ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 82, 2023-03-21 00:00

משה גפני: אני עובר לסעיף הבא בסדר היום: דיון בנושא פטור מאגרות שנתיות למוסד סעודי המעסיק עובד זר

משה גפני:  אנחנו קיימנו דיון בנושא הזה ולא ראיתי שהממשלה זזה בעניין

משה גפני:  איגוד בתי האבות, יש מישהו שרוצה להציג את העניין הזה שוב?     

חיים כץ: אני אפתח

חיים כץ:  נחי כץ, מנכ"ל איגוד בתי אבות דיורים מוגנים

חיים כץ:  זה דיון המשך

חיים כץ:  בדיון הראשון הצגנו את הפערים

חיים כץ:  מחלקות סיעודיות מתוקצבות על ידי שכר מינימום של מטפל זר ושל מטפל סיעודי, ואין מטפלים סיעודיים בארץ

חיים כץ:  גם משרד הבריאות אמר את זה לפרוטוקול בדיון הקודם, שלדעתו חסרים לפחות כ-3,000 מטפלים סיעודיים

חיים כץ:  אני יודע שבדיון הקודם האוצר טען שאין מחסור כזה

חיים כץ:  בנוסף לכך, לאחר הדיון העברנו לוועדה מיפוי מקיף - - -      

משה גפני: אנחנו העברנו להם את זה

חיים כץ: אפשר להסכים כמה בדיוק על המספר, עוד מטפל או פחות מטפל, אבל המחסור קיים והוא עצום

חיים כץ:  האגרה הזו מונעת מהמון מוסדות להעסיק את המטפל האלה וגורמת להם להישאר בלי כוח אדם

חיים כץ:  הגיעו היום עוד כמה מנהלים, כדי להמחיש לוועדה בשטח מה הולך להיות בסוף החודש: עשרות נפאלים, אם לא מאות, יחזרו לנפאל

חיים כץ:  אני יודע שזו גם בעיה מבחינת היחסים הבינלאומיים של ישראל מול נפאל בהסכמים בילטרליים, וגם מבחינתנו, בשטח, זה אסון עבור הזקנים הסיעודיים בישראל

חיים כץ:  ההתעקשות של האוצר פה היא ממש לא ברורה; לא מדובר פה בסכומי עתק, זה כסף זעום בשביל האוצר, שפוגע אנושות באוכלוסייה של הזקנים הסיעודיים

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  יש מישהו נוסף? בבקשה

שרונה ארליך עמיחי: כן

שרונה ארליך עמיחי:  שמי שרונה, אני גם מהעמותה לגריאטריה, אבל אני בעיקר מנהלת רשת של ארבעה מוסדות גריאטריים: בלוד, באשדוד ושניים בבאר שבע

שרונה ארליך עמיחי:  מזה שנים אנחנו זועקים את מצוקת כוח האדם

שרונה ארליך עמיחי:  אלה לא סיסמאות – אין כוח אדם לטפל

שרונה ארליך עמיחי:  לפני בערך כשנתיים, הרמנו דגל אדום, ואמרנו למשרד הבריאות ולכל מי שהיה מוכן לשמוע: "אם לא יביאו עובדים זרים לענף – לא יהיה מי שיטפל"

שרונה ארליך עמיחי:  אני עובדת בשטח; אני יודעת מה זה לעשות סידורי עבודה כשאין עובדים שיטפלו

שרונה ארליך עמיחי:  אלה אנשים שעובדים משמרות בוקר וערב, או ערב ולילה

שרונה ארליך עמיחי:  איך אפשר לטפל בדייר סיעודי, באמא ואבא של כולנו, כשאתה עובד 16 שעות רצופות? זה לא הגיוני ולא אפשרי

שרונה ארליך עמיחי:       אחרי שנים שבהן התחננו שיביאו עובדים זרים, כיוון שישראלים לא מוכנים לעבוד בתחום הזה, סוף סוף ממשלת ישראל עשתה מעשה גדול: ביולי 2020 אישרה את העובדים האלה, ואחרי כשנה וחצי הם הגיעו

שרונה ארליך עמיחי:  האגרה הזו היא ארבעה ₪ תוספת לשעת עבודה של עובד, כשעובד מתומחר במכרז בשכר מינימום

שרונה ארליך עמיחי:  להעמיס אותה עכשיו זה פשוט להפוך אותם ללא כדאיים, ואי אפשר יהיה להעסיק אותם

שרונה ארליך עמיחי:  אנחנו נחזור אחורה אל לפני החלטת הממשלה החשובה הזו, ולא יהיו עובדים

שרונה ארליך עמיחי:      אני מדברת מדם לבי; לפעמים זה נשמע מליצי, אבל אין מי שיטפל בדיירים הסיעודיים במוסדות

