הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 9, 2023-03-20 00:00

אליהו דלל: שלום וברכה, סגנית השר, חברתי מיכל מרים

אליהו דלל:  אנחנו היום מקיימים את הישיבה הזאת יחד עם סגנית שר האוצר, כי מאוד חשוב, לי לפחות, וגם לחברי הוועדה לזכויות הילד, שמשרד האוצר, לא רוצה להגיד יפנים, אבל שיביא בחשבון שהילדים שלנו הם העתיד של המדינה

אליהו דלל:  וצריך לדאוג לילדים האלה, כי כל השקעה בשקל לילד שנמצא במצוקה, זו בעצם השקעה, ואנחנו נראה את הפרי שלה בהמשך

אליהו דלל:  כי ילדים שחס וחלילה ילכו למקומות אחרים, אנחנו מוציאים כסף לשווא בהמשך

אליהו דלל:       אנחנו קיימנו פה דיונים בהרבה מאוד נושאים, ומהמוגנות ברשת ובנושא העוני, ובנושאים נוספים, ובסוף בסוף הכול התרכז לכסף

אליהו דלל:  ואני יודע שהשמיכה קצרה, אבל אנחנו לא מדברים פה על הרבה כסף

אליהו דלל:  אנחנו מדברים פה על תשומת לב וליצור גם את התשתית במקומות מסוימים, כדי שמשרד האוצר יבין

אליהו דלל:  ואני יודע שיש הרבה מאוד צרכים, אני מכיר מכל הוועדות, ועדות הכספים וועדות הכלכלה, ומדברים על הרבה מאוד דברים

אליהו דלל:  אבל אני רואה את המצוקות הקטנות, ואני חושב שיש לנו לא מעט דברים שבאמת יחסית בכסף קטן, עם תשומת לב

אליהו דלל:       מה זה כסף קטן? עשרות מיליונים זה כסף קטן למקומות מסוימים, וצריך את הרגישות הזאת ואת ההשקעה הזאת, כדי שבאמת נעשה את העבודה שלנו לטובת ילדי ישראל

אליהו דלל:  ובלי שום קשר כרגע אם הילדים האלה נמצאים בפריפריה או במרכז

אליהו דלל:  כי כשיש נושא של עבריינות – היא בכל מקום

אליהו דלל:  כשיש נושא של אובדנות – הכי בכל מקום

אליהו דלל:  ולכן מאוד חשוב לנו, ואני מכיר אותך, מיכל, את יושבת לפניי, ואני יודע כמה את קשובה וכמה יש לך היכולות

אליהו דלל:  ואת המסר של הישיבה פה אני מבקש להעביר גם לסמוטריץ'

אליהו דלל:  אני חושב שהוא שר אוצר, אני מכיר אותו כי הוא היה שר התחבורה ועבדתי איתו

אליהו דלל:  הוא בעל תודעת שירות והוא יודע להקשיב, והוא גם מבין עניין והוא תכליתי

אליהו דלל:  אז הבקשה שלי היא באמת להתייחס לדברים שקשורים לילדי ישראל

אליהו דלל:      כשאני מסתכל בוועדה שהקמת בנושא העוני, דוח העוני, שקרוב ל-30% מילדי ישראל, והכול אומנם יחסי, אבל עדיין ישנם ילדים עניים במדינת ישראל בשנת ה-75 שלה, בשנת 2023, זה פשוט לא הגיוני

אליהו דלל:  דרך אגב, יש גם הרבה מאוד זכויות, ולא תמיד הילדים, או המשפחות, מכירים את הזכויות, כי אין נגישות לדברים

אליהו דלל:  אז אני אפסיק פה, כי אני יכול לדבר עוד

אליהו דלל:  נרצה לשמוע אותך, ותודה שבאת

אליהו דלל:  אני מאוד מעריך את זה

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת לומר שאני מעט מאוכזבת, כי הגעתי מפה, מהוועידה, ועידת ישראל הראשונה לזכויות אנשים עם מוגבלות, הייתה בתל אביב

מיכל מרים וולדיגר:  ולצערי הרב, האופוזיציה החרימה אותנו

דבורה ביטון: לא החרימה, לא הזמינו אותנו

דבורה ביטון:  בואי תדייקי

דבורה ביטון:  אני מובילה את המוגבלויות, ולדאבוני קיבלתי הודעה ביום חמישי בערב

דבורה ביטון:  אז הם החרימו אותנו, אבל אנחנו נילחם לוועדות

דבורה ביטון:  אנחנו כאן בנושאים מאוד חשובים

דבורה ביטון:  לבוא ולמתג את האופוזיציה שאנחנו מחרימים במוגבלויות, אני רוצה להזכיר מי העביר את החוקים האמיתיים

דבורה ביטון:  אני מאוד מכבדת את חברת הכנסת הסגנית

אליהו דלל: יש לי בקשה

אליהו דלל:  לא תמיד יש לנו פה ההזדמנות שיש פה סגנית שר, שהארנק אצלה

אליהו דלל:  בואו נעשה את הדיון בצורה מסודרת ומכבדת

אליהו דלל:  תודה

מיכל מרים וולדיגר: כשאני ישבתי מול הבמה, שמעתי את הנציב דן רשל, שמעתי את המנחה, מה הם אמרו, וזה מה שאני מביאה פה

מיכל מרים וולדיגר:  אז זה המצב וזה מה שראיתי במו עיניי

מיכל מרים וולדיגר:       בכל מקרה, הנושא של מערכת בריאות הנפש לילדים ונוער במדינת ישראל, לדאבוני הרב, היא לא טובה, במקרה הטוב, אני עוד אופטימית

מיכל מרים וולדיגר:  היא מורעבת, המחסור הוא רב על מה שניתן

מיכל מרים וולדיגר:  מאשפוזים, שגם האשפוזים עצמם הם לא משהו שאנחנו יכולים להיות גאים בהם, למרות שאני חייבת לומר שהצוותים בתוך בתי החולים באמת מסורים, והם נותנים את הלב ואת הנשמה

מיכל מרים וולדיגר:  אבל זה לא מספיק

מיכל מרים וולדיגר:  כשיוצאים מבית החולים, יוצאים לריק אחד גדול, כלומר ממאה קמ"ש לאפס

מיכל מרים וולדיגר:  אין שום מסגרת, מעטפת, המצב באמת לא טוב

מיכל מרים וולדיגר:  אני חייבת לומר לגבי הממשלה הקודמת שיצאה

מיכל מרים וולדיגר:  היא אכן הקציבה תקציב לתחום של בריאות הנפש, ובפרט לילדים ונוער, בהחלט

מיכל מרים וולדיגר:  ויחד עם זה, אנחנו עכשיו בתקציב הנוכחי נגדיל ונרחיב את התקציבים, כמובן בשיתוף פעולה מלא עם משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד הרווחה, עם כל המשרדים הרלוונטיים

מיכל מרים וולדיגר:      אני אגיד את הנקודות החשובות והרלוונטיות מה נעשה ממש בתקופה האחרונה ומה ייעשה בתקופה הקרובה, תוך ראיה ארוכת טווח של מענים

מיכל מרים וולדיגר:      בהחלט, התקציב, כמו שאמרתי, נרחיב אותו גם בתחומים שאנחנו הולכים לפרט, וגם בתחומים נוספים שיקלו ככל האפשר על המשפחות ועל הילדים והנוער זקוקים כל כך לעזרה הזאת

מיכל מרים וולדיגר:      אז תוקצבה תוכנית לטובת הקמת מרכזים להתערבות במשבר לילדים ומתבגרים

מיכל מרים וולדיגר:  זו תוכנית שנעשתה בתיאום עם איגוד הפסיכיאטריה של הילד והמתבגר

מיכל מרים וולדיגר:  לשם הקצאת מרכזים, משרד הבריאות הקצה 39,600,000 ש"ח, במסגרת מבחני תמיכה לבתי החולים בפריסה של שלוש שנים, החל ב-2022, חלק מהכסף כבר הועבר

מיכל מרים וולדיגר:  במסגרת התקציב הזה יוקמו 11 מרכזים בבתי החולים, העמק, רמב"ם, יחד עם כרמל, שלוותה, תל השומר, הגיע יחד עם שניידר, נס ציונה, איתנים, הדסה וסורוקה

מיכל מרים וולדיגר:       המרכזים האלה ישבו בסמוך לבית החולים, אבל בעצם הם יותר לקהל, לקהילה, שיגיעו, יקבלו את הטיפול וילכו חזרה

מיכל מרים וולדיגר:  כל מרכז יקבל 3,600,000 ש"ח, שיהיו פרושים על פני שלוש שנים

מיכל מרים וולדיגר:  כאשר בשנת 2022 שסיימנו זה עתה, הוקצו 1,800,000 ש"ח לכל בית חולים

מיכל מרים וולדיגר:  אחרי שתהיה התוכנית המפורטת של כל בית חולים להקמת המרכז, בתי החולים עצמם אמורים להקצות שלושה פסיכיאטרים לכל מרכז, פלוס תגבור של פסיכולוגים, מלגות נוספות למתמחים פסיכולוגים שירצו להצטרף למרכזים האלה בהחלט יינתנו

מיכל מרים וולדיגר:  יש רצון עז לפתח את המרכזים האלה

מיכל מרים וולדיגר:  חלקם כבר פועלים בהיקף כזה או אחר, נדמה לי תשעה מתוך ה-11, מתוך תקווה שהאחרון שביניהם, המועד האחרון שיפתחו אותו ויפעילו אותו הוא יוני 2023

מיכל מרים וולדיגר:  אז זה מענה אחד

מיכל מרים וולדיגר:      מענה נוסף שגם אליו התייחסנו הוא מבחן תמיכה לצורך קיצור תורים

מיכל מרים וולדיגר:  כולנו יודעים מה המצב

מיכל מרים וולדיגר:  המצב הוא באמת על הפנים

מיכל מרים וולדיגר:  כדי לקבל היום פסיכיאטר לילדים ונוער, במקרה הטוב זה כמה חודשים, במקרה הרע זה יותר מכך

מיכל מרים וולדיגר:  וגם על טיפולים פסיכותרפיים, פשוט אין

מיכל מרים וולדיגר:  אז בהחלט יש מבחני תמיכה שניתנו

מיכל מרים וולדיגר:  גם בתקציב של 2022, גם בתקציב הזה יינתנו יותר

מיכל מרים וולדיגר:  כשאני אומרת מבחני תמיכה, הם בבסיס התקציב, כלומר, מה שניתן ניתן, עכשיו מוסיפים מעבר לכך גם בתקציב הנוכחי

מיכל מרים וולדיגר:      לדוגמה, בתים מאזנים, אתם מכירים את זה

מיכל מרים וולדיגר:  השאיפה שלנו שיהיו 150 בתים מאזנים עד סוף 2025, אבל תקווה שאני מקווה שנצליח להגשים אותה

מיכל מרים וולדיגר:  לא לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  לצערי הרב, אני מכירה בית מאזן אחד לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו בהחלט נשים דגש שייפתחו בתים לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  זה דגש מיוחד עם תקציב מיוחד, אבל הוא חלק מהפתיחה של בתים מאזנים

עדית סרגוסטי: מבחני תמיכה לקיצור תורים, יהיה מבחן תמיכה ייעודי לילדים ונוער?     

מיכל מרים וולדיגר: לא שידוע לי

מיכל מרים וולדיגר:  יש המבחן מהשנה שעברה, אנחנו נעשה מבחן חדש ב-2023

מיכל מרים וולדיגר:  לא ידוע לי היום, אבל ככל שידוע לי אין ייעודי לילדים ונוער, אבל אני בהחלט אבדוק אם יהיה אפשר לעשות את זה ייעודי לילדים ונוער

עדית סרגוסטי: כמה כסף יוקצה למבחן התמיכה הזה?     

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו התקציב, ממש בימים אלו אנחנו יושבים על זה

מיכל מרים וולדיגר:  כמובן שזה יגיע אחר כך גם לכנסת, וגם בכנסת, בוועדות הספציפיות ישבו על זה וידונו בזה

מיכל מרים וולדיגר:  אבל בהחלט יש הגדלה של התקציב בעשרות מיליוני שקלים

אריה מונק: קיצור תורים בקהילה או בבתי החולים?     

