבוגרים ביותר, של בני +75

יובל וורגן:  בקבוצת הגיל שהלמ"ס מפרסם, השוואה בין-לאומית, 55 עד 74, דווקא המצב שלנו באופן מפתיע טוב מאוד

יובל וורגן:  אנחנו בחלק העליון של המדינות

יובל וורגן:  יכול להיות שהחלק הצעיר יותר של הקבוצה הזאת מושך אותנו כלפי מעלה אבל אנחנו מדורגים גבוה בעניין הזה

יובל וורגן:  עד כאן לעניין נתונים

יובל וורגן:      מדיניות ממשלתית, שוב, זה רק מה שאנחנו יודעים או מהמסמכים הקודמים שלנו או מהמידע שזמין היום בפרסומים הרשמיים

יובל וורגן:  לא עשינו פניות למשרדי הממשלה לקראת הדיון הזה

יובל וורגן:  ככל שהוועדה תרצה, כמובן נוכל להרחיב ולעשות את זה בהמשך

יובל וורגן:       גולת הכותרת לפחות כמו שאנחנו מבינים הייתה מיזם שנקרא "המיזם הלאומי לאוריינות דיגיטלית לאזרחים ותיקים"

יובל וורגן:  זה כביכול בדיוק מה שאנחנו מחפשים כשמדובר על דיגיטציה ואזרחים ותיקים

יובל וורגן:  אנחנו יודעים שהיו בו סביב 1,500–2,000, אולי קצת יותר משתתפים מאז 2018

מירב כהן: זה כלום כשיש 1

מירב כהן: 2 מיליון אזרחים ותיקים

יובל וורגן: אנחנו גם לא יודעים בדיוק מה קרה איתו, חייבים להגיד

יובל וורגן:  לפחות כשמסתכלים על פרסומים רשמיים של הממשלה, אנחנו מבינים שהיה מחקר הערכה

יובל וורגן:  לא ראינו אותו ולא ראינו את תוצאותיו

יובל וורגן:  מפרסום של תוכנית העבודה של ג'וינט אשל, שזה לא גורם ממשלתי, הוא עובד ביחד עם הגורמים הממשלתיים אבל הוא לא גורם ממשלתי, משתמע שהמיזם הסתיים ב-2022 ומתבצע מעבר לאיזשהו מהלך חדש שנקרא "הכללה דיגיטלית"

יובל וורגן:  כאמור, לא ברור לנו בשלב זה מה נסיבות סיום המיזם, מה מידת המעורבות הממשלתית במהלך החדש

יובל וורגן:  בטיוטת התוכנית הכלכלית שפרסם משרד האוצר לשנים 2023-2024 לא ראינו אזכור של מהלך כזה

יובל וורגן:  יכול להיות שזה לא במסגרת התוכנית הכלכלית אלא הצעת התקציב שעוד לא הונחה, אנחנו לא יודעים

יובל וורגן:       מעבר למיזם הספציפי הזה או לגלגול החדש שלו, באמת כמו שהזכרת יש או היו לפחות עד לאחרונה מרכזים להקניית אוריינות דיגיטלית

יובל וורגן:  במקור נקראו מרכזי להב"ה

יובל וורגן:  התעוררו שם כל מיני בעיות ארגוניות עם העסקת העובדים

יובל וורגן:  זה הלך וירד במשך השנים

יובל וורגן:  במקביל נוספו מרכזי דיגיטלי

יובל וורגן:  זה כמו מרכזי להב"ה פחות או יותר, בשם אחר

יובל וורגן:  זה עבר בין משרדים

יובל וורגן:  זה היה תחת ישראל דיגיטלית, עבר בין משרדים שונים כמו מיזם ישראל דיגיטלית כולו

יובל וורגן:  בשורה התחתונה, במסמך שלנו שהזכרתי מ-2020 בנושא הפער הדיגיטלי הוצגו נתונים על המשתתפים בפעילויות המרכזים בשנים הקודמות

יובל וורגן:  מהנתונים האלה שאזרחים ותיקים נכללו באוכלוסיית היעד של המרכזים האלה, אבל הם לא היו בקבוצות המשתמשים העיקריות מבחינת מספר המשתתפים

יובל וורגן:  רוב המשתתפים שם היו צעירים הרבה יותר ולא אזרחים ותיקים

יובל וורגן:  שוב, גם כאן לא לגמרי ברור לנו איפה זה עומד

יובל וורגן:  אני חושב שאולי הייתה איזה טעות במספר של 100

יובל וורגן:  זה לא 100

יובל וורגן:  בפעם האחרונה שאנחנו יודעים, ב-2020 היו 38 מרכזים כאלה

מירב כהן: אני מבינה שכשהם יצאו לדרך הם הכריזו על 100

יובל וורגן: נכון, הייתה כוונה

יובל וורגן:  לא ברור לנו איפה זה עומד היום וכמה אזרחים ותיקים משתתפים כיום

יובל וורגן:       ספר תוכניות העבודה הממשלתיות האחרון שפורסם זה לגבי 2022, ספציפית לגבי משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה, לא יודע אם הוא פה, פורסמה גם תוכנית עבודה חדשה ל-2023

יובל וורגן:  לא מצאנו שם לא פער דיגיטלי, לא אוריינות דיגיטלית

מירב כהן: זה במערך הדיגיטל?     

יובל וורגן: לא, זה במיזם הקשר הרב-דורי של המשרד לשוויון חברתי, שזה נחמד, זה תלמידים עובדים עם קשישים

יובל וורגן:  זה מאוד מוגבל בהיקף

מירב כהן: מה שיש במשרד לשוויון חברתי, כיוון שעמדתי בראשו אני יכולה להגיד לך, זה שהיה תקציב קטן מאוד לקורסים לאוריינות דיגיטלית

מירב כהן:  אנחנו הכנסנו את זה

מירב כהן:  בנינו מערך התנדבות שנקרא "באים לטוב", אז הכנסנו את זה כמסלול שם, שמתנדבים באים ועושים אוריינות דיגיטלית

מירב כהן:  זה נחמד אבל זה לא יספק מענה לסדרי הגודל של הבעיה

יובל וורגן: בלי ספק

מירב כהן: תודה רבה, יובל

מירב כהן:  אני עוברת בבקשה לעופר ישי, מנהל שותפויות אסטרטגיות, יחידת השותפויות במערך הדיגיטל הלאומי

עופר ישי: אני מנהל שותפויות אסטרטגיות במערך הדיגיטל הלאומי

עופר ישי:  אני אשתדל להתייחס לשאלות שאתם שלחתם טרם הדיון

עופר ישי:  נתחיל קודם כל בזה שמובן מאליו כמו לכל אחד שיושב פה החשיבות של הנושא הזה בעינינו, וספציפית הגדרתם את הנושא של סגירת סניפי שירות וההשפעה של הדיגיטציה

עופר ישי:       קודם כל אני אתחיל באיזה שהם נתונים כמותיים ככל שאפשר

עופר ישי:  ביקשת לדעת את השימוש והמגמות בשירותים הממשלתיים הדיגיטליים בחמש השנים האחרונות בפילוח לפי סוג האוכלוסייה

עופר ישי:  קיימים אלפי שירותים ולכן אני לא אוכל לתת בדיוק את ההתפלגות הזאת, אבל אני כן אנסה לדייק את עצמי ביחס למה שקורה ובאמת באיזה מגמה אנחנו נמצאים

עופר ישי:      אני אתחיל בנושא של הכניסות לאזור האישי שאת מכירה אותו כמובן

עופר ישי:  בשנת 2022 ראינו צמיחה וגידול בכל הנושא הזה

עופר ישי:  הגענו ממצב של 464,000 כניסות בינואר 2022 ל-616,000 בדצמבר, כלומר ממוצע של 520,000 כניסות לחודש, כאשר סך הכול כל הכניסות היה בערך 6

עופר ישי: 3 מיליון

עופר ישי:  המאפיינים הולכים וגדלים

עופר ישי:  אם ניכנס למספר האנשים שרשומים למערכת ההזדהות, נכון ל-15 במרץ 2023 היו לנו 3,074,000 אנשים שביצעו כ-2

עופר ישי: 5 מיליון כניסות לחודש

עופר ישי:  זה בעולם הדיגיטלי של השירותים המזוהים

עופר ישי:  אכן יש מגמה הולכת וגוברת של הדיגיטציה, מה שמעלה את הבעיה של מי שנשאר מאחור, ואני חושב שזה המטרה של הדיון שלנו

עופר ישי:       ראינו פה השפעה מאוד גדולה של הקורונה כפי שאת מכירה, וגדלנו

עופר ישי:  אם אני אסתכל על רב-שנתי, ב-2021 היינו ב-1

עופר ישי: 4 מיליון רשומים למערכת

עופר ישי:  השנה חצינו את קו ה-3 מיליון ועד 2026 אנחנו מקווים להגיע ל-6

עופר ישי: 4 מיליון אנשים שיכולים להיכנס למערכת ולקבל שירותים

מירב כהן: אני אשמח לשאול שאלה בעקבות הדברים של יובל

מירב כהן:  אני מבינה שהיה איזשהו מערך ממשלתי שהיה אמור לתת מענה להכשרות למבוגרים לעולם הדיגיטל, ואנחנו יודעים מה עלה בגורלו

מירב כהן:  אתה יכול רגע להתייחס לזה?     

עופר ישי: אני התכוונתי עוד שתי דקות

מירב כהן: אוקיי, בסדר

עופר ישי: אני כבר מגיע לזה

עופר ישי:  חשוב להדגיש שיש גם שירותים דיגיטליים ספציפיים עבור שורדי השואה

עופר ישי:  יש טפסים שכל כולם זה בקשות לכל מיני הכרות מענקים

עופר ישי:  יש לי פה את הנתונים

עופר ישי:  ראינו ב-2022 לא הרבה

עופר ישי:  סך הכול היו בסביבות 2,300 פניות מקוונות לשירותים האלה

עופר ישי:  השירות הכי גדול היה בקשה להכרה במחלה נוספת, עם 1,631 פניות

עופר ישי:  זה שירותים ספציפיים

עופר ישי:      דבר שחשוב לי להדגיש זה מנוע זכויות, שאת מכירה אותו אני חושב גם כן טוב

עופר ישי:  בדקנו את הנתונים ואנחנו רואים גידול בין 2021 ל-2022 של מאות אחוזים, 880% גידול

עופר ישי:  יש הרבה מאוד שימוש בדבר הזה

מירב כהן: לא רק נוצר ב-2022?     