שרונה ארליך עמיחי:  חייבים לתת את הפטור הזה

שרונה ארליך עמיחי:  הדייר הסיעודי במוסד לא שונה מדייר בבית, שיש לו פטור לעובד זר בבית; זה פשוט דייר שבבית כבר אי אפשר לטפל בו, וגם בוודאי הוא לא חשוב מתפוז, או מכל דבר אחר בחקלאות, שמקבל פטור מלא

משה גפני: בבקשה לא לתת דוגמאות

משה גפני:  אני נלחמתי על זה שיהיה פטור; האוצר לא רצה לתת גם שם

משה גפני:  נלחמתי כי מצבה של החקלאות הוא קשה מאוד, וגם עכשיו אני חושב שצריך לתת את הפטור מהאגרה

שרונה ארליך עמיחי: אין בעיה, זה מספיק חשוב לתחום שלנו בלי דוגמה

אלון טל: אפשר, ברשותך?     

משה גפני: בבקשה, כן

אלון טל: שמי אלון קלמן, אני המנכ"ל של גיל עד, עמותה ציבורית

אלון טל:  הדו"חות שלנו שקופים לחלוטין

אלון טל:  יש לי כ-70 כוחות עזר, המטפלים, שמתוכם 14 נפאלים שהצטרפו

אלון טל:  מבחינתי, אם אני היום צריך לשחרר את הנפאלים האלה - - -     

משה גפני: מה זה העובדים?     

אלון טל: יש לי כ-70 כוחות עזר; המטפלים

משה גפני: ישראלים?     

אלון טל: הלוואי והיו ישראלים

אלון טל:  מתוך ה-70 האלה יש לי כ-26 ישראלים, כ-24 אריתריאים וכ-14 נפאלים

אלון טל:  אני גם לא מגיע למכסה מלאה של 70 עובדים: כל הכמות הזו מביאה אותנו לכ-64 עובדים

אלון טל:  אם אני מוותר על הנפאלים האלה – אני במצוקה מאוד רצינית

אלון טל:  התשלום שאני צריך לשלם על הנפאלים האלה, 14 איש במוסד של כ-112,000 ₪ באופן פרטי

אלון טל:  מבחינתי, כעמותה – זה להיות או לחדול

אלון טל:  אין לי את הסכומים האלה

אברהם שטרן: אדוני, עוד דבר אחד

אברהם שטרן:  שמי אבי שוחט

אברהם שטרן:  אני מנהל של בית חולים גריאטרי בפתח תקווה שיש בו כ-210 מיטות, מזה כ-24 שנים

אברהם שטרן:  המצוקה היא מצוקה אמיתית

אברהם שטרן:  העובדים האלה מגיעים כדי להאכיל את ההורים שלנו, את הסבא והסבתא שלנו; אלה עובדים שמחליפים את הטיטולים; הם אלה שרוחצים את הזקנים כשהם לא מרגישים טוב וכשהם מקיאים; הם אלה שסועדים אותם

אברהם שטרן:  אלה עובדים שנמצאים אצלנו כבר שנה, ולקח לנו שלושה חודשים להכשיר אותם לעבודה; זה עלה לנו הון תועפות של כספים

אברהם שטרן:  אנחנו לא נצליח לעמוד בעול הנוסף הזה של ה-8,000 ₪

אברהם שטרן:       אנחנו נגיע אחר כך לשלב נוסף, שבו אם העובדים האלה יישארו – אנחנו נגיע ונדרוש את הכסף הזה בחזרה המדינה

אברהם שטרן:  עכשיו שוברים אותנו וגורמים לשלוח את העובדים בחזרה, ואחר כך לבוא ולדרוש את הכסף בחזרה בתוך המכרז

אברהם שטרן:  כנראה שנקבל אותו, ואז נצטרך להביא את העובדים האלה שוב ולהכשיר אותם ולעבור את כל התהליך מחדש

אברהם שטרן:  אנחנו לא נצליח לעמוד בזה כרגע

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  משרד הבריאות

פרדי סולומון: שמי פרדי סולומון

פרדי סולומון:  אני רוצה להגיד שהחלטת הממשלה מספר 3431 הביאה לנו כ-970 מתוך 1,000 פלסטינאים

פרדי סולומון:  מיצינו את המכסה הזו

פרדי סולומון:  בהחלטת הממשלה 183 ו-188 אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-2,500 עובדים זרים מנפאל ומגיאורגיה; מריבתם הולכים אלינו, וחלקם הולכים גם לרווחה

פרדי סולומון:  יש לנו היום בערך כ-1,100, ואנחנו כרגע באמצע התהליך

משה גפני: כמה עובדים זרים יש ברווחה?     