מיכל מרים וולדיגר: בקהילה, בהחלט

מיכל מרים וולדיגר:  בתוף קיצור התורים יש סעיפים

מיכל מרים וולדיגר:  אז א' זה בתים מאזנים, עם דגש על בתים מאזנים לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  יש הנושא של אשפוזים ביתיים, שגם נמצאים בתקציב הזה, וגם צוותי משבר, שכולל גם צוותי משבר לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  דרך קופות החולים

מיכל מרים וולדיגר:  מבחני תמיכה זה לקופות החולים

מיכל מרים וולדיגר:  אז כל מבחני התמיכה האלה צפויים לגדול, כמו שאמרתי, בעשרות מיליוני שקלים נוספים במסגרת התקציב הקרוב, תוך תקווה שזה יאפשר מענה רחב יותר למתמודדי נפש, ובפרט לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:       עוד תחום שבהחלט שמו עליו דגש הוא התחום של הפרעות אכילה

מיכל מרים וולדיגר:  במסגרת זו הוקצו 23,500,00 ש"ח בשנת 2022 לטובת מבחני תמיכה לקופות החולים להרחבת המענים הקהילתיים לטיפול בהפרעות אכילה

מיכל מרים וולדיגר:  כמו כן, ניתנה תוספת של יותר משלושים מיטות לטיפול בהפרעות אכילה, מרביתן במחלקות לטיפול בילדים ונוער, והוקצו תקנים לטובת פתיחת ארבעים עמדות חדשות לטיפולי יום בהפרעות אכילה בפרישה ארצית רחבה

מיכל מרים וולדיגר:  את כל הדברים האלה שאמרתי, בשנת 2023 לא רק שנמשיך, אלא אף נגדיל את התקציב שמוקצה לכך

מיכל מרים וולדיגר:      דבר נוסף שהוא מאוד חשוב

מיכל מרים וולדיגר:  זה נחמד שניתן תקנים, אבל צריך כוח אדם

מיכל מרים וולדיגר:  וכוח אדם מאוד מאוד חסר

מיכל מרים וולדיגר:  אז חלק מהתוכניות המאוד בוערות אצלנו הוא להרחיב את היקף הסטודנטים שלומדים רפואה בארץ

מיכל מרים וולדיגר:  תוכנית רחבה שבעזרת השם נצליח להוציא אותה מהכוח אל הפועל

מיכל מרים וולדיגר:  תוכנית נוספת נקראת "אופקים", שעוזרת לממן סטודנטים שילמדו בחו"ל

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו רוצים לפתוח גם בארץ, אבל זה לוקח זמן, אז בינתיים שילמדו בחו"ל, במקומות שאנחנו יודעים שהם מקומות טובים, איכותיים, שבהחלט יסייעו בחוסר שקיים לנו כיום במדינת ישראל

מיכל מרים וולדיגר:  כמובן, כשהם יצאו לחו"ל ייתנו להם הלוואות למימון, והם מתחייבים כשהם חוזרים לארץ להתמחות בתחומים שהם אותם מקצועות במצוקה, שכוללים גם פסיכיאטריה, ובוודאי פסיכיאטריה לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:       אנחנו עוד עובדים על אחיות מומחיות לתחום הפסיכיאטריה

מיכל מרים וולדיגר:  שוב, מפני שכרגע המצב הוא שחסר כוח אדם, אנחנו רוצים להוריד את המסה מהפסיכיאטרים הקיימים, להעביר את זה לאחיות מוסמכות שידעו לתת מענה וסמכויות שקשורות כרגע היום רק לפסיכיאטר, כך שזה מפנה את זמנם של הפסיכיאטרים לראות יותר ויותר מטופלים, בוודאי, שוב, ילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  אז גם אחיות מומחיות מוסמכות

מיכל מרים וולדיגר:  וכן, אנחנו באמת עובדים על הטמעה של הדבר הזה, כלומר, אנחנו נעודד כמה שיותר אחיות ללכת ולהיכנס לתחום הזה, שיבואו וילמדו את תחום הפסיכיאטריה ויוכלו להתמחות בתחום

מיכל מרים וולדיגר:  עוד עובדים גם על עוזר רופא, שיהיו לו הסמכויות לסייע לרופאים המומחים ולהוריד את העומס מעליהם, עד שנכשיר עוד רופאים ואנשי מקצוע בתחום

מיכל מרים וולדיגר:       תחום נוסף שהוקצה הוא פחות משמעותי לילדים ונוער, אבל הוא כן משהו שהקצינו לו תקציבים והוא חשוב

מיכל מרים וולדיגר:  זה מסגרות קהילתיות משקמות

מיכל מרים וולדיגר:  להוציא את החולים הממושכים מבתי החולים למסגרות הרבה יותר מיטיבות ואיכותיות, ובעצם לפנות מקום בבית החולים

מיכל מרים וולדיגר:  כך אנחנו מגדילים את השטח בבית החולים, את הטיפול היותר אינטנסיבי במאושפזים בבתי החולים, כי את כוח האדם אנחנו לא מוציאים

מיכל מרים וולדיגר:  כלומר, מוציאים מיטות אבל לא מורידים מכוח האדם שנמצא בבתי החולים

מיכל מרים וולדיגר:  אז ככה בהחלט נפחית את העומס והצפיפות בבתי החולים באופן משמעותי, ואני ממש מקווה שבזמן הקצר כבר יוצאו מתמודדים

מיכל מרים וולדיגר:  הקהילה הראשונה כבר נפתחה, קהילות נוספות ייפתחו בקרוב, וזה בהחלט ישפר את המצב

אליהו דלל: זה יכלול גם את הפריפריה?     

מיכל מרים וולדיגר:  בהחלט

מיכל מרים וולדיגר:  בבתי החולים הפסיכיאטריים

מיכל מרים וולדיגר:  עוד דבר בהחלטה התחילו בכנסת הקודמת, ושוב, אני מברכת את הממשלה הקודמת על כך, הוקצבה תוכנית ארוכת טווח של שבע שנים לטובת שיפוץ ובינוי בתי החולים לבריאות הנפש

מיכל מרים וולדיגר:  זו תוכנית של שבע שנים, תוספת של 400,000,000 ש"ח, וגם באמצעותה נצליח לשפר את מצב בתי החולים הפסיכיאטריים במדינת ישראל

מיכל מרים וולדיגר:      דבר נוסף, במסגרת התקציב הקרוב יוקצו עשרות מיליוני שקלים לטובת שיפור איכות השירות בבתי החולים לבריאות הנפש

מיכל מרים וולדיגר:  תוך הוספת מאבטחים לצמצום תופעות האלימות, וכן עיבוי מערך החוגים המועברים בבתי החולים לאורך שעות היום, כולל לילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  בנוסף יתוגברו הצוותים בבתי החולים עצמם, נרווח את המחלקות ובהחלט ננסה להקטינן, בהתאם להמלצות ועדת דוח מלמד וכן בראייה כוללת של כל מערך האשפוז לבריאות הנפש

מיכל מרים וולדיגר:       אני אוסיף ואומר עוד שהוקצה תקציב לטובת תוספת מלגות משמעותית להכשרת פסיכולוגים במערכת הציבורית

מיכל מרים וולדיגר:  במסגרת זו גדל ויוגדל מספר המלגות בהיקף של כ-30%

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו נמשיך ונדאג לפסיכולוגים

מיכל מרים וולדיגר:  אני יודעת שיש בעיה עם הפסיכולוגיה הציבורית ותנאי השכר שלהם

מיכל מרים וולדיגר:  גם על כך אנחנו יושבים

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו מקווים מאוד לעשות מתווה שיהיה דומה למתווה של העובדים הסוציאליים

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא יכולה להגיד שזה יקרה מחר, הדרך עוד ארוכה

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו מודעים למאבק שלהם, ואנחנו איתם יחד מקווים לשפר את התנאים

מיכל מרים וולדיגר:       גם במשרד הרווחה תהיה תוספת של תקציב להקמת מרכזים אינטגרטיביים, שזה בהחלט לילדים ונוער, בהיקף של 2,000,000 ש"ח

מיכל מרים וולדיגר:  בנוסף, כמו שאמרתי, נחתם הסכם עם העובדות הסוציאליות בהיקף של למעלה מ-200,000,000 ש"ח, וזה בהחלט יגדיל את היקף כוח האדם שאנחנו כל כך זקוקים לו

מיכל מרים וולדיגר:      נחתם גם הסכם שכר עם הסתדרות המורים, תוך תקווה שזה גם טיפה יאפשר לילדים שהם עוד לא, וברוך השם שלא יהיו, במסגרות שנזקקות למעטפת הרבה יותר רחבה

מיכל מרים וולדיגר:  גם בבתי הספר אנחנו צריכים יותר מורים, יותר קשב, יותר אפשרות לעבוד על כל תלמיד ותלמיד

מיכל מרים וולדיגר:  אז כן, גם שמה ניתנו תוספות שכר

מיכל מרים וולדיגר:      במסגרת התקציב של שנת 2023–2024 אושרה תוספת של 100 פסיכולוגים נוספים בשפ"חים בכל שנה, כלומר בסך הכול 200 תקני פסיכולוגים נוספים, שיאפשר הרחבה משמעותית של השירות הניתן כיום

מיכל מרים וולדיגר:       אנחנו עובדים על הכול במקביל, גם על כוח האדם וגם על התוספות של התקנים

מיכל מרים וולדיגר:  שניהם הולכים יחד, אני מסכימה, אבל העבודה היא מקבילה

מיכל מרים וולדיגר:  גם לדאוג לתוספת כוח אדם, וגם לתקנים הללו

מיכל מרים וולדיגר:      אנחנו גם מעלים את הנושא של יועצות חינוכיות, גם הן יקבלו תוספת של מ-12% ל-18% הגדלה בגמול הייעוד שלהן

מיכל מרים וולדיגר:  הגדלה של 50% ששווי ערך למאות שקלים תוספת בחודש

מיכל מרים וולדיגר:  גם הם מאוד חשובים לרווחתו של התלמיד

מיכל מרים וולדיגר:       יש לנו תוספות רבות, באמת, אנחנו עובדים על זה במלוא המרץ

מיכל מרים וולדיגר:  אני חייבת לומר לכם לסיום

מיכל מרים וולדיגר:  אני הגעתי מהחברה האזרחית, ואחר כך כחברת כנסת, ותמיד הסתכלתי על האוצר, וסליחה מנציג האוצר, דניאל היקר שנמצא פה, הסתכלתי עליהם כאלה שרואים הכול דרך החור של הגרוש, וכאלה שכל מה שמעניין אותם זה רק הכסף

מיכל מרים וולדיגר:  ואני חייבת לומר שמצאתי באמת אנשים שאכפת להם וחשוב להם

מיכל מרים וולדיגר:  אני אפילו אגיד לכם שלהרבה מהם יש אחים, בני משפחה, הם מכירים את זה על גופן ועל נפשם, ולכן אי אפשר להגיד שאנחנו לא עושים ולא באים לקראת ולא חושבים יחד איך אפשר לתת מענה

מיכל מרים וולדיגר:  לא הכול קורה מייד, לא הכול קורה ב"זבנג וגמרנו"

מיכל מרים וולדיגר:  אבל החלט משרד האוצר לגמרי איתנו בעניין הזה, וכולו מכוון מטרה, והלוואי הנצליח

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו מבינים כמה חשוב להשקיע בילדים ונוער

מיכל מרים וולדיגר:  כמה זה המשאב של כולנו, כמה זה העתיד של כולנו

מיכל מרים וולדיגר:  אם נשקיע בהם כשהם ילדים ונוער, כמובן זה יצמצם את ההוצאות של המדינה, כי אותם ילדים ונוער מדהימים לא יידרדרו למצבים כרוניים שאחר כך נזדקק להוציא עליהם כספים הרבה יותר רציניים, והם בעצמם גם לא יהיו פרודוקטיביים ולא יהיו חלק מהחברה והקהילה

מיכל מרים וולדיגר:  אז הדבר הזה ברור לכולנו, אין צורך להרחיב על זה

מיכל מרים וולדיגר:  תודה לכם

אליהו דלל: תודה לסגנית שם האוצר מיכל וולדיגר

אליהו דלל:  אני חושב שנתת פה באמת משהו מקיף

אליהו דלל:  אני לא רוצה להגיד שאני מסופק ממה שאני שומע, זה לא מספיק, אבל אני חושב שעשית עבודה טובה, מקיפה

אליהו דלל:  המערכת זקוקה ליותר

אליהו דלל:  לצערי, כשאנחנו מדברים על רפואה ורופאים ואחיות, אין לנו מספיק

אליהו דלל:  לא לאוכלוסייה בכלל, וגם לא לילדים לנוער

אליהו דלל:  ואני חושב שהממשלה, אנחנו בעצם, צריכים להוסיף יותר, במכללות ובאוניברסיטאות כוח אדם, גם בנושא הרפואי וגם בסיעודי

אליהו דלל:  ודבר נוסף, כשמגיעים סטודנטים שלמדו בחוץ לארץ וכבר הגיעו לפה עם השכלה, אנחנו לא תמיד יודעים לנצל אותם בצורה הנכונה

אליהו דלל:  אבל אני רוצה לחזק את ידך, ותודה רבה

אליהו דלל:  אם יש מישהו מחברי הכנסת שרוצה לדבר

יוסף עטאונה: אם מקיימים דיון, היא לא יכולה לבוא, לתת הצהרה וללכת

יוסף עטאונה:  חלק מהדברים שהיא אמרה הם לא נכונים

אליהו דלל: אני אסביר

אליהו דלל:  קודם כול, אנחנו נעביר את המסר

אליהו דלל:  לצערי, היא אמרה כבר מראש, כשהיא הגיעה לפה, שהיא יכולה להיות פה בין 12:30 ל-13:00, וזה מראש היה הסיכום