עופר ישי: נוצר ב-2020

עופר ישי:  התחלנו בו בספטמבר 2020

מירב כהן: אני זוכרת השקה שלו ב-2022 בוודאות

מירב כהן:  תסמוך עליי

עופר ישי: אני סומך עלייך

מירב כהן: זה יכול להסביר את הגידול במאות אחוזים

עופר ישי: יש הרי כל מיני זכויות, את צודקת ואתם הייתם מעורבים בזה

עופר ישי:  אני במקרה גם עבדתי במשרד אז אני מכיר

עופר ישי:  זה הנתונים שיש לי

עופר ישי:  יש גידול של עשרות אחוזים בין רבעון ראשון 2022 ל-2023, הנתונים העדכניים לרבעון הנוכחי

עופר ישי:       בכל מקרה לקראת הדיון רציתי לבדוק את הנושא הזה בעצמי

עופר ישי:  נכנסתי למנוע זכויות, הצגתי את עצמי כניצול שואה עם זכות אחת בלבד

עופר ישי:  הוא הציג לי באמת את כל יתר הזכויות עם הסברים מה לעשות, אז חשוב לדעת

עופר ישי:  זה גם לא מחייב הזדהות

עופר ישי:  כרגע המנוע הזה הוא לגמרי ללא הזדהות

עופר ישי:      עכשיו אני אגיע לנושא של הדרכות והכשרות ואוריינות דיגיטלית

עופר ישי:  כמו שגם הוזכר, יש לנו פילוח לפי גילאים, ומה שאנחנו רואים, שאין לנו פילוח בדיוק לפי ניצולי שואה, לכן הנתונים הם יותר גלובליים

עופר ישי:  אולי זה אחד הלקחים שצריך להגיד

עופר ישי:  ההרגשה היא, אולי בצדק, אני לא יודע, אבל הם לא בדיוק מסומנים ומזוהים תמיד כניצולי שואה

עופר ישי:  מה שאני לפחות זיהיתי גם בבדיקה שעשיתי לקראת הדיון, שנראה שלא מזהים אותם כאיזושהי קבוצה נפרדת

עופר ישי:  הם נמצאים בקבוצה של אזרחים ותיקים כזו או אחרת

עופר ישי:  יש מקומות שהם כן, אבל ברוב המקרים לא

עופר ישי:       צריך לזכור שמהנתונים שלנו, הכשרות לאזרחים ותיקים, בדרך כלל הגיל הממוצע יכול להגיע ל-70-72

עופר ישי:  הנחת העבודה היא שהגילאים של שורדי השואה יהיה כנראה יותר גבוה, לכן אין איזה פעילות ספציפית

עופר ישי:  אני יכול כן לתת דוגמאות

מירב כהן: לא הבנתי

מירב כהן:  מה עלה בגורל הפרויקט?      

עופר ישי: אם את מדברת על פרויקט להב"ה, אז אנחנו לא מעורבים בפרויקט הזה

מירב כהן: אז מי כן מעורב בפרויקט להב"ה?     

עופר ישי: שאלה טובה

עופר ישי:  אני עכשיו לקראת הדיון ביקשתי לבדוק ולמצוא איש קשר שאני יכול לדבר איתו כדי לראות איפה אנחנו נמצאים

עופר ישי:  אני מבטיח לגבירתי שאני אמצא את הבן אדם

מירב כהן: אתה יכול להודות שזה קטע, כן? יש פרויקט שאמור להיות עם 100 מרכזים ברחבי הארץ לאוריינות דיגיטלית ואף אחד לא יודע איפה זה

עופר ישי: נכון, את צודקת ואני מבטיח לך לאתר בן אדם שנוכל לראות איך אנחנו משתפים פעולה, כי כרגע באמת אין לנו שיתוף פעולה הדוק איתם

עופר ישי:      יש לנו שני תחומים חשובים במערך הדיגיטל, אחד, הנושא של השירותים

עופר ישי:  מדברים על מערך הדיגיטל הלאומי, אז אולי אנשים חושבים שמדברים רק על דיגיטל, אבל לא

עופר ישי:  בעצם יש לנו את היחידה לשיפור השירות בממשלה שעושה גם הנחיות וגם עוסקת למשל במוקדים הטלפונים שאני תיכף אגע בזה כי זה נושא מאוד חשוב, וגם עושה בקרה

עופר ישי:  יש לה דוח שנתי

עופר ישי:  במכתב שאנחנו נוציא לכם יש שם פירוט

עופר ישי:  יש שם התייחסות כן לאוכלוסיות, לא דווקא לניצולי שואה, אם כי יש שם מקום אחד שהם כן מתייחסים ואני אתייחס לזה

עופר ישי:       יש לנו כן פעילויות שהם מיועדות באופן כללי לאזרחים ותיקים

עופר ישי:  נכון להיום עשינו הכשרה לכ-200,000 אנשים, כשמתוכם אנחנו מעריכים שכ-65,000 הם אזרחים ותיקים, כי אנחנו נותנים את ההכשרות האלה גם לאוכלוסייה של חרדים ואוכלוסיות ערביות וכיוצא בזה

עופר ישי:      ברור לנו שאזרחים שורדי שואה, בגילם יתקשו מאוד לקבל שירותים דיגיטליים, אז קודם כל אני קורא פה כבר, ואני חושב שזה אקשן אייטם, שאנחנו נשב עם הגוף המתאים בממשלה, עם הרשות וננסה לנתח יותר מה אפשר לעשות

יובל וורגן: אתה אמרת 65,000 אזרחים ותיקים?     

עופר ישי: כן

עופר ישי:  אני תיכף אבדוק את עצמי, בסדר?      

יובל וורגן: זה המון

יובל וורגן:  מה המסגרת הארגונית שבה זה נעשה?     

עופר ישי: יש לנו מסגרת של אוריינות דיגיטלית במסגרת מערך הדיגיטל, מה שהיה פעם ישראל דיגיטלית

עופר ישי:  הם מכינים תוכניות לימודים והכשרה, שזה יכול להיות הכשרה לעולם הדיגיטלי, הכשרה בוורד, באופיס, מדברים מהסוג הזה, איך מקבלים שירותים

עופר ישי:  זה הכשרות שאנחנו עושים כל הזמן

יובל וורגן: זה הכשרות פרונטליות או משהו שמתקיים מקוון בקמפוסIL וככה?     

עופר ישי: לא, לא, זה גם הכשרות פרונטליות

עופר ישי:  אני מדבר גם על הכשרות פרונטליות לאזרחים ותיקים שמתקשים לבצע פעולות בעולם הדיגיטל

מירב כהן: זה בתשלום או בחינם?     

עופר ישי: למיטב ידיעתי זה לא בתשלום

עופר ישי:  זה בחינם

קריאה: זה בתשלום

עופר ישי: אני לא יודע על זה

עופר ישי:  אני יכול לבדוק

קריאה: אני הייתי שם

עופר ישי: יכול להיות, אז יש כל מיני פעילויות

מירב כהן: תשלום סמלי או תשלום משמעותי?     

קריאה: סמלי

מירב כהן: כמה?     

קריאה: 200-300 שקל

מירב כהן: 300 שקל זה לא סמלי

קריאה: זה לא סמלי? בגלל זה אנשים לא הולכים לזה

עופר ישי: יכול להיות

עופר ישי:  זה נקודה באמת שאנחנו נבדוק אותה

מירב כהן: אוקיי

מירב כהן:  תחתור רק לסיום?     

עופר ישי: אני אחתור לסיום

עופר ישי:  יש לנו עוד נושא של המוקד הטלפוני

עופר ישי:  יש לנו מענה ממשלתי שאת ודאי מכירה אותו, מעל 100 מוקדנים, גם בבאר שבע וגם בצפון

עופר ישי:  אנחנו מנסים לתת את השירות ולהגדיר רמת שירות שהיא תהיה טובה לכולם, שזה 85% תוך שש דקות

עופר ישי:  אין לנו איזה פעילות מיוחדת לקדם נגיד אזרחים ותיקים בתור

עופר ישי:  לפעמים זה יוצא יותר מסורבל

עופר ישי:  אם יעמדו כולם בסטנדרטים, אז זה ייתן מענה לכולם

עופר ישי:       שני דברים אחרונים

עופר ישי:  קודם כל יש מחויבות שלנו, של מערך הדיגיטל, של המנכ"לית שלנו

עופר ישי:  הסיסמה שלנו זה "אף אחד לא יישאר מאחור", ולכן אני מעודד ומבקש אחרי הישיבה הזאת, מכל גוף ממשלתי, לא ממשלתי, בבקשה תיפנו אלינו

עופר ישי:  אני אשאר פה אפילו אחר כך ותוכלו לקבל את הפרטים, מה שאתם רוצים

עופר ישי:  אנחנו יושבים, חושבים ועושים פעולות ביחד

עופר ישי:  זה קודם כל שיהיה ברור

מירב כהן: אני לא מכירה שאנשים מגיעים אליכם לאוריינות דיגיטלית

מירב כהן:  המספר 65,000 מפתיע אותי מאוד

מירב כהן:  אני חיה את השטח, אני מסתובבת

מירב כהן:  לא מכירה הרבה אנשים שעשו כזו הכשרה, אז שווה לפרסם את זה ולהבין באמת כמה זה עולה והאם זה נגיש או לא נגיש, ואם יש שירות כזה

עופר ישי: אני מקבל את ההערה

עופר ישי:  גם בסיכום אני אדאג שזה יבוצע

עופר ישי:       דבר אחרון, הנושא של הטלפון

עופר ישי:  גם מתוך המחקרים אנחנו רואים שהנושא של המענה הטלפוני זה איזשהו עקב אכילס וחוסר שביעות רצון בכלל, לא דווקא של האוכלוסייה כאן

עופר ישי:  מה שאנחנו מנסים לחשוב עכשיו, זה מדבר על 100, 200, 300, זאת אומרת שיהיה קו אחד, 200 לצורך התפאורה, שכל תושב מתקשר אליו ואומר, הבעיה שלי היא כזו וכזו, ואז אנחנו נפנה אותו למשרד לביטחון פנים או משרד התחבורה או ביטוח לאומי, זאת אומרת שיהיה מספר אחד כמו 100 שמשם נקבל ואנחנו ניתן את זה, בהתחלה בשיטות ידניות

עופר ישי:  אנחנו גם חושבים קצת קדימה על שיטות של בינה מלאכותית ובוטים שיעזרו קצת

עופר ישי:       אנחנו עובדים על נושא של ייצוג, זאת אומרת אדם שלא יכול לעשות את הדברים בעצמו בעולם הדיגיטלי, אנחנו במהלך 2023 נפתח אפשרות דרך האזור האישי, שאדם יוכל להגיד, אני מבקש שהבן שלי יטפל בנושאים הרפואיים והבת שלי בנושאים הכספיים, ובעצם אותם מייצגים יוכלו לעשות את זה במקומם

עופר ישי:  אני מודה לך

עופר ישי:  תודה רבה לך

מירב כהן: תודה רבה לך

מירב כהן:  זיו ברק מחברת הדואר, פה? לא פה

מירב כהן:  איגוד הבנקים? זה ממש לא טוב שהדואר והבנקים לא הגיעו כי רוב התלונות עליהם, אז יטופל

מירב כהן:       ערן מהמשרד לביטחון לאומי

ערן טרטקובסקי: היי, אני ראש אגף השירות במשרד לביטחון לאומי

ערן טרטקובסקי:  אני ארצה לדבר בשם השירות הממשלתי

ערן טרטקובסקי:  לפני כמה שנים הממשלה החליטה בצעד מדהים שצריכים להתחיל להסתכל על האזרחים כלקוחות

ערן טרטקובסקי:  במסגרת הזו, את הכרת את זה מהיחידה לשיפור הזאת, התחילו להקים אגפי שירות בכל משרד ממשלתי