חני שר: עדיין אין

פרדי סולומון: 	אוקיי, תיקון

משה גפני: שלא תהיה טעות – היא אומרת שאין ברווחה

ענבל משש: אדוני, צוהריים טובים

ענבל משש:  ענבל משש, ראש מנהל עובדים זרים, רשות האוכלוסין וההגירה

ענבל משש:  כפי שדייקנו בדיון הקודם שאדוני ערך, היו שתי החלטות ממשלה; אני שמה את הפלסטינאים בצד, תת-החלטה 183 והחלטה 1888, שמתקנת את 183

ענבל משש:  יש מכסה של כ-1,750 עובדים, המוקצים למוסדות שבפיקוח משרד הבריאות, וכ-250 המוקצים למוסדות שבפיקוח משרד הרווחה

ענבל משש:  החלטה 183 דיברה קודם כל על ה-1,500 של הבריאות, וכשיסיימו להקצות אותם – רק אחר כך ידברו על ה-500 של הרווחה

ענבל משש:  מכיוון שזה לא קרה, ולא הזמינו 1,500 עובדים, הממשלה הקודמת תיקנה את החלטת הממשלה, ואמרה שעכשיו המכסה היא 1,750 ו-250, ושזה יהיה במקביל ולא במדורג

משה גפני: 250 עובדים של הרווחה נמצאים?     

ענבל משש: לא

ענבל משש:  אנחנו כרגע עובדים עם משרד הרווחה על מפתח הקצאה

ענבל משש:  הם צריכים להמליץ לנו איך להקצות את 250 העובדים; לאילו מוסדות ולפי איזה מפתח

ענבל משש:  אנחנו נמצאים בעבודת מטה מתקדמת מול חני, וברגע שנתקדם עם הנושא הזה – כמובן שנוכל

פרדי סולומון: ההבאה של העובדים הזרים יוצרת Game Changer אצלנו: ממשק סיעודי של מטפלים, שהוא משק חלש שמאופיין באנשים ללא הכשרה שלא מחזיקים מעמד במקום שלנו ומתחלפים כל הזמן, זה ייתן לנו את האפשרות לבנות מחדש את הכוח הזה: לתת להם תמריצים, מענקי התמדה, הכשרה

פרדי סולומון:  במידה ואנחנו נפסיק את המהלך, זה יהיה מסיבות של אגרה

משה גפני: מהי העמדה שלכם לגבי האגרה?     

פרדי סולומון: אני פונה פה לחבריי באוצר וגם במשרד שלי לשקול בחיוב המשך מתן הפטור

פרדי סולומון:  אני חושב שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים את זה

משה גפני: אם לא יפתרו את הפטור, מה אתה צופה שיקרה?     

פרדי סלומון: אני רואה שזה מחזיר אותנו אחורנית לגמרי, זה לא יחזיק מעמד

פרדי סלומון:  כיום יש לנו חסר של 2,000-3,000 עובדים

פרדי סלומון:  אנשים עובדים במשרה וחצי או אפילו יותר, כי זה משק של שכר מינימום

פרדי סלומון:  לא ניתן להמשיך במצב הזה

פרדי סלומון:  אני ראיתי את המוסדות האלה כאן בקורונה, ואני רוצה להגיד לכם תודה על תרומתכם בקורונה; הם הכילו את הקורונה במוסדות עם מה שיש להם ועם מי שיש להם

פרדי סלומון:  אם אנחנו לא נתמוך כמו שתמכנו בקורונה, גם פיננסית וגם ארגונית, כמו שעשינו באמצעות מגן אבות – אנחנו נמצאים במשבר שאני לא רוצה להיות בו

פרדי סלומון:       אנחנו כרגע נמצאים בסוג של בדיקה מחדש ורפורמה של כל המכרז וההתקשרות עם המוסדות

פרדי סלומון:  אנחנו בודקים גם את הרגולציה, ואת הקשר בין התעריף שקיים היום לבין תעריף עתידי; אני לא בטוח שזה יהיה אותו הדבר

משה גפני: אין לכם מה לבדוק, כי אם משרד האוצר לא ישנה את עמדתו – הכל יקרוס

משה גפני:  זה כבר עלה בדיון הקודם

פרדי סלומון: אני מקווה מאוד, ואני פונה פה באמת לחברי באוצר להצטרף אלינו ולתת לזה חלון זמנים נוסף

פרדי סלומון:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  משרד הרווחה, בבקשה

חני שר: חני שר, מנהלת תחום בתי אבות

חני שר:  המחסור במטפלים עולה באופן מאוד חזק גם מבתי האבות בפיקוח משרד הרווחה

חני שר:  כשאנחנו מסתובבים בשטח, אחד הדברים שעולים חזק מן המנהלים הוא הקושי לגייס כוח עזר של מטפלים

חני שר:  הדיירים בבתי האבות לעצמאיים ותשושים הם כבר לא עצמאים; הם כבר גם לא תשושים

חני שר:  הם יותר קרובים לסיעודיים

חני שר:  בלי ה-Push של עובדים זרים יהיה מאוד קשה להחזיק מעמד ולתת טיפול ראוי, ובתי האבות לא יוכלו להתמודד עם האגרות

חני שר:  התעריפים של משרד הרווחה הם הרבה יותר מהתעריפים של משרד הבריאות על כמעט אותו טיפול

חני שר:  אנחנו לא נוכל לממש את 250 המכסות שהוקצו לנו אם לא יהיה פטור מאגרה

משה גפני: אילו מקרים מגיעים אליכם למשרד הרווחה? שהם תחת אחריותכם?     