אליהו דלל:  אני מאוד מבקש

אליהו דלל:  אם צריך לעשות עוד משהו, ונעביר את הדברים בפרוטוקול, זה בסדר

אליהו דלל:  אבל אם יש פה גם נציג האוצר, גם הוא יעביר את המסר

אליהו דלל:  בבקשה, חברת הכנסת

דבורה ביטון: אדוני, אני באמת מתנצלת שהייתי חייבת, כי הממשלה הזאת, כל היום מהצבעה להצבעה

דבורה ביטון:  אני אפתח ואגיד בהזדמנות זו תודה רבה

דבורה ביטון:  תודה על הקריאה להידברות, זה מאוד מאוד חשוב לנו, ואני חושבת שזה גם מחבר אותנו למציאות

דבורה ביטון:  הנוער, שבאמת עובד משברים לא קלים, בין אם הנוער שאנחנו מדברים עליו, ובין אם הנוער שאני רואה היום ופוגשת, עם חרדות, שזה פשוט נורא, כי בעצם גם מהבית, גם מהכול

דבורה ביטון:  אני חושבת שיש לזה משמעות

דבורה ביטון:       אני אומר לאדוני, אני לאורך שנים ייצגתי מטעם הסיוע המשפטי וביקרנו גם ילדים שהיו מאושפזים וילדים שהיו צריכים

דבורה ביטון:  ואני רוצה לבקש, ואני חושבת, אדוני, שיש צורך לעסוק בכך, שעורכת הדין לידיה רבינוביץ', שהיא ממונה ארצית של קטינים, ומטעם הסיוע המשפטי, שישלחו לנו דף עמדה שלהם על המציאות, על מה שקורה באמת ועל הצרכים

דבורה ביטון:  כדי שגם כשיושבים על תוכניות, בסוף צריך את אלה שרואים יום-יום

דבורה ביטון:  ויופי שיש מסגרות, אבל בדרך כלל, כשעורכי הדין נמצאים שם, ובאים ומייצגים, ואפוטרופוסים שיושבים עם הילדים, אנחנו שומעים קולות שיכול להיות שמערכת לא יכולה לשמוע

דבורה ביטון:  כי הרבה פעמים, אתה איזה בית חולים, אז אתה, מטפלים בך, ופה כדורים ופה ביקור

דבורה ביטון:  אבל כשאתה אחד לאחד עם הילד, הצרכים, החסך, מה צריך

דבורה ביטון:  בסוף, בזה אנחנו צריכים לטפל

דבורה ביטון:       אה, היא מוזמנת? חבל שלא ידעתי

דבורה ביטון:  אבל דווקא עכשיו אני בהתכתבות

דבורה ביטון:  אבל אפשר לבקש מהם לשלוח דף עמדה?      

אליהו דלל: לי אין בעיה

אליהו דלל:  אני קשוב לכל אחד

אליהו דלל:  מי שרוצה לדבר ולומר פה את הדברים, ברצון

אליהו דלל:  אני חושב שזו לא הישיבה הראשונה שאנחנו עושים, שכל מי שפונה, אנחנו נותנים לו פה את הבמה, ואם היא תפנה, ניתן לה

אליהו דלל:  יותר מזה, אומרת פה תמי ברנע שהיא מזמינה אותה, והיא מנהלת הוועדה

דבורה ביטון: וחשוב, אדוני, בסוף, כמו שנאמר כאן, אם לא נטפל בהם כשהם צעירים, הם יעלו לנו יותר כשהם יהיו גדולים יותר

אליהו דלל: תודה, חברת הכנסת דבי ביטון

אליהו דלל:  ממשרד הבריאות, מי נמצא פה שרוצה לומר משהו?      

יובל רווה: שלום, שמי ד"ר יובל רווה, אני אחראי הפסיכיאטריה של הילד באגף בריאות הנפש במשרד הבריאות

יובל רווה:  אני חושב שסגנית השר די פירטה את התוכניות

יובל רווה:  מה שחשוב להגיד, שבלי תוספת תקציבית משמעותית נוכל לקיים רק מעט מעט מכל הדברים האלה

יובל רווה:      ונקודה נוספת שעלתה בקטנה

יובל רווה:  בלי מומחים בפסיכיאטריה של הילד, מתמחים בפסיכיאטריה של הילד, אי אפשר יהיה לקדם דברים כאלה

יובל רווה:  כי עכשיו אנחנו צריכים תקציב גם לזה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  משרד החינוך, בבקשה

שמחה פרידמן: ד"ר חוה פרידמן, פסיכולוגית ארצית, משרד החינוך

שמחה פרידמן:  אני אתחיל בזה שהצגתי את זה בדיון הקודם שהיה בוועדה, שהנתונים שיש בידינו בנוגע למצבם הנפשי של הילדים בהשוואה בין 2019, 2021 ו-2022 מראים שגם לאחר שלכאורה נפרדנו מהמגבלות של הקורונה, מהסגרים, וחזרנו למערכת חינוך שעובדת כסדרה, מצבם הנפשי של הילדים חמור, והוא גרוע מזה שהוא היה במהלך הקורונה

שמחה פרידמן:       אז חשוב לי קודם כול לציין את זה

שמחה פרידמן:  זה נאמר על סמך סקר של פרופ' יוסי הראל פיש, שב-2021 זו הייתה פעימה שהמשרד הזמין הכי לראות מה מצבם של הילדים במהלך הקורונה בהשוואה לשנים קודמות

שמחה פרידמן:  אנחנו משתתפים בסקר הזה במסגרת מדינות ה-OECD, השוואה של המצב הנפשי של הילדים

שמחה פרידמן:  גם השוואה פנימית של ישראל לאורך השנים, גם השוואה של ישראל של מצב הילדים לאורך השנים, וגם השוואה בין-לאומית

שמחה פרידמן:  אז מה שציינתי הוא ההשוואה הפנימית של ילדי ישראל בין השנים בהקשר הזה

שמחה פרידמן:       הסקר של מכבי הוא סקר של קיי איי ממהלך הקורונה

שמחה פרידמן:  זה סקר שלא מעיד על מצב

שמחה פרידמן:       אני רוצה להתייחס לפירמידת צרכים, כי המענים שעלו כאן, כמובן שכל שקל שמגיע לתחום של בריאות נפש של ילדים ומבוגרים הוא מאוד מאוד חשוב

שמחה פרידמן:  אבל אני רוצה רגע להתייחס לפירמידת הצרכים, לנו כמשרד החינוך היא מאוד חשובה

שמחה פרידמן:      פירמידת הצרכים היא מודל של ה-APA, של ה-American Psychological Association

שמחה פרידמן:  בבסיס אנחנו מדברים על מניעה

שמחה פרידמן:  זאת אומרת, החשיבות של לאתר ולזהות ילדים עם מצוקה נפשית קלה לפני שאנחנו מגיעים למצבים שילדים זקוקים לטיפול פסיכיאטרי, למסגרות מיוחדות, מסגרות חינוך מיוחד, מסגרות אשפוזיות

שמחה פרידמן:  אנחנו בעצם מדברים על פירמידה

שמחה פרידמן:  אני רוצה להדגיש שאנשי המקצוע של משרד החינוך, שהם יועצים חינוכיים, שעוסקים רבות באיתור של ילדים ובמתן כלים למורים לאתר ילדים ולזהות מצוקה נפשית, ופסיכולוגים שעוסקים גם בהערכות פסיכולוגיות וגם בטיפול וגם בתמיכה בצוות החינוכי, ובהורים

שמחה פרידמן:  בהרבה מאוד ועדות הזכרנו את העניין ההורים

שמחה פרידמן:  אנחנו צריכים לראות שאנחנו בעצם מחזקים את כל הפירמידה, ולשים לב אילו תקציבים הולכים לקצה הפירמידה, במקום שילד כבר נמצא באשפוז, ואילו תקציבים נמצאים בתחתית הפירמידה או בכל השלבים שלה

שמחה פרידמן:      אני רוצה גם להזכיר את התוכנית הבין-משרדית של רווחה-בריאות-חינוך

שמחה פרידמן:  תוכנית שהערך המוסף המשמעותי שלה הוא שאנחנו בעצם יוצרים מערך של אנשי מקצוע משלושת המשרדים, שמגבים אלה את אלה ומצמצמים את ההסלמה של מצבו הנפשי של ילד

שמחה פרידמן:  התוכנית לא אושרה, ולפיכך גם לא תוקצבה

שמחה פרידמן:  והתוכנית הזאת פורשת את כל התורה המקצועית והמשאבית והשירותית של מה שצריך כדי לשקם את התחום הזה של בריאות נפש של ילדים

שמחה פרידמן:  תוכנית כתובה וסדורה

שמחה פרידמן:  יש פה נציגים, כולל ד"ר יובל רווה שידבר כרגע

שמחה פרידמן:       והדבר האחרון הוא נושא כוח האדם

שמחה פרידמן:  אנחנו מדברים על פער שהולך ונפער בין הצרכים של הילדים לבין היצע כוח האדן שעומד לרשותם, שזה אומר יועצים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים, עובדים סוציאליים מומחים בתחום הזה

שמחה פרידמן:  הפער הזה הולך ונפער

שמחה פרידמן:  ולכן, גם אם אנחנו מגדילים תקציבים זה מבורך

שמחה פרידמן:  בקצה הפירמידה, אם לא ניתן מענה לכך שבעצם מומחים בתחום הפסיכולוגיה ומומחים, אני לא יודעת מה מצב הפסיכיאטריה, על זה המומחים של משרד הבריאות פה יכולים להעיד

שמחה פרידמן:  אבל בשדה הפסיכולוגיה אני יכולה להעיד שאנחנו רואים בריחת מוחות, כמו שקראנו לזה בזמנו בהקשרים אחרים

שמחה פרידמן:  יש לנו בריחת מוחות

שמחה פרידמן:  וקשה מאוד להכשיר אנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש

שמחה פרידמן:  זה עולה למדינה הון תועפות

שמחה פרידמן:  אנחנו צריכים לעקוב אחרי הפער הזה שהולך ונפער

שמחה פרידמן:  והתוכנית הבין-משרדית מתייחסת גם לכך

שמחה פרידמן:      אז אני חוזרת ומציעה להתייחס בכל דיון בנושא לכל ההיבטים, משלב המניעה, האיתור, הזיהוי, הטיפול במצבים קלים, שלא נמצא ילדים במסגרות אשפוזיות

שמחה פרידמן:  חבל

אליהו דלל: אני מבין שיש מצגת של המועצה הלאומית לשלום הילד

אליהו דלל:  עו"ד נעם וילדר

נעם וילדר: תודה רבה

נעם וילדר:  תודה רבה על הדיון החשוב הזה בטיימינג החשוב הזה

נעם וילדר:  הטיימינג של קיום הדיון הוא חשוב

נעם וילדר:  אני רק רוצה להגיד כוכבית קטנה לפני שאנחנו צוללים למצגת

נעם וילדר:  אני חושבת שאנחנו רוצים להשקיע בילדים לא בגלל המבוגרים שהם יהיו בעתיד

נעם וילדר:  אנחנו רוצים להשקיע בילדים כי כילדים יש להם כבר עכשיו זכויות לקבל שירותים חשובים, בהם שירותים שנוגעים לבריאות הנפש

נעם וילדר:       אדוני אוהב מספרים, אוהב נתונים, אנחנו יודעים

נעם וילדר:  אז הכנו מצגת קצרה שמתארת את הסיפור של בריאות הנפש על קצה המזלג

נעם וילדר:      אנחנו מדברים היום על כ-100,000 ילדים וילדות בישראל שמתמודדים עם קושי נפשי משמעותי

נעם וילדר:  כמחציתם, אפילו יותר מזה, מתמודדים עם קושי נפשי שמשפיע על תפקודם היום-יומי

נעם וילדר:  ואנחנו מדברים פה על קושי נפשי משמעותי, אנחנו לא מדברים על קושי נפשי קל

אליהו דלל: וזה חוצה אוכלוסיות, אני מניח, וחוצה מגזרים

נעם וילדר: נכון

נעם וילדר:  כשזה נוגע לשירותים, אנחנו כבר נראה פערים בין האוכלוסיות

נעם וילדר:       יש עלייה של 19% במספר ביקורי הילדים במיון פסיכיאטרי בין השנים 2019–2021

נעם וילדר:  באותן שנים יש גם עלייה של 13% במספר ניסיונות ההתאבדות של ילדים ונוער שהתקבלו בחדרי מיון, כאשר 40% מתוכם הם ילדים מתחת לגיל 14

נעם וילדר:  350 הוא המספר המשוער של פסיכיאטרים לילד ולמתבגר שקיימים היום בשטח, שפרושים בכל רחבי הארץ, ביום טוב

נעם וילדר:  אנחנו מדברים על אפילו קצת פחות

נעם וילדר:  זה מספר זעום, ואני רוצה להוסיף לזה שבשנים הקרובות חלק ניכר מהפסיכיאטרים צפויים לצאת לפנסיה, ומדינת ישראל לא נערכת למחסור הזה