ערן טרטקובסקי:  אנחנו כמי שאמונים על לייצג את כל הלקוח בשירותי המשרד, ספציפית אצלנו במשרד לביטחון לאומי, זה כולל גם את משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר, כבאות והצלה

ערן טרטקובסקי:  אנחנו רואים בטרנספורמציה הדיגיטלית שכולם חווים כאמצעי ולא מטרה, ואמצעי שמבחינתי למרות שזה יישמע קצת פרדוקסלי, בא לשפר את השירות גם עבור האוכלוסייה הוותיקה בשני אופנים: אחד, מבחינתנו ברגע שאנחנו מסיטים לדיגיטל, וזה לא משנה איזה משרד ממשלתי זה, זה נכון לכל משרדי הממשלה

ערן טרטקובסקי:  ברגע שאני מסיט חלק מהלקוחות שלי לדיגיטל, אוטומטית את הערוצים המסורתיים, בין אם זה המוקד הטלפוני, בין אם זה הסניפים אני מפנה עבור אנשים שבאמת זו האלטרנטיבה הטובה ביותר עבורם

מירב כהן: בתנאי שהמוקדים האלה נשארים

מירב כהן:  הבעיה היא שהם סוגרים גם את זה

ערן טרטקובסקי: אני מדבר רגע על התפיסה

ערן טרטקובסקי:  אני מזמין גם את כבוד היו"ר לעשות מפגש כזה עם פורום סמנכ"לי השירות של הממשלה, ואז תוכלי לקבל באמת העמקה בכל משרד ממשלתי והניואנסים שלו

ערן טרטקובסקי:  אני מדבר איתך על התפיסה ככלל

ערן טרטקובסקי:  אז אנחנו מפנים לצורך העניין

ערן טרטקובסקי:  דבר שני, באמת אנחנו רואים שכמעט כל מבוגר, א', יש את המהלך שחברי עופר סיפר עליו, שבאמת רוצים באופן פורמלי לאפשר לאנשים להסתייע בבן, בשכן וכו', ואז גם לאפשר להם את השינוי, את הדיגיטל למי שרוצה ובוחר

ערן טרטקובסקי:  גם היום אנחנו יודעים שהרבה פעמים נעזרים, וזה בסדר, אבל עדיין כל מה שמגיע אלינו, כל מקום שאנחנו כסמנכ"לי שירות מזהים שיש, אגב, לא רק מבוגרים, גם אם זה אנשים עם מוגבלות, גם אם זה אנשים עם קשיי שפה, אנחנו מזהים איזשהו פער, אנחנו שם בשביל זה, לכן מאוד חשוב שתכירי אותנו

מירב כהן: בשמחה

מירב כהן:  לוקחת את ההצעה שלך

מירב כהן:  נכנס את הפורום הזה

מירב כהן:  נשמע רעיון טוב

מירב כהן:  תודה רבה

מירב כהן:      יש פה מישהו מהמשרד לשוויון חברתי? אוקיי

מירב כהן:  אני עוברת לשמואל טנא

שמואל טנא: אני מייצג פה שני גופים, אחד זה הסתדרות הגמלאים, ושנית, אני יושב-ראש ועדת ניצולי שואה בתעשייה האווירית

שמואל טנא:  היו 400, יש לנו היום 300 ניצולי שואה

שמואל טנא:  אני מנסה לארגן בלוד, בעיר שאני גר בה, יש 1,400 ניצולי שואה

שמואל טנא:  אני מנסה להגיע אליהם, אבל חברים, זה קשה

שמואל טנא:  אין רשימות

שמואל טנא:  לי אסור לקבל רשימות

שמואל טנא:  אני לא יכול לעזור

שמואל טנא:       ניצול שואה, הבעיה שלו, לא תמיד זה כספי

שמואל טנא:  הבעיה שלו, א', השיחה

שמואל טנא:  ב', נושא ההחמרה

שמואל טנא:  נושא ההחמרה, אני לא מבין בזה

שמואל טנא:  אני גם לא מתכוון לדעת

שמואל טנא:  אני נעזר - - -

שמואל טנא:  יש לי שם מישהי בהנהלה שאני פונה אליה ואני חייב להסיר את הכובע לשירותים שהם נותנים

שמואל טנא:  כל גמלאי ניצול שואה שפונה אליי, אני מפנה אותו ל-5711* שיפנה אליהם

שמואל טנא:  אתה משאיר טלפון והם חוזרים אליך

שמואל טנא:  זה הגוף היחידי שחוזר

שמואל טנא:  כל משרדי הממשלה שמטפלים בנו לא חוזרים

שמואל טנא:  אתה יכול לטלפן אליהם ימים ושבועות

שמואל טנא:  הגשתי תלונה למבקר המדינה

שמואל טנא:  אני יותר לא מקבל את החוברת מהם

שמואל טנא:  מחקו אותי

קריאה: לא מחקו אותך

קריאה:  אתה פשוט אחד מ-50,000 תלונות

שמואל טנא: בסדר

שמואל טנא:  היום התחלתי לטפל לא רק בניצולי שואה, בגמלאים, כי אני יושב-ראש מרחב בהסתדרות הגמלאים, נושא של גלאי עשן, להתקין

שמואל טנא:  גמלאי או ניצול שואה לא יכול לעלות על סולם

שמואל טנא:  מגיל 67 אסור - - -      

מירב כהן: פה אנחנו מתעסקים בדיגיטציה

מירב כהן:  תעביר לנו מסמך עם כל הדברים ונשבץ את זה בדיון רלוונטי כדי שיהיו לך אנשי מקצוע, בסדר?     

שמואל טנא: הכנתי לך אותו

מירב כהן: יופי

מירב כהן:  משהו שקשור לדיגיטציה שתרצה עוד לציין היום?     

שמואל טנא: נושא של דיגיטציה, מה שעשיתי בלוד, יצרתי קשר עם בית ספר מדעים ואחרי יום העצמאות מול כל קשיש יהיה תלמיד שילווה אותו עד שהוא יידע להפעיל את זה

מירב כהן: איזה מסגרת אתם עושים את זה?     

שמואל טנא: מסגרת התנדבות אישית

שמואל טנא:  מצאתי שם שותפה, מורה שמוכנה הכול לעשות למען הגמלאים

שמואל טנא:  אנחנו נתחיל בקורסים של אחד לאחד

שמואל טנא:      יש בעיה נוספת

שמואל טנא:  אני מנסה כבר חצי שנה להפעיל את הנושא של דיגיטציה

שמואל טנא:  יש אנשים שמוכנים

שמואל טנא:  יש אנשים שלא מוכנים ויש להם בעיה

שמואל טנא:  יש להם פלאפון ישן וזו בעיה רצינית מאוד, אבל שמתי מטרה, ישבו

שמואל טנא:       בנק לאומי מפרסם בטלוויזיה, הולך לעבור לשיחות אישיות בזום

שמואל טנא:  אנשים שיודעים, נרתעים מהזום

שמואל טנא:  איך גמלאי יעשה? דבר נוסף, יש לנו בעיה, סוגרים סניפים

שמואל טנא:  אני גר בלוד

שמואל טנא:  העבירו אותי לרמלה

שמואל טנא:  אתם יודעים מה זה להגיע לרמלה? אני לא מתבייש

שמואל טנא:  הרמתי טלפון לראש העיר

שמואל טנא:  הרמתי טלפון להנהלת הבנק ואמרתי, אני רוצה חזרה ללוד

שמואל טנא:  הצלחתי, אבל לא כל אחד כמוני

שמואל טנא:  לא כל אחד יודע לעשות את זה, לכן זה חשוב מאוד

שמואל טנא:       עם הדואר לא התעסקתי, רק התלוננתי אצל ראש העיר שסגרו סניפים ועל התור הגדול

שמואל טנא:  הוא טיפל בזה וזה עוזר, אבל נושא הבנקים, סוגרים

שמואל טנא:  לא רק זה, סוגרים קופות שאפשר למשוך כסף, ואז מה קורה? הוא צריך לנסוע 3 ק"מ, 4 ק"מ

שמואל טנא:  קשיש חסר אונים

שמואל טנא:  נתתי לך את הרשימה

שמואל טנא:  חשוב לי מאוד הנושא של גלאי עשן, לחצן מצוקה

מירב כהן: אוקיי, אז נדבר על זה בנפרד ונשבץ את זה בדיון רלוונטי

מירב כהן:  תודה רבה שבאת

מירב כהן:       עידו פיק, מנכ"ל המרכז להעצמת האזרח

עידו פיק: שלום, תודה רבה על כינוס הוועדה

מירב כהן: גילוי נאות, עידו עבד איתי שנים ואני גם מאוד אוהבת אותו

עידו פיק: גם אני

עידו פיק:  משם גם הבנתי את החשיבות של הנושא של אזרחים ותיקים

עידו פיק:       אני אגיד שהממשלה אמנם מתקדמת דיגיטלית אבל היא חייבת לקחת בחשבון שהאצה דיגיטלית דורשת גם בתוך המנגנון הקיים לבצע פעולות שיפשטו ויתנו שפה ברורה באתרי האינטרנט, משמע אין בעיה שמאיצים דיגיטלית, אבל מה עם הפישוט השפתי?      יו"ר הוועדה, אני אגיד שיש מדינות, ארצות הברית וקנדה לצורך העניין, שיש הסדרה נורמטיבית שמחייבת את משרדי הממשלה ליצור סטנדרט בפישוט השפה

עידו פיק:  מערך הדיגיטל הלאומי הוציא מסמך שבמסגרתו יש כללים איך לכתוב דף ממשלתי, אתר אינטרנט ממשלתי, איך זה צריך להיראות, המרווחים

עידו פיק:  אני אגיד שאנחנו במרכז כשביצענו מדידה של משרדי הממשלה, השתמשנו במדריך הזה

עידו פיק:  אותו מדריך נתן לנו סטנדרט מסוים בשביל לשים את זה קודם כל על השולחן, שהמצב במשרדי הממשלה הוא לא מזהיר

עידו פיק:  אדם נכנס לאתר ממשלתי, הוא לא יודע מה רוצים ממנו

עידו פיק:  הוא לא מגיע לשירות המיטבי

עידו פיק:  יש כמה פתרונות פשוטים: א', מנוע חיפוש

עידו פיק:  לא לכולם יש מנוע חיפוש איך שנכנסים לאתר

עידו פיק:  הדבר השני, פידבק

עידו פיק:  נכנסתי לאתר הממשלתי, אני רוצה להגיד האם השירות היה טוב או פחות טוב, לפחות שיהיה פידבק

עידו פיק:  את זה אנחנו שמים על השולחן

עידו פיק:  אני אגיד שזה לא בסטנדרט הממשלתי וצריך ליצור סטנדרט כדי שאנחנו נוכל למדוד את זה

עידו פיק:       אני אגיד שגם בדקתי על ארגוני להב"ה, מה מצבם

עידו פיק:  מה שאני ראיתי, שבשנת 2020 הפרויקט נסגר על ידי משרד המדע והוא עבר לרשויות המקומיות