חני שר: מדובר בדרך כלל באנשים חסרי עורף משפחתי; אנשים עם בעיות נפשיות, שכבר לא יכולים לקבל מענה משירותי בריאות הנפש

חני שר:  הם מופנים אלינו, מקבלים מענה מאיתנו - - -     

משה גפני: ואתם משלמים פחות ממה שמשרד הבריאות משלם

חני שר: התעריף שלנו הוא כבר סיפור אחר, אבל התעריף שאנחנו משלמים היום נמוך ממשרד הבריאות

משה גפני: למה?     

חני שר: זה מה שנקבע

חני שר:  כרגע אנחנו נמצאים בתהליכים לבדיקת המודל התעריפי

משה גפני: למה זה קרה?     

חני שר: כי בעבר הרחוק, הדיירים שהיו מגיעים למוסדות משרד הרווחה היו הרבה יותר עצמאיים מבחינה תפקודית

חני שר:  היום רובם נשארים בקהילה, ומגיעים כשהם כבר קרוב לסיעודיים

פרדי סלומון: רציתי להוסיף שעל הקו הרצף בין המטפל שמגיע לסיעוד לבין המטפל שנמצא במוסד, המטופל בבית – זה הבית שלו, והמטופל במוסד סיעודי – המוסד זה הבית שלו

פרדי סלומון:  צריך להתייחס אל שניהם אותו הדבר

משה גפני: ינון, אני רוצה להגיד לך מה היה עד עכשיו

משה גפני:  אני עושה את דיון המעקב ודיברנו על העניין הזה

משה גפני:  ברור לכל הדעות עד עכשיו שהעסק הזה יקרוס

משה גפני:  אני לא מדבר על הטיפול בבית, ששם אפשר להביא עובד זר ולא לשלם את האגרה

משה גפני:  במוסדות הללו לא יוכלו להחזיק את העובדים האלה; הם יחזרו לנפאל ולמקומות האחרים מהם הם באים

משה גפני:  משרד הרווחה לא יקלוט, משרד הבריאות לא יוכל להחזיק, והתוצאה תהיה שאמנם תהיה אגרה, אבל לא יהיה מי שישלם אותה; לא יהיה על מה, מכיוון שלא יהיו עובדים

משה גפני:  אנחנו גם אנשים דתיים, אז אני רוצה להגיד לך: כיבוד האב והאם בעניין הזה הוא חד-משמעי: אנחנו פשוט מזניחים את ההורים, את הסבא, את הסבתא, את האבא, את האמא

משה גפני:  זה דבר שהוא כמעט כתם על החברה

ינון אזולאי: בדרך כלל בדיון המשך יש איזה שהוא שינוי מהדיון הקודם

ינון אזולאי:  אם אנחנו לא מתכנסים לידי החלטה – יבואו וימשכו אותנו בכל פעם

ינון אזולאי:  עדיין חסרות כ-8,000 ידיים עובדות בסיעוד; זו פגיעה בהורים שלנו, בכל הציבור המבוגר ובבתי האבות, שיקרסו

ינון אזולאי:  אתמול שר הרווחה דיבר איתי, והוא מכיר את הצורך והחשיבות בעניין הזה

ינון אזולאי:  הגיע הזמן לגמור עם זה, צריכים לבוא ולקבל את הפטור הזה

רום בר-אב: אני רום בר-אב מאגף התקציבים במשרד האוצר

רום בר-אב:  אני אשמח אם משרד הבריאות יוכלו לדייק לגבי שני נתונים שנאמרו פה: א', האם הם יוכלו להתייחס לגבי איך הם מעריכים את היקף המחסור בעובדים? נאמר פה איזה שהוא מספר ואשמח אם אתם תוכלו להגיד

רום בר-אב:  ב', האם להבנתכם קיים איזה שהוא פער בין המימון שניתן לעובד עזר לבין העלות בפועל שנדרשת היום בעבור עובד זר? אם קיים כזה פער – האם אתם יודעים להעריך על כמה הוא עומד?     