נעם וילדר:       אנחנו מדברים על כ-700 פסיכולוגים חינוכיים שחסרים היום במערך שירות הפסיכולוגיה החינוכי

נעם וילדר:  הם האנשים, כמו שחווה פרידמן אמרה, שנמצאים בבסיס הפירמידה, שאמורים לתת את המענה הראשון

נעם וילדר:  הם הקו הראשון שמעניק סיוע לילדים ונוער

נעם וילדר:       12 חודשים זה זמן המתנה שכיח לקבלת טיפול פסיכותרפי בקהילה היום

נעם וילדר:  יש מקרים בחברה הערבית במיוחד, שזה מגיע אפילו לזמן ממושך יותר

נעם וילדר:  זה מצב בלתי נסבל

נעם וילדר:       ומיליארד, אדוני, זאת עלות תוכנית החירום הבין-משרדית לבריאות הנפש לילדים ונוער שחווה פרידמן דיברה עליה

נעם וילדר:       אני רוצה להגיד, אדוני, שכשאנחנו מדברים על מספרים, אנחנו בעצם רוצים לספר סיפור על ילדים

נעם וילדר:  ילדים שכואב להם בנפש, שחלקם מתארים את הכאב הזה כקשה יותר לשאת מכאב פיזי

נעם וילדר:  ואי אפשר להתעלם מזה

נעם וילדר:  משרד החינוך מגדיר את התקופה הזאת כמגפה שקופה, מגפה של דיכאון

נעם וילדר:  אני לא יכולה להעלות על הדעת שיש מגפה בסדר גודל כזה, ומדינת ישראל לא נותנת מענה חירום מיידי

נעם וילדר:  מערך בריאות הנפש זקוק להנשמה

נעם וילדר:      ואני רוצה להתייחס למה שאמרה סגנית שר האוצר, ואני יודעת שליבה באמת בנושא הזה

נעם וילדר:  אבל זה לא מספיק

נעם וילדר:  הרבה מהתוכניות שהושגו פה הן כבר תוכניות קיימות

נעם וילדר:  אין חדש תחת השמש

נעם וילדר:  הסכומים האלה לא מספיקים

נעם וילדר:  עשרות מיליונים זה לא מספיק

נעם וילדר:  אנחנו מדברים פה על מיליארד שקלים שצריכים להתחלק בין משרד החינוך, הרווחה והבריאות, כשחצי מזה למשרד החינוך

נעם וילדר:  לאורך חמש שנים

נעם וילדר:       ואם אנחנו לא נצא היום, אני לא אציג את התוכנית למרות שנאמר פה, כי זו תוכנית בין-משרדית שנבנתה

נעם וילדר:  זאת לא תוכנית שלנו, הגורמים המקצועיים צריכים להציג אותה

נעם וילדר:  אבל אני חושבת שהדיון היום יהיה אפקטיבי אם אנחנו נבין כל רכיב ורכיב האם הוא מתוקצב או לא בכל משרד, כי אחרת לא נצא מפה עם בשורה אמיתית

נעם וילדר:  ואני מקווה שבשנה הבאה נוכל לערוך דיון כזה עם מספרים אופטימיים יותר

אליהו דלל: תודה רבה על התכליתיות, על ההצגה

אליהו דלל:  אני אוהב ככה מצגות

אליהו דלל:  תודה

אליהו דלל:  חברת הכנסת תומא סלימאן, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן:  האמת, שהפרענו קצת כי אמרתי לתמי, זה מעצבן שיש לנו מצב כזה שאנחנו מתרוצצים בין הוועדות

עאידה תומא סלימאן:  הכול דיונים סופר חשובים, ואנחנו לא מצליחים לשבת בוועדה אחת

עאידה תומא סלימאן:  יש אינפלציה בוועדות ואינפלציה של נושאים

עאידה תומא סלימאן:  ואנחנו לא מספיקים

עאידה תומא סלימאן:  ושום דבר

עאידה תומא סלימאן:  נצטרך עכשיו לרוץ לעוד ועדה, ואתם תשבו עם היושב-ראש, ולא יהיה דיון עם כלל חברי הכנסת, וחבל שזה ככה

עאידה תומא סלימאן:  אני כבר שמונה שנים פה, ומעולם לא היה מספר כזה של ועדות, ותת-ועדות וועדות משנה

עאידה תומא סלימאן:       אני, האמת, הייתי רוצה שסגנית השר תישאר איתנו בדיון, ככה נהוג, כדי לענות על השאלות

עאידה תומא סלימאן:  למשל, אחד הדברים שתפס את תשומת ליבי, היא אמרה שהחליטו על הקמת מוסדות שיקומיים בשני מיליון שקל

עאידה תומא סלימאן:  נו, באמת

עאידה תומא סלימאן:  מוסדות בשני מיליון? זה חצי מוסד, זה רבע מוסד

עאידה תומא סלימאן:  מה שני מיליון?      

אליהו דלל: היא נתנה פה באמת דברים בהיקפים, ומורכבים

אליהו דלל:  אבל זה לא מספיק, אני מסכים איתך

עאידה תומא סלימאן: אם היינו רואים את זה במצגת מסודרת, היינו יכולים להתייחס לכל סעיף, היינו יודעים

עאידה תומא סלימאן:  לא נשארנו עם כלום בידיים

עאידה תומא סלימאן:  עד שנפנה עוד פעם ונקבל תשובה, כאשר נקבל תשובה

עאידה תומא סלימאן:  אני, תאמין לי, כבר הייתי בסרט הזה, הייתי יושבת ראש ועדה, אני יודעת איך הדברים מתנהלים

עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שהיה מן הראוי לקבל תשובות במקום

עאידה תומא סלימאן:       הדבר השני, אני שמעתי והקשבתי, ואני יודעת איזה מחסור אדיר יש בכל הנושא הזה, ואני יודעת שליבה בנושא, ועסקנו בזה בקדנציה הקודמת והיו בינינו שיתופי פעולה, למרות המחלוקת הפוליטית הקיימת, כי ידעתי שהיא ממש בתוך העניינים

עאידה תומא סלימאן:      אבל המחסור הוא בלתי נסבל, ואי אפשר כבר לעבור עליו ככה

עאידה תומא סלימאן:  או שהמדינה מחליטה שהעתיד של האזרחים שהם היום ילדים ונוער והם יגדלו להיות האנשים הבוגרים במדינה הזאת, שבריאות הנפש שלהם חשובה, או שמחליטים שסתם עושים כל מיני דברים

עאידה תומא סלימאן:  העניין של המחסור בכוח אדם מקצועי הוא בלתי מתקבל על הדעת, במיוחד באוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:      כולכם דיברתם על הקורונה ועל האפקטים של הקורונה

עאידה תומא סלימאן:  הייתי רוצה שתעשו משהו, סקר ספציפי לילדים הערבים שעוברים את מגפת הפשיעה, שהם כל יום חרדים, שרואים אנשים נרצחים להם מול העיניים

עאידה תומא סלימאן:  ששומעים את היריות כל לילה

עאידה תומא סלימאן:  הולכים לישון עם תגובות

עאידה תומא סלימאן:  מה מצבם הנפשי? מישהו יודע? מישהו יודע איך מטפלים בהם? שפ"י כמעט לא מגיע להרבה מהמקרים, ואני ביקרתי אצל משפחות, ואני שמעתי מהן שלא ראו, לא עובד סוציאלי ולא פסיכולוג שטיפל בילדים

עאידה תומא סלימאן:      כמה אפשר לעבור על זה בשקט? אתם יודעים שיש מחסור אדיר בעניין פסיכולוגים ופסיכיאטרים? סוגרים תוכניות לאוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:  הייתה תוכנית מיוחדת באוניברסיטת חיפה, סגרנו אותה

עאידה תומא סלימאן:  אז מי יטפל בילדים האלה? יבואו, יטפלו בהם באנגלית או בעברית? תגידו לי

עאידה תומא סלימאן:  אי אפשר לעבור על זה בשקט

עאידה תומא סלימאן:  יש מחסור אדיר

עאידה תומא סלימאן:  הילדים האלה טראומתיים

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו נצטרך לטפל בהם כבוגרים פוסט-טראומתיים, שהמדינה בטוח תזניח אותם גם כבוגרים, והחברה תצטרך לטפל בזה

עאידה תומא סלימאן:      מדברים על הדרכות לאנשים, למדריכים שמטפלים באנשים שהם פגועי נפש

עאידה תומא סלימאן:  אין הדרכות, אין פיקוח על המדריכים האלה, אין מישהו שיבדוק איתם מה קורה, אין פינה בנושא הזה, כבוש היושב-ראש, שאתה שם את היד עליה ואתה יכול להגיד, וואללה, פה עשו עבודה טובה

עאידה תומא סלימאן:  ואני חושבת שהגיע הזמן, אם יש תוכנית חירום, יאללה, בבקשה

עאידה תומא סלימאן:  באים לאשר תקציב, בוא נגיד, לא מאשרים את התקציב הזה עד שהתוכנית הזאת תיכנס ויהיה לה

עאידה תומא סלימאן:  זה מיליארד

עאידה תומא סלימאן:  זה מיליארד

עאידה תומא סלימאן:  אני כבר ריאתי מיליארדים עפים באוויר בכנסת, פה

עאידה תומא סלימאן:  מיליארד אחד לבריאות הנפש זה קל

עאידה תומא סלימאן:       אני פונה ליושב-ראש, כיושב ראש הוועדה לזכויות הילד וגם כחבל קואליציה, ואני יודעת שאתה יכול להשפיע

עאידה תומא סלימאן:  תגיד, אני רוצה את זה

אליהו דלל: תודה, תומא

אליהו דלל:  יש לנו פה מצגת של משרד הבריאות

אליהו דלל:  בבקשה

יובל רווה: התוכנית הזאת התחילה כבר לפני יותר משנה וחצי

יובל רווה:  זו תוכנית באמת יוצאת דופן, שהיא שילוב של שלושה משרדים, אני אומנם מציג אותה

יובל רווה:  אבל, כן, גיבוש התוכנית והסעיפים של משרד הבריאות, הרווחה והחינוך

יובל רווה:  הרקע פחות משמעותי כי דנו פה בכל העלייה של הצרכים

אליהו דלל: חשוב לי לדעת מה הסטטוס שלה, מה המצב הנוכחי ומה צריך לעשות כדי לקדם את התוכנית הזאת

אליהו דלל:  אני רוצה את השורה התחתונה

אליהו דלל:  אם זה מקובל על שלושת המשרדים

אליהו דלל:  תן לי תמונת מצב, איפה זה נדון, האם יש החלטת ממשלה, אני רוצה להבין תכלס

יובל רווה: לפני בערך שנה הצגנו את התוכנית למנכ"לים והשרים ונשלחנו להציג אותה לאוצר

יובל רווה:  בישיבות מול אנשי האוצר נאמר לנו בסופו של דבר שאנחנו צריכים להשיג תקציבים נוספים, זאת אומרת שזה או לקחת מהתקציבים הנוכחיים של המשרדים, לא נקבל על זה תקציב נוסף, והעלות של התוכנית, כמו שנאמר כאן, היא מעט מעל מיליארד שקל

יובל רווה:  אלה לא תקציבים שהמשרדים יכולים לעמוד בהם בשוטף

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין את המשפט הזה

עאידה תומא סלימאן:  האוצר אמר להם תציגו תקציב - - -     

נעם וילדר: תמשכו את השמיכה, זה מה שהוא אמר

אליהו דלל: מה שהאוצר אומר, לא חשוב אם זה נכון או לא, זה, חבר'ה, בתוך המשרדים שלכם תמצאו את התקציבים שיקדמו את זה

אליהו דלל:  בסדר, זה מה שאמר, אבל בואו נקשיב, יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות משהו אחר כדי להביא את התקציבים

תאיר סרי לוי: תאיר סרי לוי, מאגף תקציבים במשרד הבריאות

תאיר סרי לוי:  רק אשמח לחדד את הנקודה בנוגע לתקציב

תאיר סרי לוי:  למעשה, התוכנית היא בעלות של כמיליארד שקלים לשלושת המשרדים, כשהתכנון היה להביא אותה לבשלות מלאה בתוך כחמש שנים, ורוב התקציבים שנדרשים כאן הם למעשה תקציבים לבסיס התקציב, כי באמת יש כאן הרבה עניין של כוח אדם מטפל

תאיר סרי לוי:  התוכנית הוצגה למשרד האוצר בשנה שעברה, לפני דיוני תקציב, ולא התקבל מקור תקציבי ייעודי לתוכנית ונאמר שנמתין לדיוני התקציב בשביל לממש אותה

תאיר סרי לוי:  לאחר מכן גם התפזרה הכנסת, הגענו לדיוני התקציב שאנחנו נמצאים בהם כיום

תאיר סרי לוי:  ולמעשה החלקים בתוכנית שכן הגיעו לכדי בשלות וכן בוצעו עד עכשיו הוצגו בתחילת הוועדה על ידי סגנית שר האוצר