מירב כהן: בסוף נגיע לחקר האמת

עידו פיק: בסוף נמצא את זה

עידו פיק:  מה שאני אומר זה האצה דיגיטלית

עידו פיק:  זה שנותנים חלופות זה טוב, אבל תוך כדי ההאצה צריך לשלב כלים לכלל האזרחים ולקחת בתפיסה שהאזרח בקצה הוא האזרח הוותיק

עידו פיק:       אני יודע שקיימתם שני דיונים על הנושא הזה של תרגום לרוסית

מירב כהן: גם שמנו להם דד-ליין

עידו פיק: חשוב מאוד שיהיה תרגום לרוסית, בטח שיש 55,000 שורדי שואה שהם דוברי רוסית, ו"כל זכות" צריך להיות אתר שמתורגם לרוסית

עידו פיק:       אני חושב שהדיונים האלה, בטח ברקע שכל המדינה מתעסקת בדבר אחד, הם קריטיים לאזרח

עידו פיק:  הם חשובים לאזרח

עידו פיק:  על כלל הוועדות בכנסת להתעסק גם בחיים עצמם של האזרחים כי החיים עובדים והחיים זזים

עידו פיק:  אם משרדי הממשלה לא יקבלו את הפיקוח הראוי, אנחנו נמצא את עצמנו באמת שהשירותים גם הולכים אחורה

עידו פיק:  תודה רבה

מירב כהן: תודה רבה

מירב כהן:  ד"ר דלית פלדמן מאוניברסיטת חיפה

מירב כהן:  ברוכה הבאה

דלית פלדמן: תודה רבה שנתתם לנו גם לבוא ולדבר

דלית פלדמן:  אני מייצגת כאן את הקליניקה למשפט, טכנולוגיה וסייבר שאני מנחה באוניברסיטת חיפה

דלית פלדמן:  יש את הקליניקה לשורדי השואה ולאנשים בזקנה מתל אביב, והקליניקה לפרטיות, גם כן באוניברסיטת תל אביב

דלית פלדמן:  גם איגוד האינטרנט הישראלי, אני לא יודעת אם נציגיו הגיעו

דלית פלדמן:       אנחנו כתבנו מכתב על חוק ההסדרים

דלית פלדמן:  חוק ההסדרים, אני מצטרפת כאן לכל הדברים שנאמרו קודם

דלית פלדמן:  הקליניקות מקבלות המון פניות של אנשים שאפילו לא יודעים לכווץ את הקובץ בגודל המתאים, אנשים עם אוריינות טכנולוגית די גבוהה שפתאום נתקלים במחסומים חדשים בנוסף לשפה ובנוסף לכל הדברים

דלית פלדמן:  יש גם כל מיני תהליכים של אימוץ שחייבים אותם כדי לשמור על פרטיות ואבטחת מידע, אבל יש אנשים שקשה להם עם אותיות באנגלית, אותיות לועזיות

דלית פלדמן:  קשה להבין את זה

דלית פלדמן:  הם צריכים את העזרה הצמודה בלהיכנס

דלית פלדמן:  פתאום אנשים שהיו עצמאיים כל החיים שלהם צריכים את העזרה להיכנס

דלית פלדמן:       אנחנו באים לפה כדי לשים על השולחן את חוק ההסדרים

דלית פלדמן:  בתוך חוק ההסדרים יש היום תיקון מקיף מאוד לחוק דיוור אלקטרוני, חוק הפניות הציבוריות, שמשרדי ממשלה יוכלו בעצם להתכתב בצורה דיגיטלית עם כל אזרח ואזרח

דלית פלדמן:  זה מבורך לעבור לדיגיטציה וזה מבורך לחסוך לנו את השעות של הפקקים ולא להגיע למשרדים, אבל בדרך אנחנו משאירים אוכלוסיות שלמות מאחור כמו האוכלוסייה המבוגרת וגם אוכלוסיות נוספות נשארות מאחור

דלית פלדמן:       אנחנו ביקשנו להוציא את התיקון שמנסה היום להעביר את הכול בצורה דיגיטלית ונותן לשר הפנים סמכות מהרגע להרגע להחליט שהכול עובר לדיגיטלי אלא אם כן הוא פוטר אוכלוסייה מסוימת

דלית פלדמן:  אנחנו ביקשנו להוציא את זה מחוק ההסדרים ולהביא את זה עוד פעם לוועדה

דלית פלדמן:  היו 14 דיונים בכנסת הקודמת, ארוכים מאוד, בוועדה שניסתה בעצם לאזן בין הצורך לעבור לדיגיטציה לבין הרצון לא להשאיר מאחור אוכלוסיות שלמות

דלית פלדמן:  אנחנו פשוט מבקשים את עזרת הוועדה גם להוציא את התיקון שרוצים לעשות עכשיו בחוק פניות הציבור, חוק הדיוור האלקטרוני, כך זה מכונה, בעצם מחוק ההסדרים ולהחזיר אותו לחקיקה רגילה שאפשר יהיה לדון בה בצורה רצינית

דלית פלדמן:  אנחנו לא נגד דיגיטציה

דלית פלדמן:  אנחנו בעד דיגיטציה כמו שהדובר הקודם אמר, אבל נכונה שלא תשאיר מאחור אוכלוסיות שלמות

דלית פלדמן:  תודה רבה

מירב כהן: שוב, אני אכניס את זה לסיכום

מירב כהן:       הדר הראל מאוניברסיטת תל אביב

יהודה הראל: אני מייצגת בעצם את הקליניקה לשורדי שואה וזכויות אנשים בזקנה באוניברסיטת תל אביב

יהודה הראל:  אני אנסה באמת לתת את נקודת המבט שלנו מהשטח והפרקטיקה

יהודה הראל:  כל המגמה של סגירת סניפי בנקים ודואר שמתרחשת במקביל למעבר לשירותים בדיגיטל ועל חשבון האינטראקציה בעצם האנושית, פוגעת בשורדי שואה וזקנים בכלל ובטח באלה שתלויים בקצבאות

יהודה הראל:  אפילו משיכה מכספומט זה דבר שהוא מורכב עבורם

יהודה הראל:      אני אגיד שסגירת הסניפים כמו שנאמר פה, מחייבת התניידות לסניפים רחוקים יותר

יהודה הראל:  זה מהלך שהוא מאוד מורכב עבור שורדי שואה עם מוגבלויות פיזיות, בטח שהם לא מתמצאים באפליקציות של אוטובוסים, של מתי הקו מגיע ואיפה התחנה

יהודה הראל:  זה הופך למשימה מאוד מורכבת להגיע עכשיו לסניף רחוק יותר, ובטח שלא ללכת ברגל עכשיו מרחקים שהם ארוכים

יהודה הראל:  לחלקם אין רכב, לא כשירים לנהיגה

יהודה הראל:  אין בישראל איזושהי אלטרנטיבה נוחה ובטוחה יותר כמו רכבת קלה, חוץ מירושלים

יהודה הראל:      סגירת הסניפים מתרחשת במקביל לצמצום שעות הפעילות

יהודה הראל:  זה אומר פחות סניפים, פחות שעות קבלת קהל, יותר תור

יהודה הראל:  פטור מתור זה מגיל 80

יהודה הראל:  אם עכשיו מגיע אדם זקן בן 79, אין לו פטור מתור

יהודה הראל:  כל המהלך הזה של ההגעה וההמתנה, חושבים אולי עדיף לוותר על זה

יהודה הראל:  בעצם זה מונע מיצוי זכויות מיטבי

יהודה הראל:      אני אגיד שגם מבחינה מנטלית אנשים הורגלו לרדת לסניף הספציפי מתחת לבית, שם אני לוקח את הדואר, שם אני מושך את הקצבה

יהודה הראל:  זה נלקח

יהודה הראל:  גם ככה מתמודדים עם הרבה קשיים

יהודה הראל:  זה עוד מורכבות ועוד קושי

יהודה הראל:  בשורה התחתונה, חשוב לוודא פיזור מינימלי של סניפים

יהודה הראל:  נסגרו סניפים? בסדר, אבל הסניפים הקיימים, מי בודק שהם - - -      

מירב כהן: כל סניף שנסגר, נסגר באישור בנק ישראל שאמור לוודא שזה עומד בסטנדרט מסוים

מירב כהן:  הסטנדרט בעיניי הוא לא מספיק טוב, אבל הם סוגרים את זה באישור עם חותמת של בנק ישראל, צריך להגיד את זה

יהודה הראל: אוקיי

יהודה הראל:  עוד כמה נקודות קטנות

יהודה הראל:  רק אני אגיד שדובר כבר על המערכת לניתוב שיחות

יהודה הראל:  אני אגיד שמישהי שפנתה אלינו, לדוגמה, היה איזה שירות שהיא בנתה עליו

יהודה הראל:  היא ידעה שהיא תגיע לגיל מסוים והשירות הזה יהיה זמין עבורה, ובגלל שהיא פספסה מייל, השירות הזה נשלל ממנה

יהודה הראל:       חשוב באמת לזקק את נותני השירות החיוניים כמו קופות חולים, סניפי בנק, סניפי דואר, ביטוח לאומי, ולראות שכל המערכות לניתוב שיחות האלה שצריך להקיש על מקשים תוך כדי והדיבור מהיר, הן נוחות לאוכלוסייה הזו

יהודה הראל:  אני לא מדברת על כל המערכות לניתוב שיחות

יהודה הראל:  באמת לזקק את נותני השירות הרלוונטיים

יהודה הראל:      נקודה אחרונה, השילוב של אוריינות דיגיטלית עם חסם שפה

יהודה הראל:  שוב, מדובר על אוכלוסיית שורדי שואה דוברי רוסית

יהודה הראל:  השירות החשוב מאוד, "אל תתקשרי אליי" שהוא שירות שבעצם נועד להגן עליהם

יהודה הראל:  כל העניין של העושק הרוסי הוא עניין מוכר

יהודה הראל:  אם אני עכשיו מתקשרת לשירות יש לי מענה בעברית, לעברית הקישי ככה, לערבית הקישי ככה, ואין מענה ברוסית, אז בעצם זה נועד להגן עליהם וכרגע זה לא זמין עבורם

מירב כהן: כיוון שזה חוק שלי, לא ידעתי

מירב כהן:  יטופל

יהודה הראל: אני אסיים באמת בדוגמה מהקליניקה

יהודה הראל:  לקוחה שלנו חיכתה הרבה זמן למסמך מביטוח לאומי, מסמך שצריך לתת לה הנחה בשכר דירה בדיור הציבורי

יהודה הראל:  אותה לקוחה פנתה אלינו

יהודה הראל:  עשינו שיחת ועידה איתה ועם הייעוץ לקשיש בביטוח לאומי

יהודה הראל:  ביקשנו שהמסמך יישלח אלינו לקליניקה כדי לעזור לה

יהודה הראל:  הם סירבו ואמרו, האופציה היחידה, תפתחי משתמש באזור האישי

יהודה הראל:  זה מתחבר למה שנאמר פה, שהאזור האישי מחייב פתיחת סיסמה ושם משתמש באנגלית

יהודה הראל:  יש זקנים שלא מכירים את האותיות באנגלית, לא מזהים ברמה הבסיסית וזה חוסם אותם

יהודה הראל:       אני אסיים בזה שכמובן כמו שנאמר, קידמה ודיגיטציה זה מבורך אבל חשוב לראות שלא משאירים את שורדי השואה והזקנים בכלל מאחור

מירב כהן: אוקיי, דברים חשובים, תודה רבה

מירב כהן:       אברהם, רצית להתייחס לזה?     