אביתר וייס: אביתר מאגף התקציבים במשרד הבריאות

אביתר וייס:  הרכיב עצמו של העובד הזר בתעריף אמור להספיק לעובד זר שמקבל שכר מינימום בתוספת של האגרה והוצאות נוספות, אבל מצד שני, צריך לקחת בחשבון שזה חלק מתעריף כולל של האשפוז, שהוא כולל עוד הרבה דברים

אביתר וייס:  כמו שפרדי אמר, יש תהליך גדול של הרבה ועדות שבוחנות את כל האשפוז הסיעודי, גם את הרגולציה והדרישות וגם את התעריף

משה גפני: מה ביקשת לדעת?     

רום בר-אב: האם יש פער בעלויות המימון, בין המימון שניתן לעובד עזר לבין העלות בפועל?     

אביתר וייס: אין פער ברכיב עצמו של העובד, אבל זה חלק מתעריף יותר גדול

משה גפני: מה שמשלמים על העובד זו ההוצאה שניתנת לעבודה הזו? אין פערים בכלל?      

אביתר וייס: על הרכיב הזה

אביתר וייס:  הקוד כולל שכר מינימום על 182 שעות, זהו

אביתר וייס:   << אורח >> \\העלות בקוד של כוח עזר היא בערך 8,400 ₪

חיים כץ: עלות מעביד לשכר מינימום

חיים כץ:  בלי אגרות, בלי מגורים, בלי שום דבר

אביתר וייס: אבל על עובד זר אין לך את ה-30% הנוספים שיש לך על ישראלי

חיים כץ: אתה עושה הפרשות סוציאליות

משה גפני: אנחנו מדברים על עובד זר שצריך לשלם עליו גם אגרה

משה גפני:  אני מבקש, האם אתה יכול לפרט בעניין הזה? בסופו של דבר, כמה כסף המנהל של מוסד סיעודי מקבל, וכמה כסף הוא צריך להוציא? כולל האגרה, זה חלק מההוצאה

אביתר וייס: הרכיב של עובד כוח העזר הוא בסביבות 8,400 ₪, שלהערכתנו זה סכום שהוא מספיק לעובד זר שמקבל שכר מינימום, וכן לעלויות נוספות, כשאנחנו יודעים שיש הוצאות נוספות שיש למוסדות, כמו לינה

משה גפני: כמה מתוך זה מהווה האגרה?     

אביתר וייס: האגרה היא בסביבות 800 ₪ לחודש

רום בר-אב: האגרה היא 7,810 ₪ בשנה

משה גפני: אז יש פער או שאין פער?     

אביתר וייס: ברכיב הספציפי הזה של כוח העזר, ממה שאני מבין – אין

משה גפני: ההוצאה היא גבוהה יותר, בגלל שצריך לשלם אגרה, מה שבבית לא צריך לשלם

אביתר וייס: כן, אבל אם השכר הוא 5,000 ₪ והאגרה היא 800 ₪ – יש עדיין מרווח לעלויות נוספות של מעסיק

משה גפני: הבנתי

משה גפני:  יש מישהו שיכול להוסיף בעניין?     

שרונה ארליך עמיחי: כן

שרונה ארליך עמיחי:  עובדי כוח האדם במכרז של משרד הבריאות, שרוב הדיירים במוסדות הם במכרז שלו, מדבר על שכר מינימום, שהוא 29

שרונה ארליך עמיחי: 12 ₪ לשעה

שרונה ארליך עמיחי:  אם אנחנו לוקחים את האגרה השנתית ומחלקים אותה ל-182 השעות שאנחנו צריכים לתת לעובד – זו תוספת של 4 ₪ בשעה לעובד

משה גפני: מה שאת טוענת זה שההוצאות הן גבוהות יותר מההכנסות?      

שרונה ארליך עמיחי: נכון

משה גפני: בכמה הן יותר גבוהות?     

שרונה ארליך עמיחי: ב-4 ₪ לשעת עובד, רק מהאגרה

שרונה ארליך עמיחי:  אנחנו מחויבים לתת להם מגורים: דירה, חשמל, מים, ארנונה, כל הדברים האלה, וביטוח רפואי

שרונה ארליך עמיחי:  מותר לקזז מהם, אבל הקיזוז הוא בערך 30% ממה שבאמת עולה לנו

שרונה ארליך עמיחי:  אנחנו מוגבלים בכמות שאפשר לקזז מהעובד

משה גפני: והוצאות נוספות, כמו לינה ודברים מהסוג הזה

משה גפני:  כן, בבקשה

פרדי סלומון: מבחינת המספרים, אנחנו מדברים על שוק של בערך 8,200 מטפלים, לפי מכרז הקודים אותו אנחנו מחשבים

פרדי סלומון:  לוקחים בחשבון שהמטפלים עובדים לפחות משרה וחצי, כי מדובר על שכר מינימום, וכדי להגיע לשכר ראוי לפחות יש אנשים שעושים הרבה יותר; אני לא רוצה לדבר על זה כאן