אליהו דלל: האמת היא שהייתי עושה דבר פשוט

אליהו דלל:  הייתי אומר לשש שנים, ואז כל משרד תורם מחלקו

עדית סרגוסטי: זה מיליארד שקל לשנה

תאיר סרי לוי: כשמגיעים להבשלת התוכנית, צריכה להיות תוספת של מיליארד שקלים בבסיס התקציב של שלושת המשרדים, בשנה אחת

אליהו דלל: אז זה כבר סכום אחר לגמרי, כי כשאמרתי שזה מיליארד שקל לחמש שנים, זה נראה לי - - - בבקשה

יובל רווה: בעצם מה שעמד בבסיס התוכנית הוא הרעיון שכל רמה תורמת ותומכת ברמה שמעליה וברמה שמתחתיה

יובל רווה:  זאת אומרת, אם אנחנו לא נטפל בטיפול הנפשי בילדים במסגרת החינוך, מן הסתם יהיה עומס יותר גדול גם על החינוך, גם על הרווחה וגם על הבריאות

יובל רווה:  אם לא נטפל בהם בבריאות, וכן הלאה

יובל רווה:  ומדובר על כל רמה ברמות הטיפול, החל בילדים שעדיין לא סובלים משום הפרעה, ואנחנו מדברים על רמת המניעה, ועד למקרים הקשים ביותר שצריכים מענה אשפוזי

יובל רווה:       אז ברמה הראשונה, רמה של איתור ומניעה, מדובר על הרחבת מענים בעיקר בבתי הספר

יובל רווה:  גם מענה של יועצים ויועצות, גם מענה של פסיכולוגים ופסיכולוגיות חינוכיות, וזה ברמה שהילדים עדיין לא פגשו אף אחד ממערכת בריאות הנפש כי הם עדיין לא זקוקים לזה

יובל רווה:       חשבנו להוסיף עו"סים לבתי הספר, חשבנו להוסיף מענים קהילתיים לשעות אחרי הצוהריים, צהרונים, מתנ"סים, הרחבת פעילות שלהם ברמה הזאת

יובל רווה:       רמה אחת מעל, שזאת הרמה של המענה הראשוני, התורים היום לטיפול מרפאתי בילדים שזקוקים לזה הם מעל חצי שנה, שנה, במערכת הציבורית

יובל רווה:  במערכת הפרטית כבר אין הרבה הבדל ביניהן

יובל רווה:  התוכנית הייתה אמורה להרחיב את המענה של המרפאות בעזרת מבחני תמיכה, לקצר תורים

יובל רווה:  זה מבחינת משרד הבריאות

יובל רווה:  מבחינת משרד החינוך לתגבר את הפסיכולוגים החינוכיים כדי שיהיה אפשר לקבל מענה גם בבתי הספר למקרים שהם פחות מורכבים מהמקרים שצריכים מרפאות

יובל רווה:  לתגבר זה להוסיף כוח אדם

יובל רווה:  אנחנו רוצים יותר, בסופו של דבר, אז אנחנו רוצים למשוך גם מהפרטי לציבורי, להחזיר אותם, וגם לייצר יותר פסיכולוגים חינוכיים

אלישבע לב-רן: אלישבע לב-רן, פסיכולוגית קלינית מפורום הארגונים למען הפסיכולוגיה הציבורית

אלישבע לב-רן:  אני מייצגת את השטח, וכמו שאמרה ד"ר חווה פרידמן, יש בריחת מוחות, יש הרבה פסיכולוגים, אנחנו העם היהודי

אלישבע לב-רן:  זה מקצוע

אלישבע לב-רן:  יש הרבה פסיכולוגים בקליניקה הפרטית שהיו שמחים לחזור לשירות הציבורי, אבל כל עוד השכר כל כך מעליב, אני תוהה

אלישבע לב-רן:  לכן שאלתי את ד"ר רווה איך אפשר לתמרץ את הפסיכולוגים

יובל רווה: בתוכנית הזאת התייחסנו לכוח אדם, אבל לכל מגזר יש הקשיים הייחודיים שלו, והדרך היחידה לדעתנו להביא אנשים למקצוע, אני פחות אתייחס לזה כאן, כי זו התוכנית

יובל רווה:      ברמה הזאת אנחנו מדברים גם על התערבויות של הרווחה

יובל רווה:  שוב, ברמת הילדים שזקוקים למענה מינימלי

יובל רווה:      מקרים מורכבים יותר, אנחנו מדברים על מרכזים להתערבות דחופה, שאלה מרכזים לילדים שממש ממש צריכים מענה חריף ומהיר ומיידי

יובל רווה:  החלק הזה, בימים אלו אנחנו מקימים אותו, עד יוני אמורים לקום תשעה מרכזים כאלה

יובל רווה:  זה מה שקורה בעצם

יובל רווה:  כשאנחנו לא מקבלים את התקציב כולו, אנחנו מנסים לגרד מהקצה ולהצליח לעשות מה שאנחנו יכולים

יובל רווה:  אז חשבנו שזה משהו מאוד חשוב, ולכן התחלנו ליישם את זה בכיוון הזה

יובל רווה:      מרכזים אינטגרטיביים דובר כאן, אלה מרכזים שמשלבים גם רווחה, גם בריאות וגם חינוך

יובל רווה:  לעזור לילדים נושרים מבתי ספר

יובל רווה:  זו מסגרת טיפולים שהילדים מגיעים אליה פעם בשבוע ואמורה להחזיק אותם ולהחזיר אותם

יובל רווה:  הם יצאו מהנתיב, להחזיר אותם לנתיב, להחזיר אותם לתפקוד מלא בבתי הספר

יובל רווה:  הילדים אמורים להימצא במרכז הזה במשך כשנה

יובל רווה:  נכון לעכשיו אנחנו מחכים לתקצוב של זה ולפתיחה של המרכזים האלה

יובל רווה:  אין איזה מרכז כזה שייפתח בקרוב

יובל רווה:  יש מודל כזה שפועל בצפת, אבל הוא מודל שפעל כבר קודם, בבית חולים זיו

יובל רווה:      בתים מאזנים זו מסגרת חלופת אשפוז בקהילה

יובל רווה:  אנחנו כתבנו את אמות המידה שהתפרסמו בסוף דצמבר של השנה שעברה

יובל רווה:  בימים האלה נפתחים הבתים הראשונים

יובל רווה:  גם כאן יש תקציבים תקציביים, כי הבתים האלה עולים לא מעט, והקופות לא בהכרח מוכנות לשאת בזה

אליהו דלל: משרד האוצר היה שותף לתוכנית? מבחינת הצרכים, הסכומים

יובל רווה: עשינו דיונים עם הנציגים הרפרנטים המתאימים של האוצר, כן, הם ידעו מזה ומכירים את זה

אליהו דלל: עוד מעט אני ארצה התייחסות של נציגי משרד האוצר

אליהו דלל:  בבקשה

יובל רווה: במסגרת הגברת הפעילות המרפאתית דיברנו גם על צוותי ביקורי בית, על ילדים שמצד אחד לא יגיעו לעולם למרפאה כי הם לא יוצאים מהבית וצריך להגיע אליהם, מצד שני ילדים שצריכים להגיע לאשפוז, אבל המשפחות שלהם חזקות ואפשר לאשפז אותם בבית

יובל רווה:  אלה דברים שאין היום

יובל רווה:  אנחנו מאוד מאוד רוצים לפתח את זה, כמובן שזה, שוב, עניין של תקציב

יובל רווה:      דבר נוסף, מתאמי טיפול

יובל רווה:  מצאנו שאחד מהקשיים הוא שהמשפחות ניצבות בלי ידע ולא יודעות לאן לפנות

יובל רווה:  אז חשבנו על מתאמי טיפול שישבו, בין אם ברווחה בין אם במסגרת מועצות מקומיות, ויכירו את המשפחות וידעו להכווין אותן לאן שצריך

יובל רווה:       ותגבור בפנימיות שונות, פנימיות חינוך

יובל רווה:  כיתות דרך הן למעשה כיתות חינוך מיוחד במסגרת משרד החינוך, צריך גם את זה להגביר

יובל רווה:  מה שמיוחד בכיתות חינוך מיוחד, בניגוד לכיתה רגילה, שילד מגיע לשם לתקופה מסוימת ואז חוזר למסגרת הרגילה

יובל רווה:  הצוות נשאר שם, אין כאלה מסגרות חוץ מבחינוך מיוחד, עד כמה שאני יודע

יובל רווה:       זה נותן סדר גודל לכמה הדברים האלה עולים

יובל רווה:  שוב, כמו שנאמר כאן, זה תקציב לשנה

יובל רווה:  אנחנו רוצים שזה יהיה בבסיס תקציב, וכל שנה אפשר יהיה לעשות את זה

אליהו דלל: שאלה נוספת

אליהו דלל:  האם כל המשרדים אישרו והסכימו על התוכנית?     

יובל רווה: כן

אליהו דלל: עכשיו אני רוצה לשמוע את האוצר

אליהו דלל:  דניאל, שלום לך

דניאל פרידמן: דניאל פדון, רפרנט בריאות באגף תקציבים

דניאל פרידמן:  אני לא אחזור על כל מה שאמרה סגנית השר

דניאל פרידמן:  אנחנו חושבים שבתקציב הקודם וגם בתקציב הקרוב ניתנו תוספות משמעותיות לתחום בריאות הנפש

אליהו דלל: על חלק מהדברים שרשומים פה יש בעצם הסכמה ויש גם בבסיס התקציב שכרגע הציגה סגנית השרה? אין מיליארד שקל, ברור

אליהו דלל:  אבל כמה יש? כי אתה רפרנט, אתה יכול לומר שמתוך כל הסעיפים האלה, כמה כן ניתן?     

דניאל פרידמן: אנחנו עוד בשלבים אחרונים של סגירת התקציב

דניאל פרידמן:  עשרות מיליונים ניתנו

אליהו דלל: אלה אחוזים בודדים מהמיליארד

דניאל פרידמן: אנחנו לא עסוקים במספר

דניאל פרידמן:  בסופו של דבר המטרה היא - - -     

נעם וילדר: אבל זה בדיוק הסיפור

נעם וילדר:  זה לסדר את סדר העדיפויות

דניאל פרידמן: המטרה היא, בסוף, לתת מענה לאוכלוסייה הזאת וגם ליתר האוכלוסיות בתחום בריאות הנפש, וזה באמת משהו אנחנו פועלים לטובתו יחד עם יתר המשרדים

דניאל פרידמן:  בסופו של דבר, כל משרד הציג בעניין התקציב את התוכניות שלו ואת הדברים שהוא מבקש לקדם וקיבל תוספות

אליהו דלל: האם הייתם שותפים? לא הייתם שותפים, זאת אומרת, המספרים האלה לא מקובלים עליכם, לא נראים לכם, או מה? אתה רפרנט

אליהו דלל:  הרפרנט מכיר את הדברים הכי טוב

אליהו דלל:  תאמין לי שאני מכיר את זה מכיוון אחר, ממשרד התחבורה וכך הלאה

אליהו דלל:  רפרנט יודע הכי טוב

אליהו דלל:  אני שואל שאלה פשוטה

אליהו דלל:  נעשתה פה תוכנית

אליהו דלל:  ואם נעשתה, כנראה היא חשובה וראויה לפתור בעיות

אליהו דלל:  אני שואל שאלה פשוטה

אליהו דלל:  האם אתה כרפרנט, או בכלל משרד האוצר, מכיר במספרים האלה? אתם יכולים לבוא ולהגיד, שמע, אנחנו לא מכירים ואין לנו מספיק כסף, או שאנחנו לא מכירים ואפשר לעשות את הדברים בצורה אחרת

אליהו דלל:  אני שואל את השאלה מבחינת איש ונציג של המשרד שמכיר טוב את הנושא של בריאות הנפש, משרד הבריאות, כי אתה רפרנט של נושא הבריאות במשרד

דניאל פרידמן: קודם כול, יש פה בשולחן אנשים שמכירים טוב ממני את כל הנושאים, לכן אני לא אתיימר להכיר אותם הכי טוב

דניאל פרידמן:  דבר שני, המספרים פה מציגים הערכות עלות של המשרדים עצמם, לא הערכות עלות שלנו שאנחנו יודעים לחתום עליהן

אליהו דלל: אז למה שלא תבדקו ותראו האם באמת אלה הצרכים, אולי זה לא מיליארד, אולי זה מאה מיליון, ואז אפשר לפתור את הבעיה?         