אברהם גרנות: תודה רבה

אברהם גרנות:  שתיים-שלוש הערות מאוד קצרות

אברהם גרנות:  אחת, אין ספק שיש התקדמות עצומה בדיגיטליזציה של כל השירותים וזה גם יכול לעזור לשורדי שואה ולכל הקשישים בכלל, אלא שהדבר במקרים מסוימים, כמו שהגברת אמרה, בשפה האנגלית, שזה חלק באנגלית וזאת בעיה

אברהם גרנות:      הדבר השני שאני רוצה להציע, היום כשמטפלים בעוזרות, מטפלות מחוץ לארץ, הכול הוטל על החברות שמביאים את המטפלות

אברהם גרנות:  אם צריך להאריך ויזה או אם צריך איזשהו היטל מסוים, זה הכול הולך אוטומטי והניצול לא חייב בכלל לטפל בכל הנושאים האלה

אברהם גרנות:  זה מגיע גם הביתה

אברהם גרנות:  הם מביאים את הוויזה או את הארכת הוויזה ממש הביתה

אברהם גרנות:  אני חושב שדבר דומה יכול להיות בהרבה שירותים נוספים

אברהם גרנות:       אני חושב שהמדינה יכולה לתת ייפוי כוח למשל בבתי חולים

אברהם גרנות:  מה שקורה היום, אנחנו רואים שקשישים עוברים, אני מדבר על קשישים כי זה ניצולי שואה רובם

אברהם גרנות:  מגיעים לבית חולים אחרי איזה אירוע מוח אחרי שהיו עצמאיים, וזה קורה הרבה מאוד, ואז פתאום הם צריכים עזרה שלא חלמו עליה ולא היו בקשר עם אף אחד, לא יודעים את הזכויות, לא יודעים כלום

אברהם גרנות:  אני למשל חושב שאפשר בהחלט על בתי חולים או עובדים סוציאליים או מישהו בבית חולים, שמייד אחרי שמישהו כזה מגיע, מגיש לו את כל הבקשות לעזרה לעניין וכו'

אברהם גרנות:  זה יכול להיות דיגיטלי, הכול יכול להיות בלי שהחולה עצמו יכול לטפל

אברהם גרנות:       גם המשפחה נכנסת לפאניקה ואף אחד לא יודע

אברהם גרנות:  מקבלים טלפונים כמו שאתה מקבל פתאום, מה לעשות

אברהם גרנות:  אפשר לעשות את זה הרבה יותר קל באמצעות פשוט מזכירות של בתי חולים

אברהם גרנות:  תודה רבה

מירב כהן: תודה, אברהם

שמואל טנא: אפשר רק להוסיף משפט? הבעיה מחמירה כשיש לך מטפלת, מה השעות שמגיע להם שיטפלו בהם? הם לא יודעים מה לעשות

מירב כהן: זה דיון שאנחנו עושים במסגרת העניין הסיעודי, בלגאן מסוג אחר

מירב כהן:  יש לנו על זה דיון ייעודי

מירב כהן:       דוד עמית מ"משקפים ורודות"

עמית דוד: אני מנכ"ל משותף של מיזם "משקפיים ורודות"

עמית דוד:  מי שלא מכיר, תבואו לדבר איתי אחרי זה

עמית דוד:  "משקפים ורודות" זה החלק ההתנדבותי שלי בחיים

עמית דוד:  בפרנסה אני בעולם היזמות, סטארט-אפים, אז אי אפשר לחשוד בי בשמרנות טכנולוגית

עמית דוד:       אני רוצה להציג פה גישה שהיא הפוכה לגמרי מכל הדיון

עמית דוד:  החומה של השירות הדיגיטל, אולי הסיבה מספר 1 שהקמנו את "משקפיים ורודות" כדי לעזור לאנשים שלא מצליחים לקבל גישה לשירות רפואי

עמית דוד:  זה מאוד האיץ בקורונה

עמית דוד:  לדעתי את כל המחקרים מלפני 2020 אפשר לשים בצד

עמית דוד:  הם לא רלוונטיים כי השירותים והמעבר האיץ מאוד בשנים האלה וצריך להסתכל על המספרים

עמית דוד:  כמו שהוצג פה, יש הבדל גדול בין אנשי ה-60, 65, 70 לבין שורדי השואה

עמית דוד:  הגיל הממוצע של שורדי שואה במדינת ישראל הוא 85

מירב כהן: 86

מירב כהן:  התבגרו מאז

עמית דוד: בסדר

עמית דוד:  בכל מקרה הסטטיסטיקה מרמה אותנו

עמית דוד:  למרות שהיא צובעת תמונה פסימית, היא אופטימית לעומת המציאות

עמית דוד:  אוריינות דיגיטלית זה כיוון מעולה

עמית דוד:  צריך לשפר, צריך לחנך

עמית דוד:  זה לא רק קשור למה שאנחנו מתעסקים בו, של עולם הרפואה, בכלל החיים

עמית דוד:      מישהו אמר פה, זה מה שאנחנו מחפשים

עמית דוד:  זה לא מספיק עם זה לבד

עמית דוד:  צריך מענה אנושי לאוכלוסייה שלא תיכנס לתוך הגדר הדיגיטלית ולא חשוב מה נעשה, והאוכלוסייה הזאת קיימת

עמית דוד:  מה שאנחנו עושים זה זה

עמית דוד:  יש לנו מוקד טלפוני שעונה לאנשים שלא מסתדרים

עמית דוד:  חשוב להבין, זה לא טלמרקטינג כמו חברה שיש לה 200 נותני שירות שיודעים למכור

עמית דוד:  לא, זה משהו אחר לגמרי

עמית דוד:  זה מוקד שצריך אנשי מקצוע שיעברו הכשרה

עמית דוד:  בקופת חולים כללית פתחו עכשיו מוקד

עמית דוד:  מי שמאייש אותו זה עובדות סוציאליות

עמית דוד:  זה לא אנשים שאמרו להם ללכת למכור לא יודע מה, אפילו לא ביטוח

מירב כהן: צר לי שהמשרד לשוויון חברתי לא פה, אבל למשרד יש מוקד 8840* שזה בגדול מה שהם עושים

מירב כהן:  המוקד מחולק לצוותים פר נושא, תחבורה, ביטוח לאומי וכן הלאה

מירב כהן:  אתה מתקשר ובאופן אנושי לגמרי עוזרים לך לממש זכויות

עמית דוד: אנחנו מכירים היטב

מירב כהן: אבל את זה אחרי 15 שנה שהמוקד הזה קיים, אולי אחוזים בודדים פונים אליו

מירב כהן:  אגב, למה? כי אין פרסום

מירב כהן:  אתה בא ללשכת הפרסום הממשלתית, אתה אומר, יש פה אחלה שירות, אנשים לא יודעים, תפרסמו

מירב כהן:  "אי אפשר"

מירב כהן:  למה אי אפשר? כי בעבר פוליטיקאים לקחו תקציבי פרסום במשרדי ממשלה ופרסמו את עצמם, אז שמו מגבלה של אחוזים מסוימים

מירב כהן:  אז אל תפרסמו את הפוליטיקאים, תפרסמו את השירות

עמית דוד: עוד אתגר שאנחנו נתקלים בו, כי היום כשאת אומרת פרסום, אז איפה מפרסמים? לא במקומות שאנשים שצריכים את השירות נמצאים בהם

עמית דוד:  צריך לפרסם באמצעים

עמית דוד:  זה קשה

עמית דוד:  צריך להדפיס נייר וצריך לתלות מודעות

עמית דוד:  זה קשה

מירב כהן: לא, יש עיתונים

עמית דוד: זה קשה

מירב כהן: לא, זה לא קשה

מירב כהן:  זה רק עניין של כסף

מירב כהן:  זה פשוט מאוד

מירב כהן:  טלוויזיה, מקומונים

מירב כהן:  פשוט לא מפרסמים ואנשים לא יודעים

מירב כהן:  משקיעים במשכורות למאות אנשים שיושבים במוקד ועושים עבודה טובה

עמית דוד: הם לא מקבלים טלפונים מספיק

מירב כהן: הם מקבלים טלפונים אבל אחוז קטן מאוד ביחס לפוטנציאל, אז שמים את הכסף הגדול על כוח אדם ולא שמים את הכסף הקטן על שיווק של זה, שקהל היעד יידע

עמית דוד: בנושא המקצועיות צריך להבין שהמוקדים האלה הם מספקים הרבה יותר מהמענה שבשבילו התקשרו

עמית דוד:  אלינו מתקשרים בנושאים רפואיים, להקדים תור וכאלה

עמית דוד:  יש שיחות של 20 דקות, שאתה מבין שהבן אדם פשוט צריך לדבר עם מישהו, ולכן כשמתכננים את המוקד הזה צריך להבין מה הוא עושה

עמית דוד:       כל נושא ההנגשה של הדיגיטל סופר חשוב

עמית דוד:  לנו יש גורמים שמממנים אותנו

עמית דוד:  הם מבקשים שנעביר להם פרטים על מי מקבל שירות

עמית דוד:  בשביל זה אנחנו צריכים לקבל את ההסכמה שלהם

עמית דוד:  אנחנו שואלים שאלות שניסח עורך דין

עמית דוד:  60% אומרים לנו, אנחנו לא מסכימים, כי הם לא מבינים מה אני שואל אותם בכלל

עמית דוד:  כל העולם הזה של איך מנגישים את השאלות, את השירות, הוא חשוב באופן דרמטי אחרי שיהיה בן אדם שיענה

עמית דוד:  אני אחד בדיגיטל, ואני רוצה להשמיע פה את קול האנשים שצריכים שמישהו יענה להם לטלפון ופשוט יבין מה הם רוצים

מירב כהן: ברור

מירב כהן:  תודה רבה

מירב כהן:  יש עוד מישהו שלא דיבר כאן ומבקש את רשות הדיבור? אם לא, אני חותרת לסיכום של החלק הזה של הדיון

עופר ישי: רק להשלים בבקשה

עופר ישי:  שאל עידו

עופר ישי:  כמו שאמרת, היו 200,000 אנשים שהוכשרו בשני נושאים

עופר ישי:  בקבוצה אחת היו 56,366, שזה הנושא של תחומי חיים ואיך מקבלים שירותים דיגיטליים, מתוכם בסביבות 45,000 אזרחים ותיקים

עופר ישי:  הקבוצה השנייה זה אוריינות דיגיטלית כללית

עופר ישי:  היו 140,000 סך הכול, מתוכם כ-14,000 היו אזרחים ותיקים, אבל לא כולם מילאו את הגיל, אז יכול להיות שזה יותר

עופר ישי:  זה רק רציתי, שאלת לגבי ה-60,000

עופר ישי:      לגבי מה ששאל קודם על להב"ה וכו', בלי קשר שנבדוק, עכשיו אני נזכר שבאמת אני זוכר שמכרו את כל הציוד שלהם והעבירו את כל המחשבים שהיו להם