פרדי סלומון:  אנחנו מגיעים לפער של קרוב לכ-2,300 מטפלים; נחי הציג משהו כמו 3,000, אנחנו לא רחוקים אחד מהשני

פרדי סלומון:      אנחנו בסוף משלמים למוסדות תעריף יום אשפוז כולל

פרדי סלומון:  התעריף הזה כולל הכל, הוא מתוח מאוד וקשה להם לשרוד איתו

משה גפני: רום שאל האם יש פער בין מה שמשלמים - - -     

פרדי סלומון: אנחנו משלמים למוסד לא תעריף על המטפלים, אלא על יום אשפוז

פרדי סלומון:  תעריף יום האשפוז הכולל מתוח מאוד - - -     

משה גפני: לא כל כך מבינים מה זה מתוח

משה גפני:  כשאני מקבל 100 ₪ ומוציא 100 ₪ , או כשאני מקבל 100 ₪ ומוציא 120 ₪? הם טוענים שמה שהם מקבלים לא מכסה את ההוצאות, ולכן הם ישלחו את העובדים הזרים בחזרה

פרדי סלומון: 	אנחנו יושבים על המדוכה של המודל התעריפי הנכון למיסוד הסיעודי כבר כמה שנים

משה גפני: ומה המצב?      

פרדי סלומון: לפי התעריפים של משרד הבריאות, אנחנו אמורים לתת גם מענה וזה כלול

פרדי סלומון:  אבל אם אתה מסתכל היום על המשק ועל ההתייקרויות שיש – לא סתם ביקשנו מהאוצר במשך שנה שלמה לשבת ולבנות מודל תעריפי חדש יחד איתם

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  בבקשה

רום בר-אב: כפי שנאמר על ידי נציגי משרד הבריאות, גם המספרים שהוזכרו פה על ידי הנציגים לא מזכירים גם ניכויים שאפשר לעשות מאותם העובדים הזרים

שרונה ארליך עמיחי: אני ציינתי

רום בר-אב: אז אפשר להסתכל על המספרים ביחד, זה מתכנס לדברים קצת אחרים

רום בר-אב:  לאור הדברים שנאמרו על ידי נציגי משרד הבריאות ולאור הצוות שפועל היום, שבוחן את מכרז הקודים ועוסק גם בעלויות וברגולציה, ואני מבין שגם נציגי המוסדות חברים בו, אנחנו חושבים שככל שיש טענה שאכן קיים פער בעלויות, שגם הטענה הזו היא לא ברורה – המקום לדון בה הוא הצוות הזה, שנציגי המוסדות חברים בו

רום בר-אב:  ככל שנטען שיש בעיה עם העלות – צריך לבחון את זה בצורה מעמיקה

משה גפני: אז תן פטור עד אז

רום בר-אב: בנוסף לכך, אני גם מבין שאותו צוות עוסק בגיבוש של מסלולי פיתוח וקידום עבור עובדי כוח עזר, כדי להגדיל את אטרקטיביות המקצוע ולמשוך עובדים מקומיים

רום בר-אב:  לכן, אנחנו חושבים שהמקום הנכון לבחון את הנושא הזה הוא בצוות - - -     

ינון אזולאי: למה אתה חושב שעכשיו פתאום יצליחו להביא עובדים מקומיים, אם עד עכשיו לא הצליחו? הרי היה ניסיון בקורונה, ולא הצליחו

ינון אזולאי:  איזה נס אתה חושב שיקרה לך? אגב, אני מאמין בניסים, אבל נראה לי שהניסים האלה גם הם ניסו את עצמם

משה גפני: הם לא מאמינים בניסים – הם מאמינים בכסף

רום בר-אב: אני חושב שגורמי המקצוע במשרד הבריאות הם גורמי מקצוע מצוינים

רום בר-אב:  הם עכשיו מכנסים צוות שבוחן בדיוק - - -     

ינון אזולאי: אתה שמעת שאמרתי משהו אחר?     

רום בר-אב: לא

ינון אזולאי: ואלה שהיו לפני זה – הם לא היו מקצועיים?         