דניאל פרידמן: במסגרת דיוני התקציב הגענו יחד עם המשרדים להסכמות ולמענים שאנחנו חושבים שנותנים מענה טוב

אליהו דלל: אני בכוונה מקשה, דניאל

אליהו דלל:  כל משרד בתחומו ירצה לעשות את הדבר הכי טוב, אבל כשיש תוכנית, והתוכנית הזאת היא של שלושה משרדים, והיא תוכנית כוללת, אני חושב שצריכה להיות איזושהי התייחסות מצד משרד האוצר

אליהו דלל:  לומר, חבר'ה, התוכנית הזאת נראית לנו, לא נראית לנו, המספרים לא טובים, כן טובים

אליהו דלל:  ואחר כך נדע איך להתנהג

אליהו דלל:  כי בלי היכולת או בלי ההתייחסות שלכם זה כאילו לא עשינו שום דבר, וחבל בכלל שנעשתה עבודה שאין לה שום תוקף

דניאל פרידמן: בסופו של דבר, תקציב המדינה מחולק למשרדים, וכל משרד מנהל את התקציב שלו

אליהו דלל: כן, אבל דווקא פה, כשיש תוכנית לאומית של שלושה משרדים, זה צריך לתת משמעות הרבה יותר רחבה

דניאל פרידמן: אנחנו לא - - - בכלל בנושא, ואני גם חושב שהקדשנו הרבה שעות עבודה

אליהו דלל: זה לא משנה מה הקדשתם

אליהו דלל:  אני שואל שאלה פשוטה

אליהו דלל:  האם התוכנית הזאת נראית לכם? תתייחסו אליה בצורה של מספרים

אליהו דלל:  אני אוהב מספרים, גם משרד האוצר

אליהו דלל:  אתם צריכים להתייחס לתוכנית הזאת, האם היא נראית? היא ישימה? מה עלותה? ואחר כך התפקיד שלנו כפוליטיקאים, כשרים, סגני שרים, לפעול או לא לפעול

אליהו דלל:  אבל חשוב לי, כי אתה, כאיש מקצוע, אני פונה אליך כאיש מקצוע

אליהו דלל:  יש פה הרבה אנשי מקצוע

אליהו דלל:  כאיש מקצוע, האם התוכנית הזאת קיבלה התייחסות מבחינתכם?         

דניאל פרידמן: התוכנית הזאת קיבלה התייחסות מבחינתנו בפורום הרלוונטי

אליהו דלל: מה זה פורום רלוונטי? האם המספר הזה של מיליארד הוא מוסכם עליכם?         

דניאל פרידמן: אין פה מספר שאפשר להתייחס אליו כסופי

אליהו דלל: דניאל, באמת

אליהו דלל:  אנחנו לא יושבים פה עכשיו רק כדי לקבל סיפורים

אליהו דלל:  אני רוצה לדעת

אליהו דלל:  לא ביקשתי ממך עכשיו לתקצב את התוכנית

אליהו דלל:  אתה, כאיש מקצוע, תעבור על הסעיפים

אליהו דלל:  אתה לא חייב לתת לי תשובה עכשיו

אליהו דלל:  בעוד יום

אליהו דלל:  אין פה הרבה סעיפים

אליהו דלל:  תעבור על הסעיפים

אליהו דלל:  תגיד, האם הסעיפים האלה נכונים מבחינת משרד האוצר, האם המספרים האלה מבחינת התייחסות נראים הגיוניים, ולפי זה נדע

אליהו דלל:  יכול להיות שהם הגיוניים אבל אפשר ליישם אותם רק בעוד שנתיים, שלוש

אליהו דלל:  אבל אני רוצה לדעת התייחסות

אליהו דלל:  האם זו סתם תוכנית? האם היא שווה משהו להילחם עליה או לא? זה מה שאני מבקש ממך, לא יותר מזה

אליהו דלל:  אתה איש מקצוע

אליהו דלל:  אני לא מדבר עכשיו בכלל על מצב של יישום או חוסר יישום

אליהו דלל:  האם התוכנית שהוגשה על ידי שלושת המשרדים היא תוכנית ריאלית, נכונה, והמספרים האלה נכונים

אליהו דלל:  תבוא ותגיד לי שיש שם מספרים שהם לא נכונים, אני יכול להבין את זה

דניאל פרידמן: אז אני אגיד שגם למשרדים התייחסנו במסגרת עבודת המטה, והם יודעים את זה, וכל רפרנט דיבר עם המשרד הרלוונטי

אליהו דלל: לצערי אני לא מקבל תשובה

אליהו דלל:  אני חושב שהשאלה שלי היא פשוטה

אליהו דלל:  יש פה תוכנית שנעשה על ידי שלושה משרדים

אליהו דלל:  אתה, כרפרנט, צריך לומר האם התוכנית הזאת נכונה או לא נכונה, ואם המספרים הם נכונים או לא נכונים

אליהו דלל:  זה מה שאני מבקש

דניאל פרידמן: אני לא יודע לדרג את התוכנית ברמה המקצועית

דניאל פרידמן:  יש אנשי מקצוע במשרדים הרלוונטיים שיקבעו אם נכון מענה מסוים או מענה אחר

אליהו דלל: אבל משרד האוצר נכנס לפרטי הפרטים בכל דבר

אליהו דלל:  אם זה בתחבורה על כביש כזה או אחר, אומרים להם אם הוא צריך או לא צריך ועושים בדיקת כדאיות

אליהו דלל:  על כל כביש קטן, על כל מדרכה

אליהו דלל:  אז בבריאות לא יודעים?     

דניאל פרידמן: מבחינת הישימות אנחנו חושבים שיש אתגרים מאוד משמעותיים

אליהו דלל: לא ישימות

אליהו דלל:  אם אתה אומר שאתה לא יכול לענות, אין בעיה, אנחנו נפנה לשר, לסגנית השר או למנכ"ל

אליהו דלל:  השאלה היא פשוטה

אליהו דלל:  יש פה תוכנית

אליהו דלל:  האם התוכנית הזאת נכונה או לא נכונה, והאם המספרים נכונים

אליהו דלל:  תבדקו אותם

אליהו דלל:  הלוא אתם בודקים כל דבר

קריאה: סליחה, כבוד היושב-ראש, אולי זה לא מספיק חשוב

קריאה:  כי כל כך הרבה אתה משקיע מאמץ בלנסות להבין שאלה נורא פשוטה, אם המספר נכון או לא

קריאה:  ואין לזה תשובה כי כנראה זה לא מספיק חשוב

נעם וילדר: משרד האוצר אומר שהוא לא יוסיף תקציב תוספתי

אליהו דלל: לא אמרתי אם משרד האומר יוסיף או לא

אליהו דלל:  אני רוצה לדעת האם זה מיליארד או חצי מיליארד או מאה מיליון, והאם הסעיפים שנקבעו על ידי שלושת המשרדים נכונים ואם בכלל שווה להילחם עליהם

דניאל פרידמן: כבוד היושב-ראש, אני אגיד שוב

דניאל פרידמן:  אין דבר כזה נכון או לא נכון

דניאל פרידמן:  אם העלות היא העלות, אנחנו יכולים להעביר התייחסות לגבי כל רכיב והאם העלות שלו היא אכן מה שאנחנו מעריכים כעלות

דניאל פרידמן:  אני חושב שבתוכנית שהוצגה יש קשיי ישימות של כוח אדם מאוד מאוד משמעותיים

דניאל פרידמן:  אין בנמצא כוח האדם הזה, אני חושב שבמסגרת התקציב הקודם וגם הקרוב מצאנו סעיפים, יחד עם המשרדים, שכן אפשר כבר לקדם וכבר לתת במסגרתם מענה, כוללים תוספות תקציביות משמעותיות של עשרות מיליוני שקלים, ואנחנו מקווים להמשיך לעבוד

אליהו דלל: אותי לא מעניין כרגע מאיפה מגיע התקציב, ואתה אומר לי שהתקציב נמצא במשרדים

אליהו דלל:  אתה כרפרנט צריך לתת לי תשובה האם התוכנית הזאת היא תוכנית ישימה שיש בה מספרים נכונים

אליהו דלל:  עזוב את הישימות, האם הצרכים שרשומים בתוכנית הם נכונים

אליהו דלל:  זה מה שאני מבקש

אליהו דלל:  אני מבקש ממך כרגע, היום יום שני

אליהו דלל:  עד סוף השבוע תן לנו אומדן, האם הסעיפים שנמצאים פה, לא משנה איפה הם נמצאים, הם יכולים להיות במשרד האוצר, במשרד הרווחה, בחינוך, האם הסעיפים שנמצאים פה הם סעיפים נכונים, ראויים ומה העלות או האומדן שלהם

סיגל סידליק אלון: סיגל סידליק אלון, אני הפסיכולוגית הארצית בכללית

סיגל סידליק אלון:  אני רוצה רגע להתייחס מהצד שלנו, כקופה שלוקחת חלק גם במבחני התמיכה, גם של בתי החולים ומרכזי המשבר, גם בקהילה, קיצור תורים וכו', ולהגיד שיש מצב שעד שתוכניות מסוימות יגיעו לכדי הבשלה יש כרגע מצב חירום

סיגל סידליק אלון:  הדבר הראשון שאני רוצה להגיד אחרי שהעלו פה את עניין אורך התורים הוא שהאנשים שהכי מוטרדים ולא ישנים בלילה מאורכי התור הם המטפלים שלנו בתוך הקופה בבריאות הנפש

סיגל סידליק אלון:  הפסיכולוג והפסיכיאטר שרואים את תור ההמתנה, שמטפלים בילד הנוכחי ויודעים כמה מחכים בתור, הם בעיקר לא ישנים בלילה

סיגל סידליק אלון:  הרבה יותר מכל הדיוני שאנחנו מדברים עליהם

סיגל סידליק אלון:       אני לא מתחברה בהורים, וכמובן שהנושא הוא רגיש

סיגל סידליק אלון:  אני מתכוונת שזה לא רק עניין של מי שמחפש פתרונות ותוכניות, אלא גם המטפלים עצמם עסוקים בזה

סיגל סידליק אלון:  ואני רוצה להפריד לרגע בין העובדה, למשל, בנתונים שלנו, שבין 2020 לשנת 2022 יש עלייה של 46% בצריכת תרופות נוגדות חרדה ודיכאון בקרב קטינים

סיגל סידליק אלון:  אני מדברת על תרופות שנרכשו ונצרכו

סיגל סידליק אלון:  בתוך המענים שיש אנחנו רואים עלייה בשנתיים האלה של כ-8% בכמות המטופלים שאנחנו מקבלים לטיפול

סיגל סידליק אלון:       אני תכף אתייחס לעניין הלאומי, אני רוצה להגיד שבינתיים אנחנו כן עושים פעולות, ואני חושבת שכולנו צריכים לעשות פעולות של פתרונות בתנאי מחסות כוח אדם

סיגל סידליק אלון:  כי כמו שצוין פה, גם כשכל אחד מכם מנסה למצוא תור לפסיכיאטר או לפסיכולוג ילדים באופן פרטי, הוא גם יחכה ארבעה חודשים במקרה הטוב

סיגל סידליק אלון:      ולכן אנחנו גם עושים פעולות להגברה והרחבה של טיפולים קבוצתיים והכשרת מטפלים שיש לנו, לתת יותר מענים של טיפול קבוצתי

סיגל סידליק אלון:  אנחנו גם עושים הכשרות רחבות למענה בגיל הרך מגיל אפס, זה הוזכר פה קודם, ולתת מענה ולטפל בילדים בבריאות הנפש מגיל אפס ומגיל שלוש ומגיל חמש, כדי שלא נגיע לאותם המקרים

סיגל סידליק אלון:       גם הכשרות בפרישה ארצית, כולל בפריפריה, כולל באילת וכולל בבית שאן, של קבוצות DBT לבני נוער, שזו גישת טיפול שהמטרה שלה לתת מענים ארוכים, ושוב, להשתדל לעשות כמה שאפשר טיפול מיטבי בתנאי מחסור כוח אדם

סיגל סידליק אלון:  וגם פתחנו תוכנית שנקראת התערבות במשבר לקטינים, שזה אומר שילדים יכולים לקבל מענה של עד שמונה פגישות בזום, או אם הם צריכים הם מגיעים למרפאה

סיגל סידליק אלון:  אני שמחה להגיד שכבר ב-2022 כ-600 ילדים קיבלו מענה, וכבר נתנו לי את הנתונים של ינואר–פברואר, 90 ילדים בחודש כבר קיבלו מענה במסגרת הזאת

סיגל סידליק אלון:  זה אומר שהם מקבלים מענה של טיפול התערבות במשבר מהירה, לפני שזה הופך להיות פסיכופתולוגיה חמורה, בתוך כשבועיים

סיגל סידליק אלון:       אז זו הדרך שלנו לעקוף ולתת מענה במקביל למחסור

סיגל סידליק אלון:  אני רק מבקשת, הנושא של תגמול ותמרוץ של התמחות בפסיכיאטריית ילדים, והגדלת תקציב מתמחים בפסיכולוגיה הם קריטיים

סיגל סידליק אלון:  אנחנו לא קיבלנו תקציבים כפי שדובר פה, עלייה כזאת של תקציבים

סיגל סידליק אלון:  וככל שנוכל להכשיר יותר פסיכולוגים, יותר פסיכיאטרים, נוכל לפתור בטווח הארוך