עופר ישי:  יש לנו יחידה חדשה במערך הדיגיטל הלאומי שעוסקת בשלטון המקומי

עופר ישי:  אני חושב שחלק מהמפתח לטפל, מה שאני לפחות שומע כאן, זה באמת גם איזשהו מקום שקשור לרשות המקומית

עופר ישי:  יכול להיות שאנחנו צריכים לפעול ביחד בשביל לדעת את הנתונים בדיוק

עופר ישי:  זה נכון, אגב, גם למצבי חירום ולדברים מהסוג הזה, ולפעול יחד על ידי מרכזים קהילתיים, מתנ"סים או מקומות כאלה כדי להגיע לאנשים האלה

עופר ישי:       שוב אני אומר, כל מי שנמצא כאן מוזמן לפנות אליי אחר כך

עופר ישי:  נשמח לשמוע כל הערה, כל ביקורת כדי לשפר

עופר ישי:  בשביל זה אנחנו פה

מירב כהן: תודה רבה

מירב כהן:  זיו ברק מהדואר, היו פה טענות בעיקר על העניין של קביעת התור לדואר רק באמצעים דיגיטליים

מירב כהן:  אני אתן רגע את תקציר האירועים הקודמים

מירב כהן:  אנחנו בעבר שוחחנו מספר פעמים על זה שפטור מתור זה רק מגיל 80

מירב כהן:  ניסינו להקדים את זה ל-70 באופן וולונטרי ללא חקיקה ואז בדואר נוצרה בעיה תפעולית שזה יצר הרבה מאוד עומסים לכולם, ואז אמרתי, טוב, לכל הפחות תאפשרו לאנשים להגיע ללא תור גם אם הם ימתינו, כי הרבה אנשים לא מצליחים לקבוע תור בדיגיטל וזה מהווה חסם

מירב כהן:  לא רק שהם ממתינים, הם לא מצליחים בכלל להגיע, אז אם אתה יכול להתייחס לנקודה הזו

זיו ברק: קודם כל סליחה על האיחור

זיו ברק:  פשוט האזור הפך להיות יעד מבוצר

מירב כהן: אני מבינה

זיו ברק: בכל מקרה כמו שאמרת, אנחנו מאפשרים פטור מתור

זיו ברק:  קודם כל אנחנו מחייבים תור לכלל הלקוחות שלנו

זיו ברק:  אנחנו מאפשרים פטור מתור קודם כל לפי חוק לאנשים עם מוגבלויות לפי תקנות שוויון לאנשים עם מוגבלויות, וגם באופן וולונטרי לקחנו על עצמנו לתת פטור מתור לאנשים מעל גיל 80

זיו ברק:  אנחנו עשינו ניסוי למשך שנה, גם הורדנו את זה לגיל 70 ובאמת זה בסוף גם באוכלוסייה שפטורה מתור וגם באוכלוסייה שהזמינה תור

זיו ברק:      אנחנו מאפשרים להזמין תור לא רק באמצעים דיגיטליים

זיו ברק:  כמובן שאפשר באפליקציה ואפשר באתר, אבל אפשר גם במוקד טלפוני קודם כל באמצעות חלק לא מאויש במוקד הטלפוני, זאת אומרת אפילו לא צריכים להקיש כלום, רק צריך להגיד את שם הסניף

זיו ברק:  המערכת האוטומטית שלנו קולטת את שם הסניף, אומרת איזה תורים פנויים יש ואפשר להזמין את התור כמעט ללא הקשה של שום דבר בטלפון

זיו ברק:  זה פעם אחת

זיו ברק:  למי שלא מעוניין בזה, הוא מגיע בעצם למוקד אנושי ושם הוא יכול להזמין תור מול נציגת שירות טלפוני

מירב כהן: האם אפשר להגיע לסניף פשוט ולהראות? אתה יכול לבוא בלי תור, גם אם זה אומר שאתה תמתין?     

זיו ברק: השאלה כמובן לאיזה אוכלוסייה מדובר

מירב כהן: מבוגרת, 70 ומעלה נגיד

זיו ברק: אוכלוסייה מבוגרת מעל 70 ומעלה הם חייבים להזמין תור

זיו ברק:  הם יכולים להזמין תור כמו שאמרתי, גם באמצעים הדיגיטליים וגם במוקד הטלפוני האנושי והלא-אנושי

מירב כהן: האם יש נתב במוקד הטלפוני?     

זיו ברק: יש, אבל הוא הראשון

זיו ברק:  הבחירה הראשונה זה זימון תורים

מירב כהן: למה אי אפשר לאפשר לבן אדם פשוט להגיע ולעמוד בתור אם הוא מבוגר? יעמוד

מירב כהן:  הבנתי, לא תיתנו לו קדימות אבל לפחות בלי שהוא יקבע תור

זיו ברק: כי תמיד יהיה חלונות זמן שהוקצו לאנשים שהזמינו תור

זיו ברק:  זה בדיוק אנשים שמגיעים ללא תור, שהם פטורים מתור ואנחנו מכניסים אותם

זיו ברק:  זה לא כמו בקופת חולים, אני אכניס אותך בין התורים

מירב כהן: יש שם בעיה

מירב כהן:  אנשים לא מצליחים לקבוע אליכם תור

זיו ברק: קודם כל מזמינים אצלנו עשרות אלפים כל יום

מירב כהן: לא אמרתי שכולם, אבל אמרתי שיש כאלה שלא מצליחים

זיו ברק: בגלל זה אנחנו מאפשרים לאנשים להתקשר 171, להגיע למוקדן אנושי שיזמין עבורם את התור

זיו ברק:  אפשר דרך אגב גם בסניפים עצמם

זיו ברק:  אמנם זה שירות, נקרא לזה חצי דיגיטלי

זיו ברק:  יש לנו מסכי מגע בכל היחידות שבהם אפשר להזמין תור לביקור הבא או לצורך העניין אם יש תור לאותו זמן, גם אפשר להזמין תור לאותו זמן

מירב כהן: לא יודעת מה לעשות עם זה

מירב כהן:  אני מבינה את הבעיה התפעולית שאתה מצביע עליה, אבל השורה התחתונה לא טובה

דלית פלדמן: אפשר לציין הערה? אנחנו בקליניקה שנה שעברה התקשרנו למוקד 171 שלא מפורסם כמעט בשום מקום

מירב כהן: נכון

דלית פלדמן: הכרחתי את הסטודנטים שלי שדוברי שפות זרות לדבר לא בשפה העברית, ולא היה שם מענה בשפה הערבית

דלית פלדמן:  חיכינו עד היום

דלית פלדמן:  אנחנו מחכים עדיין לתשובה, ובשפה הרוסית במקרה נפלנו במשמרת שמישהי דברה רוסית והנתב היה בעברית כולו

דלית פלדמן:  אנחנו פנינו מספר פעמים לרשות הדואר שישימו שם כמה שפות כמו שעושים בקופות חולים

דלית פלדמן:  באפליקציה זה מופיע כבר במספר שפות אבל לא בכל השפות, וזה מקשה מאוד

דלית פלדמן:  גם החסם של בכלל לדעת שיש מוקד כזה טלפוני, וגם אחרי שאתה מגיע למוקד הטלפוני הנתבן הוא רק בשפות מסוימות מאוד, בעברית במקרה הזה, וכשאתה כבר מגיע למוקד, אתה צריך ליפול בדיוק ביום שבו יש את אותו דובר השפה שאתה צריך כדי לקבוע תור, ואם לא, מחכים שיחזרו אליך ולפעמים לא חוזרים

שמואל טנא: אני חולק עליו

שמואל טנא:  גם הפטור

שמואל טנא:  אני הגעתי לדואר, לחצתי על הפטור, חיכיתי חצי שעה

שמואל טנא:  הרבה צעירים ניגשו לפניי

מירב כהן: עניין התור, אני רגע שמה אותו בצד

מירב כהן:  לא הייתי רוצה שהם יעמדו, אבל בואו, הדבר הבסיסי ביותר שבכלל יצליחו לקבל שירות

מירב כהן:  הם לא מצליחים לקבל שירות גם אם הם מחכים

מירב כהן:  אני מקבלת הרבה תלונות כאלה, אז השאלה איך פותרים את זה? אולי צריכים אשנב ספציפי לאנשים שיש להם קושי לקבוע תור בגלל חסם שפתי או בגלל גיל או אוריינות דיגיטלית

מירב כהן:  אפילו שימתינו יותר

מירב כהן:  שבן אדם אפילו יישב על כיסא ויחכה אפילו שעה, אבל לפחות יקבל משהו

זיו ברק: במקרה של יחידות הדואר, בוודאי לאור השינוי שאנחנו עוברים עכשיו, כמות האשנבים שבכלל, בדרך כלל בממוצע ניתן בשירות, מדובר פה על שניים-שלושה אשנבים

זיו ברק:  זה לא שאנחנו יכולים להקצות מתוך שניים-שלושה עובדים עובד אחד רק לפטורים מתור

זיו ברק:  זה לא מעשי

זיו ברק:  בפועל המטרה שלנו שכל הלקוחות, גם אלה שהזמינו תור וגם אלה שהגיעו ללא תור יקבלו שירות כמה שיותר מהר

מירב כהן: טוב, אני ארצה בבקשה שתגיעו בהמשך

מירב כהן:  אולי תדברו עם הקליניקות שמטפלות גם בפניות ציבור ותנסו לחשוב איך פותרים את זה

מירב כהן:  תחשבו על פתרונות יצירתיים

זיו ברק: קודם כל אני אשמח

זיו ברק:  אני גם רוצה להתייחס לדברים של דלית מאחת הקליניקות

זיו ברק:  אני לא זוכר כזאת פנייה

זיו ברק:  אולי היא לא הופנתה אליי, ואני אשמח שהיא תופנה אליי כי במוקד שירות הלקוחות שלנו, מוקד 171, דרך אגב, הוא מאוד מוכר

זיו ברק:  אני זוכר עוד את הפרסומות בתור ילד של 171 שהיה בטלוויזיה

מירב כהן: לא, הוא לא מאוד מוכר

זיו ברק: אנחנו כמובן מפרסמים את זה באתר שלנו וכמובן בסניפים, אבל אם יש אמצעים נוספים אני אשמח לקבל

מירב כהן: אני ארצה שנציגות הקליניקות יעשו ריכוז של בעיות שעולות מפניות ציבור ויפנו אליכם

זיו ברק: בשמחה

מירב כהן: תשבו ותחשבו איך פותרים את זה

מירב כהן:  תחזרו אלינו בדיון הבא

מירב כהן:      טיבי מאיגוד הבנקים, האמירה היא די דומה

מירב כהן:  היי, ברכי, נציגת המשרד לשוויון חברתי, לשם הפרוטוקול

מירב כהן:  אני לא אספיק לתת לך כבר לדבר כי אנחנו לקראת סיום, אני מצטערת אבל טוב שבאת

טיבי רבינוביץ': אני מנהל קשרי חוץ, איגוד הבנקים

מירב כהן: לא היית פה בכל הדיון

מירב כהן:  בסוף סוגרים סניפים, שולחים אנשים למקומות מרוחקים, לא יכולים לעשות פעולות בסיסיות כמו להוציא כסף מכספומט, אבל את זה פה שמואל