משה גפני: אני בעד גורמי המקצוע במשרד הבריאות; אפשר לסמוך עליהם והכל בסדר, ובתנאי שבינתיים תתנו פטור מהאגרה, עד שהנושא הזה ייבדק

משה גפני:  אי אפשר להמשיך כך

משה גפני:  העמדה שלנו היא ברורה; היא נאמרה גם בישיבה הקודמת ונאמרת עכשיו

משה גפני:  אנחנו יודעים לשמוע את מה שהאנשים אומרים

משה גפני:  אנחנו דנים פה על כסף כל הזמן

משה גפני:  זה שאתם לא רוצים לתת את הכסף ולהפסיד את הכסף של האגרה – מובן

משה גפני:  אנחנו לא מסכימים לזה

משה גפני:  אנחנו רוצים שאנשי המקצוע יעשו את העבודה; הם כבר הרבה שנים עושים את העבודה

משה גפני:  לא יהיו עובדים

משה גפני:  אמר חבר הכנסת ינון אזולאי: מה יקרה עכשיו? הכל יתרסק? מה נעשה עם ההורים שלנו? אם אתה סומך על גורמי המקצוע במשרד הבריאות – בינתיים תן פטור

משה גפני:       בבקשה, חברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: תודה רבה

מירב כהן:  קודם כל, תודה שאתה מקיים כבר דיון שני בנושא הזה; זה נושא מאוד חשוב

מירב כהן:  בזמנו, אני העברתי את אותה החלטת הממשלה המדוברת על הבאת עובדים זרים לתחום המוסדות

מירב כהן:  בהתחלה, בכלל היה אסור להעסיק עובדים זרים במוסדות, אלא רק בבתים

מירב כהן:  ההחלטה הזו התקבלה כיוון שהיה ברור שיש מצוקה אדירה של כוח אדם במוסדות

מירב כהן:  אני זוכרת שבזמנו היה מדובר על חוסר בסדר גודל של כ-6,000 עובדים

מירב כהן:  היו המון בעיות בירוקרטיות עם היישום של ההחלטה הזו; הערימו קשיים מכל כיוון אפשרי, ועד היום היא לא יושמה במלואה

מירב כהן:       אני, באופן אישי, לא מאמינה שישראלים רבים יבחרו בתחום הסיעוד

מירב כהן:  ניסו כל מיני דברים ולא הצליחו, צריך להגיד את זה עם יד על הלב

מירב כהן:  יתרה מזאת, במשרד הרווחה היה צוות בין-משרדי שבנה מסקנות שבאמצעותן אפשר לעודד ישראלים לבחור בתחום הסיעוד, כמו, למשל, הכשרות; להפוך את זה לתחום פארא-רפואי, להפוך את התחום להרבה יותר אטרקטיבי

מירב כהן:  אבל לא תקצבו את זה

מירב כהן:  זאת אומרת, מה עושה פה הממשלה? מצד אחד, היא לא מתקצבת את המהלכים שאמורים לעודד ישראלים לבחור בתחום הסיעוד, ומצד שני, היא לא מאפשרת לנו להביא עובדים זרים לתחום הסיעוד

מירב כהן:  אז עם מה נשארנו? עם כלום

מירב כהן:  אם לשיטתם מה שנכון לעשות זה להביא ישראלים – לכו עם זה עד הסוף, תתקצבו את המסקנות של הועדה הבין-משרדית ונראה אם זה עובד או לא

מירב כהן:  אבל אי אפשר לא לעשות את זה ולא לעשות את זה

מירב כהן:  המציאות בשטח היא קשה; אין מי שיחתל, שיאכיל ושיקלח

משה גפני: רום, יש לך תשובה על מה שהיא אומרת?     

רום בר-אב: אני לא מכיר

מירב כהן: בזמנו, זה היה צוות שניר קידר ואחרים ריכזו, עם מסקנות מאוד יפות

מירב כהן:  אני אישית חייבת להגיד, עם יד על הלב, שגם אם יעשו את הדברים האלה – לא הרבה ישראלים ילכו לתחום הסיעוד

מירב כהן:  אבל בואו ננסה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אלון שוסטר, בבקשה

אלון שוסטר: באופן מפתיע – אני אמשיך את הקו

אלון שוסטר:  אני בא כרגע מדיון בוועדה אחרת, על עובדים זרים בחקלאות

אלון שוסטר:  יש פליאה דמוגרפית שצריך לשים אותה על השולחן

משה גפני: איפה היה דיון בעובדים זרים בחקלאות?     

אלון שוסטר: בוועדה לעובדים זרים

מירב כהן: נפלט לו חקלאות כי הוא רגיל להיות שר החקלאות; זה יצא לו בבלתי מודע

משה גפני: בוועדה לעובדים זרים אני מתכוון להעביר גם את הנושא הזה, שנדון פה

משה גפני:  אני אמרתי לאליהו רביבו, שעומד בראשות הוועדה והוא חבר בוועדת הכספים, את הפרטים של כל מה שנאמר פה

משה גפני:  אני מבקש שאנחנו נסיים את התהליך של הפטור מאגרה, שנוגע לוועדת הכספים

אלון שוסטר: אני רוצה לומר הערת-על: יש פליאה שאני מבין אותה

אלון שוסטר:  מי שיושב למעלה, באגפים האסטרטגיים במשרדים השונים, בעיקר המתכננים למיניהם, אומר לעצמו: "רגע, זו מדינה שיש בה פריון עצום ומבורך, בניגוד למקומות אחרים, בעיקר באירופה