סיגל סידליק אלון:       חברת הכנסת תומא סלימאן לא נמצאת כאן, אבל יש תוכנית של מענה של השלמה של שנה לפסיכולוגים שלמדו בחו"ל ומקבלים פה השלמה של שנה, ואנחנו מקבלים אותם לפרקטיקום כדי להכשיר אותם פה בישראל לקראת התמחות בפסיכולוגיה

אליהו דלל: תודה רבה, סיגל

אליהו דלל:  אנחנו נשמע עוד חמישה, שישה אנשים, לפי הסדר שנרשמו

אליהו דלל:  ד"ר עמית שלו

עמית הלוי: שלום, אני נציג האיגוד לפסיכיאטריית ילדים, חבר ועד ורופא פסיכיאטר ילדים מהדסה עין-כרם

עמית הלוי:  הודגש פה, אבל חשוב לי להדגיש עוד פעם את המשבר הקולוסאלי שאנחנו נמצאים בו כרגע

עמית הלוי:  ילדים מגיעים לחדר המיון בהדסה ובכל הארץ אחרי ניסיונות אובדניים

עמית הלוי:  אנחנו מדברים על עלייה דרסטית בניסיונות אובדניים

עמית הלוי:  אין לנו לאן לשלוח אותם

עמית הלוי:  יש הורים שמנסים לרשום ילד לתור בתוך מרפאה פסיכיאטרית, ואומרים להם, אין בעיה, תירשמו, הינה הטפסים, התור כרגע עומד על שמונה חודשים

עמית הלוי:  מה אתם חושבים שההורה עושה? הוא פשוט לא נרשם

עמית הלוי:  הוא מחפש את הפסיכיאטר הפרטי, שכמובן גם הוא עם תור המתנה ולא יכול לתת מענה

עמית הלוי:  זה לא שהוא אביר על סוס שמציל

עמית הלוי:      אנחנו מאוד מברכים את התוכניות שהוצגו כאן

עמית הלוי:  כל מיני דברים נאמרו: בתים מאזנים, תוכנית לטיפול אינטגרטיבי של רווחה, חינוך ובריאות

עמית הלוי:  מאוד מאוד מאמינים בשילוב של המשרדים האלה

עמית הלוי:  לגבי התקציב של מיליארד שדובר פה קודם על ידי חברת הכנסת, שאמרה מה זה מיליארד? בשביל בריאות הנפש חשוב לנו להדגיש שזה לא בריאות הנפש

עמית הלוי:  אם אנחנו משקיעים בבריאות הנפש, אנחנו משקיעים בחברה

עמית הלוי:  אנחנו משקיעים בבני נוער שיהפכו למבוגרים פרודוקטיביים, מתפקדים, בריאים יותר גם גופנית

עמית הלוי:  יש קשר ישיר בין בריאות הנפש לבין בריאות גופנית

עמית הלוי:  כלומר, מדובר פה בחיסכון אמיתי בטווח הארוך

עמית הלוי:      מה שחשוב לי להביא כמסר שלנו, של האיגוד, אנחנו חייבים להשקיע בכוח האדם בכל הרבדים הפסיכולוגיים, הפסיכיאטריים של הילד וכו'

עמית הלוי:  ההשקעה בכוח אדם צריכה להיות תוך תמרוץ והכרזה על הפסיכיאטריה של הילד כמקצוע במצוקה

עמית הלוי:  בעבר אנשים הגיעו

עמית הלוי:  היום אנשים לא רוצים לבוא

עמית הלוי:  נפתחו עכשיו מרכזים להתערבות במשבר, אנחנו עובדים עליהם ביתר שאת ובמרץ

עמית הלוי:  קשה מאוד לאייש אותם

עמית הלוי:  יש הכסף, הוא עבר לבתי החולים כבר באמת, כמו שאמרה סגנית השר

עמית הלוי:  אין לנו האנשים

עמית הלוי:  אז אנחנו מחפשים אותם בנרות ומוצאים, אבל זה מאוד קשה, וחייבים לתמרץ

עמית הלוי:  אז בין אם זה לתמרץ פריפריה, ששם יש המון תקנים לא מאוישים, אין מי שיבוא לשם

עמית הלוי:       לתמרץ את המקצוע כמקצוע, זה דבר נוסף מאוד מאוד חשוב

עמית הלוי:  ובשלב האקוטי שאנחנו נמצאים בו יש גם תורי המתנה לאשפוזים

עמית הלוי:  כלומר, יש מצב ששוכב אצלנו במחלקת ילדים הדסה נער אחרי ניסיון אובדני קשה, שאין לנו איפה לאשפז אותו, אין לי לאן לשלוח אותו, טלפונים לכל מנהלי המחלקות בארץ

עמית הלוי:  אז אנחנו צריכים להגדיל את מספר המיטות

עמית הלוי:  איפה? קודם כול בבתי חולים כלליים, שאליהם גם המאושפזים רוצים להגיע

עמית הלוי:  הורים לא רוצים את הילד שלהם בבית חולים פסיכיאטרי

עמית הלוי:  בהר הרבה פעמים, אבל הם כן רוצים בתל השומר, בהדסה, באיכילוב וכו'

אליהו דלל: תודה רבה לך

אליהו דלל:  ד"ר עדית סרגוסטי

עדית סרגוסטי: עדית סרגוסטי מארגון "בזכות"

עדית סרגוסטי:  קודם כול, תודה על הדיון המאוד חשוב הזה, ויחד עם זה המאוד מתסכל, מכיוון שזה נושא שאנחנו מלווים אותו כבר שנים על שנים על שנים

עדית סרגוסטי:  ולאורך השנים האלה אנחנו רואים את החסרים האלה רק הולכים וגדלים, הולכים ומתרחבים, ואת המצוקות הקשות מאוד שילדים נאלצים להתמודד איתן, בלי לקבל את המענה המתאים

עדית סרגוסטי:       לפני שנה וחצי קרה נס שלא קרה לאורך שנים

עדית סרגוסטי:  ישבו יחד משרדי החינוך, הרווחה והבריאות וחשבו מה צריך להיות המענה, עם חשיבה אינטגרטיבית, שהיא הכרחית וקריטית

עדית סרגוסטי:  כי ילד לא מתחלק לצד חינוכי, צד רווחתי וצד בריאותי

עדית סרגוסטי:  וזו הגדולה של התוכנית הזאת

עדית סרגוסטי:  החשיבה האינטגרטיבית בין שלושת המשרדים בהסתכלות, כמו שתיארו כאן גם יובל וגם חווה, על כל המכלול של הצרכים, החל במניעה, שזה קריטי, כדי שהילדים לא יגיעו בסופו של דבר להדסה ושם לא יהיה איפה לאשפז אותם

עדית סרגוסטי:  חייבים חייבים להשקיע במקומות האלה

עדית סרגוסטי:      לצערי הרב, ישבה כאן חברת הכנסת סגנית השר מיכל וולדיגר ותיארה את הדברים שהם עושים

עדית סרגוסטי:  לצערי הרב, אנחנו לא רואים שום בשורה בתקציב הקרוב ביחס למענים האלה

עדית סרגוסטי:  כל המענים שהיא תיארה הם מענים שניתנו כבר בתקציב בשנה שעברה

עדית סרגוסטי:  משרד הבריאות פרסם מבחני תמיכה שכוללים קיצור תורים, שכוללים בתים מאזנים, שכוללים את כל הדברים שהיא מנתה, היו במבחני התמיכה שמשרד הבריאות פרסם כבר לפני שנה

עדית סרגוסטי:  התקצוב שניתן למבחני התמיכה האלה היה 90,000,000 שקל גם לילדים ונוער וגם לבגירים

עדית סרגוסטי:  כלומר, החלק של ילדים ונוער בתוך זה הוא חלק זעום

עדית סרגוסטי:  היא ציינה עוד מעט מענים במערכת החינוך, אני לא זוכרת את הסכומים

עדית סרגוסטי:  אני אשמח לשמוע מדניאל פירוט

דניאל פרידמן: בתוך מבחן התמיכה כפי שפורסם בשנת 2022 יש ניקוד שניתן לכל סוג של שירות, וחלק מהניקוד ניתן גם לילדים

דניאל פרידמן:  אין חלוקה מראש

דניאל פרידמן:  קופות החולים מקבלות תגמול ותמרוץ בגין טיפולים ב - - -     

עדית סרגוסטי: הסיפור של תורי ההמתנה הוא קטסטרופה

עדית סרגוסטי:  המצב רק הולך ומחמיר, ודובר כאן על מחסור בכוח אדם

עדית סרגוסטי:  נוצא מעגל קסמים

עדית סרגוסטי:  ברגע שיש תור המתנה ארוך בשירות הציבורי, אנשים פונים לשירות הפרטי, ואז גם אנשי המקצוע הולכים לשירות הפרטי, קשה מאוד אחר כך להחזיר אותם

עדית סרגוסטי:  והעלות של זה רק הולכת וגדלה

עדית סרגוסטי:  אז אנחנו חייבים חייבים, אנחנו על גבול המתחננים בפניך שתעשה מעשה בדבר הזה

עדית סרגוסטי:  חייבים לתקצב את התוכנית הזו מחר

מיטל שפירא: שלום, עו"ד מיטל שפירא, הלובי למלחמה באלימות מינית

מיטל שפירא:  אני ממש אקצר

מיטל שפירא:  אני אדבר רק על מיטות אשפוז פסיכיאטרי לילדים וילדות נפגעי תקיפה מינית

מיטל שפירא:  אנחנו יודעים שאחד מתוך חמישה ילדים וילדות נפגע מינית, שזה אומר בערך שישה מכל כיתה, רובם בכלל לא מאותרים, אבל חלקם מגיעים לאשפוז פסיכיאטרי

מיטל שפירא:  במדינת ישראל אין אשפוז פסיכיאטרי מותאם לילדים נפגעי תקיפה מינית

מיטל שפירא:  יש כזה לבוגרים, לא מספיק אבל יש

מיטל שפירא:  ילד שנפגע מינית ונדרש לאשפוז, אין לו טיפול מותאם

מיטל שפירא:  לא משנה מה, לא משנה איפה, גם לא שנתיים המתנה

מיטל שפירא:      אז אנחנו לפני שנה פנינו למשרד הבריאות להתריע על ההפליה הזאת

מיטל שפירא:  ביקשנו מענה כמה פעמים, ולא קיבלנו

מיטל שפירא:  נפגשנו עם משרד הבריאות בעניין

מיטל שפירא:  עדיין לא קיבלנו תשובה תכלס מה עומד לקרות

מיטל שפירא:  היו חילופי גברא, היו קצת שינויים בבריאות הנפש, ואז אמרו לנו שאין כוח אדם מקצועי למענה לפנייה שלנו

מיטל שפירא:  בעצם אמרו שבמשרד הבריאות אין כרגע גורם שהוא אחראי על בריאות הנפש שיכול לענות לנו למה ומה עומדים לעשות עם החוסר הזה

מיטל שפירא:  פנינו ארבע פעמים, הודענו על מיצוי הליכים לפני הליכה לבג"ץ

אליהו דלל: יובל, זה נכון? אין מענה

אליהו דלל:  זה דבר חמור

יובל רווה: הדברים כמובן יותר מורכבים מזה

יובל רווה:  המערכת יודעת לטפל גם בילדים נפגעי תקיפה מינית

אריה מונק: יש מרכזים בקהילה

אריה מונק:  יש מרכזים בקהילה, אבל לא באשפוז

מיטל שפירא: אני מאוד אשמח לקבל תשובה, אנחנו פשוט כבר שנה דופקים על הדלתות

מיטל שפירא:  נשמח מאוד לקבל תשובה לעניין הזה

מיטל שפירא:  תשובה מורכבת, פשוטה, אנחנו בתוך זה

אריה מונק: יש מענה גדול מאוד, שהוא מענה בקהילה, עם תורי המתנה ארוכים יותר משנה

אריה מונק:  אני מפעיל 18 מרכזים כאלה

מיטל שפירא: אנחנו הודענו למשרד הבריאות לפני שבוע על מיצוי הליכים לקראת הליכה לבג"ץ, הם ביקשו עוד שבוע

מיטל שפירא:  השבוע הזה הסתיים היום

מיטל שפירא:  נגמר השבוע, עוד לא קיבלנו שום התייחסות קונקרטית במהלך כל השנה הזאת

מיטל שפירא:  אז אנחנו כן מעדכנות שאנחנו מתכננות לפנות לבג"ץ ועדיין נשמח מאוד לתשובה למה ילדים וילדות בעצם מופלים

אליהו דלל: תודה רבה, אני חושב שהעלית נקודה מאוד נכונה

אליהו דלל:  ממש בקצרה, ד"ר עירית אורין

עירית אורין: אני פסיכיאטרית ילדים מהמאוחדת

עירית אורין:  כבר לפני שמונה שנים התחילה הרפורמה בבריאות הנפש, שמה שהיה אמור לקרות במהלכה זה ששירותי בריאות הנפש יעברו מבתי החולים לתוך הקהילה