מירב כהן:  אני הסברתי שאתם עושים הכול על פי הנחיות ואישורים של בנק ישראל, אבל יכול להיות שהפרמטרים הם לא מספיק טובים

טיבי רבינוביץ': אני אתחיל מלהתנצל שלא הייתי

טיבי רבינוביץ':  היו פשוט שני דיונים

טיבי רבינוביץ':  לא הייתי אמור להגיע לפה אבל הבנתי שפשוט הדיון הקודם הסתיים קודם ואני יודע שהנושא הזה מאוד חשוב

טיבי רבינוביץ':  מה שאני יכול להגיד זה את הדבר הבא

טיבי רבינוביץ':  קודם כל האזרחים הוותיקים יכולים להגיע לכל סניפי הבנקים ללא קביעת תור מראש

טיבי רבינוביץ':  זאת ההנחיה של הפיקוח על הבנקים והבנקים ממלאים אחר ההנחיה, כך שאין צורך בקביעת תור מראש

טיבי רבינוביץ':  שניים, בסופו של דבר היקף סגירות הסניפים במדינת ישראל הוא מהנמוכים בעולם

טיבי רבינוביץ':  אני יודע שזה לא מרגש

טיבי רבינוביץ':  אגב, כל פעולה של סגירת סניף מחייב את אישור בנק ישראל

טיבי רבינוביץ':  זו חקיקה שקיימת במדינת ישראל ולא קיימת בשום מקום בעולם

טיבי רבינוביץ':  בנק ישראל לא נותן אישור לסגירת סניף עד שהוא לא בודק בדיקה מעמיקה ביותר שנעשו כל הפעולות כדי לצמצם פגיעה, בוודאי באוכלוסיות המוחלשות ובאוכלוסיות האזרחים הוותיקים

טיבי רבינוביץ':       יחד עם זאת אני חייב לומר שתהליך הדיגיטציה הוא תהליך שבסופו של דבר מתקדם והוא פוגע באוכלוסיות האזרחים הוותיקים פגיעה קשה

טיבי רבינוביץ':  אנחנו מחפשים כל דרך להתמודד איתה, אבל לבוא ולהגיד לכם שאין פגיעה והתהליך הזה לא יתקדם, הוא גם מתקדם

טיבי רבינוביץ':  אגב, אני חושב שהמערכת הבנקאית עושה צעדים יוצאי דופן, גם טובים יותר מהממשלה אבל זה לא משנה

טיבי רבינוביץ':  בסופו של דבר אדם שיש לו חשבון בנק והוא אדם מבוגר, מתקשה להתנהל מול כמעט כל הפעולות שהוא זקוק, לצערי הרב, ואני חושב שזה הרבה תלוי בכמה גורמים, והגורם החשוב ביותר זה בסופו של דבר החמלה האנושית שצריכה להיות בכל אחד

טיבי רבינוביץ':       גם אנחנו כנציגי המערכת הבנקאית, בבואנו לעבוד מול האוכלוסייה הזאת, אנחנו צריכים להיות כמה שיותר רגישים גם בטלפון וגם כשמקבלים אותם בסניפים, כי זאת אוכלוסייה שמתקשה וקשה לה

טיבי רבינוביץ':  אני לא בטוח שאפשר למצוא פתרונות שהם פתרונות חד משמעיים, אבל כל אחד שעומד מולם צריך להיות גם סבלני

טיבי רבינוביץ':       דברים שאנחנו עושים זה גם חינוך פיננסי לאוכלוסיות

טיבי רבינוביץ':  אנחנו מגיעים למרכזי עולים, אנחנו מגיעים לדיור מוגן, גם אגב סוגיות של הונאות פיננסיות שאלה סוגיות שמאוד מפריעות לאוכלוסייה המבוגרת שנופלת לא פעם קורבן

טיבי רבינוביץ':  אנחנו צריכים להעמיק גם את המודעות לדבר הזה בתוך המערכת הבנקאית וגם החוצה באמצעות העבודה שאתם עושים, ואני יודע שאת עשית עבודה

טיבי רבינוביץ':  אנחנו בקשר עם כל משרדי הממשלה בעניין הזה

טיבי רבינוביץ':  להגיד לך באופן חד משמעי שהבעיה הזאת תיעלם, לצערי בגלל הקידמה היא לא תיעלם

טיבי רבינוביץ':  היא מחייבת את כולנו להיות עם היד על הדופק ולהבין שמצד אחד היא לא תיעלם, מצד שני צריך למצוא דרך לעזור לאנשים האלה כי אחרת הם מנותקים

מירב כהן: אוקיי

אברהם גרנות: כל הכבוד לאדון הזה ולבנקים בישראל

אברהם גרנות:  כידוע, הם מפסידים המון כסף

אברהם גרנות:  אני הייתי מבקש שאולי תעשי דיון מיוחד בנוכחות האדון הזה אבל כל הבנקים בעצמם, ונדבר על השירות שהם נותנים לשורדי שואה

אברהם גרנות:  אני חושב שאפשר להשקיע בנושא הזה קצת יותר

אברהם גרנות:  תודה רבה

מירב כהן: אוקיי

מירב כהן:  אני רגע רוצה לחתור לסיכום של החלק הזה של הדיון ויש פה כמה דברים אופרטיביים

מירב כהן:  קודם כל אני בעד הכשרות דיגיטליות ואני חושבת שזה דבר חשוב, אבל אני שותפה להנחת העבודה שיש אנשים שלא משנה כמה הכשרות יהיו, הם לא יכולים לגשת לזה

מירב כהן:  הם נרתעים אפילו מטלפון חכם

מירב כהן:  אגב, זה לא תמיד עניין של גיל

מירב כהן:  יש אנשים בני 90 שאני פוגשת, שהם סופר דיגיטליים, ויש אנשים בני 50 שקשה להם, אז ברור שצריך לבוא עם ההכשרות אבל חייבים גם מענה אנושי

מירב כהן:       תחת ההנחה הזו כמה דברים, אריאלה, שאני אשמח גם שיהיו בסיכום ויכנסו למעקב

מירב כהן:  קודם כל הייתי רוצה סיכום כתוב של מה קרה עם פרויקט להב"ה, כמה כסף הושקע בזה על ידי הממשלה ומה יצא מזה? באיזה שנים, כמה כסף, לאן הוא הלך, מה זה כל הסיפור הזה?      דבר שני, אני רוצה לרכז את השירותים שניתנים על ידי הממשלה, על ידי מערך הדיגיטל של הכשרות פיננסיות, שזה יהיה כתוב ואנחנו נפרסם את זה

מירב כהן:  נפרסם את זה גם באתר של הוועדה, גם ברשתות החברתיות, שאם יש שירות כזה, לפחות ננגיש אותו

מירב כהן:  לדעתי זה לא הכי מסודר

מירב כהן:  כמובן לציין גם כמה זה עולה

מירב כהן:  זה רגע סדר באינפורמציה של מה קיים

מירב כהן:      אני לוקחת את הרעיון של לכנס את פורום סמנכ"לי השירות של משרדי הממשלה

מירב כהן:  זה רעיון טוב אבל כדי שזה לא יתבדר, הייתי רוצה לעשות הכנה לדיון הזה עם הסמנכ"לים ועם הקליניקות שמתעסקות בפניות ציבור

מירב כהן:  חשוב לי שזה יהיה גוף חיצוני לממשלה, כי הממשלה, לפעמים אין לה את הפרספקטיבה הזו

מירב כהן:  אולי תעשו ביחד, תל אביב וירושלים

מירב כהן:  אני מזמינה אתכם, רגע ריכוז של תלונות ונביא להם פידבק מסודר, דברים אופרטיביים שצריך, ואז עם הריכוז הזה, עם העבודה הזו, תעבירו את זה מראש גם לאותם סמנכ"לים, לאותה קבוצה שיהיה להם זמן לחשוב, להיערך ואז נבוא ונעשה את הדיון כדי שזה לא יהיה באוויר, כדי שנחשוב על פתרונות אופרטיביים

מירב כהן:  אתם רוצים? אפשר גם להיפגש לפני זה

מירב כהן:  פשוט כדאי לעבד את זה כדי שזה לא יישאר ברמת סיסמאות

מירב כהן:  אני אשמח שתעשו ריכוז של התלונות האלה

מירב כהן:  אנחנו נעביר את הכול כתוב לסמנכ"לי השירות של משרדי הממשלה השונים

מירב כהן:  אנחנו נאתר אותם, נעשה עבודת הכנה ואז נבוא לדיון המשך פה, בסדר?      באותו אופן אני חושבת שצריכים לעשות עבודה עם הדואר והבנקים

מירב כהן:  גם עם טיבי וגם עם זיו

מירב כהן:  קודם כל אני חושבת שזה שאתה אומר שיש בעיה זה משמח אותי, כי כדי לפתור בעיה צריך קודם כל להכיר בזה שיש בעיה, והרבה פעמים גם לא מכירים בזה שיש בעיה

מירב כהן:  אני חושבת שבאותו אופן גם צריך לרכז פניות על הבנקים ועל הדואר ולעשות עוד דיון המשך על זה אחרי שמעבירים בכתב את כל הבעיות וחושבים על פתרונות לפני

מירב כהן:  אשמח שתהיו גם בקשר לפני הדיון כדי שנציג תוצרים

מירב כהן:  יש את התהליך הזה עם סמנכ"לי השירות של משרדי הממשלה

מירב כהן:  הייתי עושה תהליך מקביל עם הבנקים והדואר

מירב כהן:  יש פה שני נציגים שאפשר לסגור מולם

מירב כהן:  טיבי יודע לסגור מהלכים מול כל הבנקים וזיו עם כל הדואר

מירב כהן:       אנא בואו נוציא פנייה מהוועדה למשרד הכלכלה בנושא אתר "אל תתקשר אליי" שאין בו מענה ברוסית

מירב כהן:  זה חמור מאוד

מירב כהן:  המבוגרים הרוסים הם מהקבוצות שהכי הרבה נפגעות כלכלית

מירב כהן:  מה שעושים להם בשיווק טלפוני זה נוראי

מירב כהן:  חברות שיושבות באוקראינה וברוסיה פשוט שודדות אותם, אז הם, הכי קריטי שיהיו שם

מירב כהן:  אנא לפנות ולבדוק למה אין שם מענה ברוסית

מירב כהן:       עוד פנייה שאני רוצה להוציא מהוועדה, זה באמת להוציא את הפרק של הדיוור האלקטרוני מחוק ההסדרים ולהעביר אותו למסלול של חקיקה רגילה בגלל הרגישות ופוטנציאל הפגיעה באוכלוסייה המבוגרת

מירב כהן:  בעצם את הדברים האלה, יש פה דיון המשך שנצטרך לעשות עם התשובות על הפרקים השונים, רק חשוב לעשות הכנה לפני כדי שזה לא יישאר בגדר סיעור מוחות

עמית דוד: אפשר להציע משהו?     