אלון שוסטר:  כנראה שלא צריך הגירת עבודה, משום שיש לנו את זה בפנים"

אלון שוסטר:  מסתבר שהישראלים דוברי כל השפות לא רוצים לעבוד בחלק גדול מעבודות הכפיים

אלון שוסטר:  אפשר לנסות לעודד ולסבסד

אלון שוסטר:  זה בסדר, אני לא נגד, אבל אי אפשר להשאיר אותנו, את האחים, את ההורים ואת הסבים שלנו מחוסרי פתרון

אלון שוסטר:  לכן, יש להמשיך את הוראת השעה, עד שיימצא פתרון אחר

משה גפני: אני מבקש בשם כל חברי הוועדה, גם מהדיון הקודם וגם מעכשיו, לתת פטור מאגרה באופן זמני; אחרת המוסדות הסיעודיים לא ישרדו

מירב כהן: ישר כוח, אני מסכימה

משה גפני: זה לא הולך להמשיך כך

משה גפני:  אתם יכולים להחליט מה שאתם רוצים, הרי אתם עצמאיים, אגף התקציבים

משה גפני:  אתם אמורים לבוא לפה בימים הקרובים עם תקציב מדינה

משה גפני:  אנחנו לא נסכים לדבר הזה

משה גפני:  אנחנו לא נסכים שההורים שלנו, הסבים והסבתות יפגעו

משה גפני:  אני מבין שמשרד האוצר עשה כך בהרבה דברים שבסופו של דבר הייתה החלטה של לתת פטור, כמו בהיטל של עובדים זרים בחקלאות

משה גפני:  הייתם נגד; הסברתם למה ישראלים יכולים לעבוד בחקלאות

משה גפני:  כשאמרנו: "אבל אין אף אחד שהולך לזה" – אותו הדבר בסיעוד

משה גפני:  ובסיעוד הביתי כן נותנים את הפטור מאגרה

משה גפני:      אתה אומר שאתה רוצה את הוועדה המקצועית? מקובל עליי; אני בעד ועדה מקצועית, אבל עד אז שיהיה פטור מאגרה באופן זמני, בהוראת שעה

משה גפני:  אם אתם תישארו בעמדה שלכם, כמו שלפעמים אתם נוהגים, אתם תבואו לכאן עם תקציב מדינה, ואני לא מתכוון להיות אדיש לאי-החלטה שלכם

משה גפני:  לכן אני מבקש תשובה בתוך חמישה ימים: מה אתם הולכים לעשות על הוראת שעה? לקבל את עמדת הוועדה כשהם יסיימו את עבודתם, אבל עד אז – פטור מאגרות

חיים כץ: יש מוסדות שיש להם עד ה-27 למרץ, בעוד כשבוע, לשלם את האגרות או לשחרר את הנפאלים

משה גפני: אני לא הממשלה – אני הכנסת

משה גפני:  אני יכול לומר להם שזו העמדה שלנו, אבל אני לא יכול להכריח אותם; אין לי כלים לדבר הזה

משה גפני:  הם צריכים אותנו, כשהם יבואו לפה עם תקציב מדינה

משה גפני:  אני מקווה שעד אז הבעיה תיפתר בהוראת שעה

מירב כהן: אגב, כבוד היושב-ראש, אולי נכון גם לכרוך את הדברים

מירב כהן:  קודם כל, אני מאוד מסכימה עם מה שאתה אומר, וזה הדבר הנכון והאחראי לעשות

מירב כהן:  באותה הנשימה, שווה שיציגו גם מה קורה עם יישום המסקנות למשיכת ישראלים לתחום

מירב כהן:  אפשר לבנות תכנית ארוכת טווח

משה גפני: היא צודקת

משה גפני:  אני מבקש שתבדוק את העניין הזה, אחרת זה נראה שמשרדי הממשלה, במקרה הזה משרד האוצר, לועגים לאינטליגנציה של חברי הכנסת

משה גפני:  אם אתם רוצים שיבואו עובדים ישראלים – למה אתם לא מקבלים את מה שחברת הכנסת מירב כהן אומרת? אלא אם כן תבוא עם תשובה ותגיד שזה מיושם

משה גפני:  לדעתי, אתם רק רוצים לחסוך כסף

משה גפני:  במקרה הזה, החיסכון פה הוא דבר רע

אלון שוסטר: זו הגדרה יפה לחיסכון מן השטן

אלון שוסטר:  ההתנהגות הרעה

משה גפני: אני מבקש תשובה תוך חמישה ימים, גם בנושא הזה

משה גפני:  תודה רבה, הישיבה נעולה