עירית אורין:  בפועל מה ששמעתי מסגנית השר זה שאנחנו עדיין ממשיכים לדבר על ראש הפירמידה, שזה המענה האשפוזי ובתי החולים, ששם נמצאים 10% מהמטופלים שלנו

עירית אורין:  90% מהילדים נמצאים בקהילה

עירית אורין:  90% מהילדים מגיעים לקופות החולים

עירית אורין:       כשהתחילה הרפורמה, דיברו על צפי של 2% מילדי ישראל שיזדקקו לסיוע פסיכיאטרי או בבריאות הנפש במרפאות

עירית אורין:  אנחנו מדברים היום על 4

עירית אורין: 5%

עירית אורין:  אנחנו נמצאים בעצם מעל פי שניים ממה שהיה הצפי, בלי שום התאמה של המשאבים כדי לתת מענה

עירית אורין:  בלי שום יכולת לתת מענים

עירית אורין:  בתי החולים בהדרגה משחררים את האחריות מהמוסדות הרשמיים לקופות החולים, בלי שלנו יש הכלים בקופות היום לתת את המענים לקבוצות של ילדים עם מאפייני תחלואה הרבה הרבה יותר כבדים ממה שהיה בעבר

עירית אורין:       אם בעבר ראינו בדרך כלל ילדים עם קצת חרדה, כל מיני קשיים מינוריים יחסית, מה שקוראים פסיכיאטריה רכה, היום אנחנו מטפלים בילדים עם פסיכיאטריה כבדה מאוד מאוד, בלי שנעשתה שום התאמה של המערכות לצרכים שנוצרו במהלך השנים האלה

עירית אורין:       הדבר הראשון שחייב להיעשות הוא הפניה של משאבים מבתי החולים, שברשותם עדיין רוב הכוח והיכולת הכלכלית, אל הקהילה, כדי לאפשר מענה מותאם

עירית אורין:  לתמרץ את הפסיכיאטריה

עמית הלוי: צריך להוסיף, צריך לתגבר גם את בית החולים וגם את הקהילה, כי אי אפשר אחרת

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  עכשיו אריה מונק, ואחר כך צמרת

אריה מונק: תודה, כבוד היושב-ראש

אריה מונק:  אני ממש בקצרה רוצה לומר שבשנת 2021 ועד 2022 יש עלייה של 27% בניסיונות מקרי אובדנות, שזה למעלה מאלף אנשים במדינת ישראל, שמתוכם 40% הם ילדים

אריה מונק:  המספר המזעזע הזה ש-400 ילדים עד גיל 15 מנסים להתאבד, דורש לא דיון כזה

אריה מונק:  דורש החלטת ממשלה להביא כל כסף ולמצוא מקור תקציבי בלי כל מיני התפתלויות כאלה ואחרות, בשביל להציל את הילדים האלה

אריה מונק:      הדבר הנוסף שאני רוצה לומר הוא על העלייה המטורפת

אריה מונק:  46% גידול של ילדים שלוקחים תרופות פסיכיאטריות

אריה מונק:  איפה אנחנו חיים? אנחנו דוהרים לכאוס

אריה מונק:  לכן אני אומר, נגמרו הדיונים

אריה מונק:  זה צריך לבוא להחלטת ממשלה, כי אם זה לא יבוא להחלטת ממשלה זה ימשיך להיות לא מספיק חשוב, ואנחנו נמצא את עצמנו בדיונים האלה גם כשימותו כל שנה, אלף ילדים יתאבדו, וזה לא יהיה אכפת לאף אחד

אריה מונק:      ומשפט אחרון

אריה מונק:  בשנת 2022 הייתה החלטת ממשלה שנתנה 80,000,000 ש"ח לנושא מאוד חשוב של מלחמה בתאונות דרכים

אריה מונק:  80,000,000 ש"ח לעניין של תאונות דרכים

אריה מונק:  נפטרו בתאונות דרכים 350 איש

אריה מונק:  זה מספר נוראי

אריה מונק:  650 אנשים שמתים מאובדנות בשנה, והתקציב של המלחמה באובדנות הוא 19,000,000

אריה מונק:  הנושא הזה חייב להשתנות, וזה פשוט צריך להיות חשוב יותר

צמרת אביבי: נעים מאוד, צמרת אביבי, סמנכ"לית חינוך בעמותת לנפש

צמרת אביבי:  אני פונה דווקא לפסיכיאטרים וגם למערכת החינוך, שנמצאים כאן

צמרת אביבי:  אני בעצם מגיעה גם מסיפור אישי, וזה כבר לדיון אחר, אבל אני חושבת שמערכת החינוך עוד לא השכילה להבין איך אנחנו מונעים את הדבר הזה, את כל הכאוס שחברי אמר פה עכשיו

צמרת אביבי:       ובעצם, כל הנושא של התמודדות נפשית לא מדוברר מספיק במערכת החינוך

צמרת אביבי:  זה משהו שכאילו מטואטא מתחת לשטיח, אסור לדבר על זה, הפרעות אכילה, סכיזופרניה, מאניה-דיפרסיה, חרדות ודיכאון

צמרת אביבי:  זה משהו שאסור לדבר עליו במערכת החינוך

צמרת אביבי:       אני מכניסה לתוך מערכת החינוך מתמודדים שאנחנו מכשירים בתפקוד גבוה, שיבואו ויספרו את הסיפור שלהם ויראו שאנחנו לא אנשים עם קרניים על הראש

צמרת אביבי:  הציעו לנו להירשם בגפ"ן

צמרת אביבי:  אם מערכת החינוך, ואתה אדוני, מבינים את גודל האפשרות, את גודל ההזדמנות שיש כאן לנרמל את התופעה

צמרת אביבי:  כי בעצם כל ילד שני הוא מתמודד כך או כך, אז יש פה הון אנושי

צמרת אביבי:  וגם בית חולים "לב השרון", שאיתם אנחנו עובדים, תודה לאל, מנהל בית החולים השכיל להבין שזאת הדרך, ואנחנו כבר עושים באזור הגיאוגרפי שלי ושלך את ההרצאות האלה עם הסיפור האישי

צמרת אביבי:  כל ילד במדינת ישראל צריך לשמוע שמותר להרגיש לא בסדר, שזו מחלה שקופה ואפשר לחיות חיים שלמים לצד ההתמודדות

אבישי פריזדה: אבישי פריזדה, מנכ"ל קבוצת גיא

אבישי פריזדה:  אני מפעיל שש פנימיות פוסט-אשפוזיות

אבישי פריזדה:  אני חושב שהחוויה שלי בדיון זה קצת "סבתא בישלה דייסה"

אבישי פריזדה:  ולא דייסת התקציב, לזה נגיע בנפרד

אבישי פריזדה:  משום שגם בתוך התוכנית של משרד הבריאות, גם בתוך מה שקורה כאן היום, כאשר ד"ר עמית משחרר מאשפוז, או הקולגות שלו בבתי החולים, הילדים מגיעים לפנימיות שלנו

אבישי פריזדה:  והתופעה הזאת שרואים בהחרפה בקהילה, אנחנו רואים אותה גם אצלנו, ואני מגיע לכאן עם שתי אמירות

אבישי פריזדה:      אחת, אנחנו רוצים, ולדעתי גם יכולים, להיות חלק מהפתרון

אבישי פריזדה:  המסגרות האלה נמצאות בקהילה

אבישי פריזדה:  יוצאים מהבית בצו בית משפט ילדים בשיא מצבי הסיכון

אבישי פריזדה:  חלק ממה שקורה בפנימיות, חלק מלהפוך אותן למקומות פתוחים, למקומות שנותנים מענה לעוד ילדים, אני אומר כאן לכל מי שמוכן לשמוע, קופות החולים, האומר, משרד הבריאות, משרד החינוך

אבישי פריזדה:  אנחנו רוצים להיות חלק מהפתרון לילדים שלא חייבים לצאת מהבית, היציאה מהבית היא קצה המשבר

אבישי פריזדה:      החלק השני שאני מאוד מודאג ממנו, אני הרבה מאוד שנים בתוך העולם הזה, בכל התפקידים שאפשר לעשות, בקצה של כל רפורמה כזאת היו עוד 200 ילדים בפנימיות

אבישי פריזדה:  כשהיה "עם הפנים לקהילה", כשהייתה העדפה של שירותי אומנה, כשהייתה רפורמה בבריאות הנפש

אבישי פריזדה:  בסוף, הפנימיות הן רשת הביטחון שמחזיקה את הילדים במצבים הכי קשים

אבישי פריזדה:       כשיוצאת תוכנית כזאת לדרך, היא חייבת לתת מענה לאיזו עלייה באיתור הצרכים, בביקוש ו - - - יהיו בפנימיות

אבישי פריזדה:  אנחנו עכשיו ברשימות המתנה של 30%, 40% ו-50% על המקומות שאין לי

אבישי פריזדה:  אני מקבל מדי יום שיחות למעגל החברתי שלי, של הורים שהפרוטקציה שהם מבקשים היא לקדם את הילד או הילדה שלהם ברשימת ההמתנה ממקום 18 למקום 3

אבישי פריזדה:  אני חושב שזה חייב להיות חלק מהתוכנית

אבישי פריזדה:  תודה רבה

אפרת רותם: עובדת סוציאלית ועורכת דין אפרת רותם, איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים

אפרת רותם:  אני אפתח בנקודה אחת, נציג האוצר התייחס לאותה תוכנית שהוגשה בעבודה מאוד קשה של הצוות המקצועי בשלושה משרדים, גם חינוך, גם בריאות, גם רווחה

אפרת רותם:  הוא הגיב ואמר, אחד הדברים שלא ישימים שם הוא ענייני כוח אדם

אפרת רותם:  כן, נכון, אין כוח אדם

אפרת רותם:  בהחלט

אפרת רותם:  אין כוח אדם ברווחה, אין כוח אדם בחינוך, אין כוח אדם בבריאות

אפרת רותם:  זה באמת לא קורה מעצמו

אפרת רותם:  זה קורה בגלל מדיניות שמנסה להשתיק ולהקטין את השירות הציבורי, וכתוצאה מזה כוח האדם עובר לפרטי

אפרת רותם:  ויחד עם זה שכוח האדם עובר לפרטי, מדינת ישראל מתחלקת לשניים

אפרת רותם:  ילד שלהורים שלו יש כסף, מצליח לקנות טיפול לילד

אפרת רותם:  גם שם קשה

אפרת רותם:      אתמול, למשל, שוחחתי עם עובדת סוציאלית מאחת הערים בדרום ארץ

אפרת רותם:  סיפרתי לה על הדיון, היא מאוד שמחה על קיומו של הדיון, ואמרה, בעיר שאני גרה בה, אני אומרת למשפחה שמחכה בתור: תקשיבי, יש לנו תור בעוד 13 חודש, או לכי לפרטי

אפרת רותם:  מי שיש לו כסף, הולך לפרטי, מגיע בתוך שלושה חודשים

אפרת רותם:  גם לא טוב, אבל מצליחים

אפרת רותם:      יש כרגע תוכנית על השולחן

אפרת רותם:  אפשר לומר עליה שהיא אולי הייתה צריכה להיות טיפה ימינה, טיפה שמאלה, הכול בסדר

אפרת רותם:  גובשה תוכנית על ידי אנשי מקצוע שזה תחום המומחיות שלהם

אפרת רותם:  כרגע ממשלת ישראל יכולה להחליט, האם היא שמה את הכסף ודואגת לביטחון של אותם ילדים, וזה ביטחון, זה ביטחון נפשי, זה ביטחון באפשרות ללכת ללמוד, זה ביטחון באפשרות לחיות את החיים שלהם, של אותם ילדים ושל ההורים שלהם

אפרת רותם:  או שהיא אומרת לאותם ילדים, אם יש לך כסף אתה תסתדר, אם אין לך כסף, אני מזניחה אותך

יערה שילה: אני רק רוצה להוסיף למה שאמרה סיגל, שזה לא רק חשופים לכדורים, הם חשופים לחומרים, לסמים, לצערי הרב

יערה שילה:  ילדים ברחוב היום חשופים בקלות רבה לגראס, וזה בנוסף לזה שהם מסתובבים ברחוב

יערה שילה:  אז זה סיכון על סיכון, ואני רואה אותם, אני אומרת לכם, בכל יום חמישי

יערה שילה:  בנוסף לזה יש גם מהירות רבה לילדים בשימוש בחומרים

יערה שילה:  זה מדרדר אותם למקומות קשים מאוד

יערה שילה:       אני יכולה להגיד לכם שאני אספתי מהרחוב ילדים עם רעלת אלכוהול, גם זה מביא למצבים קשים פסיכוטיים

אליהו דלל: תודה, יערה, על ההערה

אליהו דלל:  אני מודה לכולכם, היה דיון ממצה, ענייני

אליהו דלל:  לצערי, התחלנו עם האוצר, ואני מסיים עם האוצר

אליהו דלל:  דניאל, אתה כרפרנט, אני מבקש לקבל תשובות מקצועיות

אליהו דלל:  תודה רבה לכולכם