מירב כהן: כן

עמית דוד: בדוח שהתפרסם לפני שבועיים או שלושה, של נציבות התלונות במשרד מבקר המדינה יש הרבה מאוד - - -      

מירב כהן: רעיון טוב

עמית דוד: יש להם לדעתי את הדאטה בייס הכי טוב והם לא פה

מירב כהן: בואו נצרף לתהליך שאמרנו עם הבנקים והדואר וסמנכ"לי השירות של משרדי הממשלה, גם את נציג הביקורת

מירב כהן:      אני חותמת את החלק הזה של הדיון ואני עוברת לחלק האחרון של הדיון

מירב כהן:  אני עוברת לחלק השלישי של הדיון

מירב כהן:  בעצם החלק הראשון עסק בוועדות הרפואיות, החלק השני בדיגיטציה

מירב כהן:  מעת לעת אנחנו מזמינים לוועדה הזו שורדי שואה שרגע גם ידברו בכנסת ישראל כי מגיע לכם הכבוד על זה

מירב כהן:  זה חשוב שיהיו כאן וגם יתנו הפיץ' שלהם ואת המסר שלהם לנו

מירב כהן:  לוועדה הזו יש חשיבות אופרטיבית אבל גם חשיבות סמלית, אז אני מעבירה לאברהם שביקש לדבר בוועדה, את זכות הדיבור, ואני אשמח בבקשה שתכבדו אותו גם בשקט

מירב כהן:  הבמה היא שלך, אברהם

אברהם גרנות: טוב, תודה רבה

אברהם גרנות:  קודם כל, מירב, מרכז הארגונים אמרה שהיא לא יכולה להגיע ויש לה בעיה אישית, אבל זה להתחלה

אברהם גרנות:       לעצם העניין, הוועדה הזאת לטיפול בשורדי השואה, יש לה חשיבות עצומה בגלל שאנחנו מרגישים כשורדי שואה שבעצם כבר לא שואלים אותנו וגם לא מכשירים אותנו, בואו נגיד את האמת

אברהם גרנות:  שורדי השואה לא נשמעים לא בציבור ולא במדיה, כמעט באף מקום לא

אברהם גרנות:  רק כשיש צורך בזיכרון או יש צורך לנסוע לחוץ לארץ אז פתאום נזכרים בניצולי השואה והולכים לטקסים ועניינים, כי זה בעצם הדבר היחידי שנשאר היום למדינת ישראל בנוגע לשואה, כי זה קונצנזוס ובזה הם כולם מנצלים את זה בשביל עניינים מדיניים אחרים

אברהם גרנות:  חוסר ההתחשבות בשורדי שואה הוא בולט לעין

אברהם גרנות:  כמובן שמעטים מאיתנו בוודאי בגיל שלי, יכולים לדבר ולהיות עצמאיים ועדיין להיות פעילים בכל מיני נושאים

אברהם גרנות:       אני עכשיו רוצה להתייחס, וזה לא שייך לעמדה פוליטית של כל אחד מאיתנו, אבל למה שקורה בארץ, שאני קורא היום שיש מי שכותב גם מה אנחנו מרגישים, שיש פה משטר שהוא לא מקובל עלינו

אברהם גרנות:  לא יכול להיות שפה בכנסת הזו יהיו דיונים וכל מי שמתנגד או שדיון מתנהל, נשלח החוצה

אברהם גרנות:  הדיונים לא מתנהלים בעומק, לא מתנהלים עם מומחים, וזה כנסת ישראל שאנחנו בחרנו ב-120 חברים

אברהם גרנות:  כל הנושא הזה איך שזה נעשה מאוד מפריע לנו

אברהם גרנות:  למה זה מפריע לנו?      אני אולי אקדים בכמה מילים

אברהם גרנות:  אני יליד הולנד וניצלתי על ידי חסידי עולם, אבל ראיתי את הפעולות של הנאצים הגרמנים וגם ההולנדים

אברהם גרנות:  ראינו איך שזה קורה

אברהם גרנות:  למשל, הדבר הראשון שהיה, המשטר הגרמני, הכיבוש האמין שיכול לשכנע את ההולנדים להיות גרמנים נאמנים, להצטרף לעם הגרמני, לכן בשנה ראשונה הם התנהלו מאוד בעדינות וניסו לא להרגיז את הקהל המקומי כולל הטיפול ביהודים, אבל מה שהתחילו ללא כל קשר זה היה נשיא בית משפט העליון, יהודי, שהדבר הראשון שהם עשו, הפעולה הראשונה הייתה לפטר אותו

אברהם גרנות:  כמובן אחרי זה הם החליפו מספר שופטים והכול הלך לפי רצון המשטר, ובעקבות זה הם הצליחו להשתלט גם על המנגנונים האזרחיים, המנגנונים של המשטרה בעיקר

אברהם גרנות:      אנחנו יודעים שהמשטרה, תפקידה להגן על האזרחים, לשמור על האזרחים

אברהם גרנות:  כמובן שזה נהפך לגמרי

אברהם גרנות:  המשטרה התחילה רק לרדוף את היהודים, לשלוח אותם למחנות ריכוז וכל הדברים האלה

אברהם גרנות:  מה שקרה בהולנד, 85% מיהדות הולנד הושמדה

אברהם גרנות:  זה רק היה יכול להיות בגלל שיתוף פעולה של המשרדים האזרחיים והמשטרה ובתי המשפט

אברהם גרנות:       אנחנו רואים לצערנו מה קורה היום בארץ

אברהם גרנות:  אפילו יש מי שהזכיר במשפחת ראש הממשלה שהוא השווה מפגינים לאלה עם החולצות החומות

אברהם גרנות:  אני לא חושב שהוא יודע מה הוא מדבר

אברהם גרנות:  אני ראיתי אותם

אברהם גרנות:  ראיתי את הפעולה שלהם

אברהם גרנות:  אנחנו ממש נמצאים, הייתי אומר, בסוף דרכנו

אברהם גרנות:  אנחנו הדור האחרון שראה את השואה וחי את השואה

אברהם גרנות:      אני מאוד מבקש, פניתי בנושא הזה גם לראש הממשלה

אברהם גרנות:  זה בטח לא יעזור הרבה, אבל גם אני אומר שהמצב הנוכחי במדינה הוא בהחלט מזכיר את מה שקרה בגרמניה, שזה עבר מדמוקרטיה למשטר טוטליטארי

אברהם גרנות:  אנחנו יודעים שזה עלה מיליונים של קורבנות, קודם כל של היהודים אבל גם של הלא יהודים

אברהם גרנות:  היום כשאנחנו רואים שראש ממשלת גרמניה צריך להעיר למדינת ישראל מה זה דמוקרטיה, זה דבר שלא נתפס בעינינו

אברהם גרנות:       אני הייתי בשיחה לפני חודשיים-שלושה, בממשלה הקודמת, עם ראש הממשלה דאז בשיחה בואנזה

אברהם גרנות:  אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל ואנזה זה המקום ששם החליטה ממשלת גרמניה על השמדת היהודים, ותדעו לכם, זה לא היה השרים שם, זה היה הפקידות הבכירה

אברהם גרנות:  זה היו ראשי S

אברהם גרנות: S, אותם החברים מ-S

אברהם גרנות: R שמזכירים עכשיו בארץ וזה היו פקידים

אברהם גרנות:  זה היה ממש נציגות של ממשלת גרמניה

אברהם גרנות:  כשקנצלר אני אמרתי לו, אנחנו לא נשכח ונזכור ואנחנו גם לא נסלח

אברהם גרנות:       פה אני חוזר ארצה ואני במצב, ואני לא היחידי בין כלל שורדי השואה, שאנחנו כאילו עוברים תקופה שכבר חשבתי שהיא מאחורינו

אברהם גרנות:  אני רק יכול לאחל לכולנו שנישאר מדינה דמוקרטית כפי שאנחנו מבינים, עם הפרדת רשויות בין החוקה, המשפט והשלטון

אברהם גרנות:  כרגע עושה רושם שלפחות הכנסת נהפכה למקום שהוא לא שומר על הדמוקרטיה כפי שאנחנו מבינים אותו, לצערי הגדול, לכן אני באתי פה ואני מבקש סליחה על האיחור, אבל לקח לי שעתיים וחצי בבוקר להגיע לירושלים

אברהם גרנות:  אני באתי פה לכנסת ולוועדה החשובה הזאת בגלל שזה ועדה לטיפול בשורדי שואה, אז אני מבקש שייתנו לשורדי שואה לטפל קצת בנושא בכנסת בכדי שנסביר למה אנחנו חושבים שהתהליך הוא לא נכון

אברהם גרנות:  תודה רבה

מירב כהן: תודה, אברהם

מירב כהן:       חבר הכנסת שוסטר

אלון שוסטר: היה מרגש לשמוע אותך

אלון שוסטר:  אני רוצה, אדוני, לחזק אותך

אלון שוסטר:  אבא שלי יליד גרמניה, פליט

אלון שוסטר:  הוא עשה לפני 52 שנים עבודה לתואר שני על פאשיזם יהודי

אלון שוסטר:  עשה מודל ובדק

אלון שוסטר:  אני צריך למצוא את העבודה ולעשות את ההשוואה

אלון שוסטר:  אני יודע על מה אתה מדבר, אבל אני רוצה לחזק אותך בשני מובנים: אחד, אנחנו לא שם

אלון שוסטר:  אנחנו בתהליכים לא טובים

אלון שוסטר:  אנחנו לא שם

אלון שוסטר:  אנחנו רחוקים משם

אלון שוסטר:  אתה יודע שאנחנו רחוקים משם

אלון שוסטר:       הדבר השני, העם הזה נחוש

אלון שוסטר:  חלקים מאוד גדולים נחושים, והשותפים שלנו, האחים שלנו שחושבים אחרת מאיתנו בסוגיות שעל הפרק, מבינים את הסכנה הגדולה

אלון שוסטר:  אני מקווה שתשתכנע שהעוצמה האזרחית והאומץ של מערכת המשפט, בדגש על בית המשפט העליון, יכריעו לכיוון של היגיון ושל סבלנות וסובלנות

אברהם גרנות: תודה רבה

אברהם גרנות:  אני רק רוצה לומר לך, אני נפצעתי במלחמת השחרור

אברהם גרנות:  אני נלחמתי לארץ הזאת 40 שנה

אברהם גרנות:  אני הייתי מילואים

אברהם גרנות:  כשאני מספר לבנים שלי והנכדים שלי שעשיתי בשנות ה-50' 100 ימי מילואים, הם לא מבינים בכלל

אברהם גרנות:  אם הם צריכים לעשות שבועיים-שלושה, הם כבר חושבים שזה משהו עצום, אז אני רוצה לומר לך שאני מקווה שאתה צודק אבל אני לא בטוח

אברהם גרנות:  כשאני קורא שאנשי מילואים היום לא באים לימי מילואים ושיש פילוג בתוך הצבא, והמילואים זה חלק מהצבא, אז אני אומר לך, אני לא אופטימי, בוא נגיד ככה

מירב כהן: טוב, תודה שבאת ודיברת בפנינו

מירב כהן:  בכל מקרה זה דברים שחשוב לשמוע

מירב כהן:  אני מבטיחה כנבחרת ציבור לקחת אותם חקוקים בליבנו ונעשה ככל האפשר לשמור על המדינה שאתם בניתם כאן ורבים גם שילמו בחייהם בשביל המדינה הזו

מירב כהן:       תודה רבה, אני נועלת את הישיבה