ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 88, 2023-04-02 00:00

משה גפני: בוקר טוב

משה גפני:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים

משה גפני:  שני סעיפים על סדר היום

משה גפני:  הראשון הוא הארכת רישיונות הפקה של מחצבים בהתאם לסעיף 5(ג) לחוק נכסי המדינה, ולאחר מכן צו היטלי סחר ואמצעי הגנה (היטל היצף על  יבוא של כבלי נחושת למתח נמוך מטורקיה)

משה גפני:       אנחנו  מתחילים בסעיף הראשון: הארכת רישיונות הפקה של מחצבים

משה גפני:  מי מציג את זה?      

חן בר יוסף: חן בר יוסף, ממלא מקום מנהל מינהל אוצרות טבע, משרד האנרגיה

משה גפני: למה אתם מביאים את זה ביום האחרון?      

חן בר יוסף: שאלה טובה

משה גפני: זאת שאלה מיותרת, מה שאני שואל

חן בר יוסף: לא, לא מיותר בכלל

חן בר יוסף:  שאלה במקומה

חן בר יוסף:  קודם כול, התנצלותנו

משה גפני: נשאל אותה גם על הדבר השני

משה גפני:  אני צריך להתכנס פה בערב פסח מוקדם בבוקר כדי לאשר את זה, אחרת זה לא יהיה

משה גפני:  למה?      

חן בר יוסף: הניסיון שלנו, לפחות, היה לנסות עוד במסגרת החלטת הממשלה של ההסדרים למצוא הסדרה נאותה של הדבר הזה מבחינת עבודת המטה שנעשתה עד אז

חן בר יוסף:  השותפים שלנו בממשלה חשבו שזה לא מבושל והיות שיש המענה דרך דיון בוועדה מול סוגיות אחרות בחוק ההסדרים, שכידוע, איננו חוק קצר - -     

משה גפני: חוק ההסדרים הפך להיות עוד משהו מעניין – מה שאני כבר לא רגיל

משה גפני:  זאת אומרת אני רגיל שמכניסים לשם הכול כדי להעביר את זה מהר

משה גפני:  עכשיו כבר מחכים להארכה רגילה של מועד לחוק ההסדרים?      

חן בר יוסף: לא

משה גפני: אי אפשר להביא את זה לפני שבועיים? אפשר אבל מה זה משנה? עדיף שלא תענה כי כל תשובה לא טובה כי זה לא בסדר

משה גפני:  מביאים את זה ברגע האחרון אחרי שכבר מפסיק הרישיון

חן בר יוסף: לא

ינון אזולאי: הרב גפני, אני רוצה לומר עליהם נקודת זכות – הם לא ידעו שזה עומד לפוג

ינון אזולאי:  לא היו פה מספיק דיונים

משה גפני: לא שמעת מה שהוא אמר

משה גפני:  הוא אמר, אנחנו חשבנו לעשות את זה אולי בחוק ההסדרים

ינון אזולאי: שמעתי את זה

ינון אזולאי:  אבל הם חושבים את זה על הכול

ינון אזולאי:  ראית כמה הם הכניסו בחוק ההסדרים

ינון אזולאי:  אבל, באמת, הם לא ידעו, הם לא ידעו שעומד להסתיים המכרז של המחצבות, אף פעם לא התרענו על זה – לא ב-2017 ולא ב-2018 ולא ב-2019

משה גפני: אני רק רוצה להזכיר לך שאנחנו לפני פסח, לא לפני פורים

ינון אזולאי: אז תגיד להם את זה, למה לי?      

משה גפני: זה מה שאני אומר לך, שתגיד להם

ינון אזולאי: שאגיד להם – הבנתי, טוב

משה גפני: תודה

משה גפני:  בבקשה, תגיד מה אתם מבקשים

חן בר יוסף: אני מקבל את ההערות

משה גפני: אני רק מבקש להבא שכשמגיע דבר כזה תביאו את זה מבעוד מועד כדי שנוכל לקיים דיון יותר מעמיק

משה גפני:  יש לנו הרבה מאוד מה להגיד על המחצבות

משה גפני:  אני לא רוצה לעכב את זה עכשיו

ינון אזולאי: גם על הדלק יש לו מה לענות, אם יש איזושהי שאלה

חן בר יוסף: לא

חן בר יוסף:  זה יותר רשות המיסים

ינון אזולאי: שמעתי אותך מתראיין גם על זה פעם

משה גפני: אתה על הבלו?      

חן בר יוסף: לא

חן בר יוסף:  על הבלו זה מנהל רשות המיסים ושר האוצר

חן בר יוסף:  אנחנו על הדלק

ינון אזולאי: איפה - - - בדלק?      

חן בר יוסף: מנהל מינהל הדלק, נוסף לתפקידי

משה גפני: טוב, בבקשה

חן בר יוסף: עניינינו הארכת הרישיונות שיאפשרו את כריית המחצבים

חן בר יוסף:  המחצבים האלה הם קריטיים לתעשיות רבות בישראל, החל מייצור חשמל של חלק מהמוצרים האלה שמאפשרים את סינון הפליטות של גורמי ההפקה של החשמל שנוצר, כולל מערכות שלמות שקשורות לתעשיות בדרום שמדינת ישראל זקוקה להם גם כתעשייה וגם כייצוא וגם כמקורות פרנסה

משה גפני: בירוחם, למשל

חן בר יוסף: בירוחם, בדימונה

משה גפני: דיברה איתי ראש המועצה

חן בר יוסף: מאות משפחות

חן בר יוסף:  בהיבטים האלה התעשייה הזאת היא תעשיית הבסיס שעליה עומד כל המגדל הזה

חן בר יוסף:  לכן היא מאוד חשובה

חן בר יוסף:  יש שני חוקים שהמחצבות האלה יושבות תחתם: אחד זה חוק המכרות שמאפשר 30 שנה; והשני הוא חוק נכסי המדינה

חן בר יוסף:  חוק נכסי המדינה מגביל את היכולת לתת את הרישיון ל-20 שנה, למעט אם ועדת הכספים אישרה אחרת

חן בר יוסף:  זאת למעשה הבקשה פה מחברי הוועדה הנכבדים – לאפשר לנו עוד עשר שנים של מתן רישיונות

חן בר יוסף:  הרישיונות ניתנים מידי שנה, הם נבחנים ורואים עמידה בקריטריונים ובכללים

משה גפני: על כמה מחצבות מדובר?      

חן בר יוסף: אנחנו מדברים על 11 מחצבות שמופעלות על-ידי שמונה חברות שונות

משה גפני: כמה יש בסך הכול?      

חן בר יוסף: יש 24 מחצבות בישראל

ינון אזולאי: מה איתם?      

משה גפני: מה עם האחרים?      

חן בר יוסף: אחרים נמצאים תחת כללים אחרים

משה גפני: מה?      

יערה גלבוע אייל: אני עורכת דין יערה גלבוע אייל מהייעוץ המשפטי למשרד האנרגיה

יערה גלבוע אייל:  אני אסביר: יש לנו חומרי חציבה ויש לנו מחצבים

יערה גלבוע אייל:  חומרי החציבה עוברים, קודם כול, מכרז אצל רמ"י להקצאת הקרקע בדיוק לצורך הזה, וניתנים להם רישיונות שנתיים

קריאה: חומרי גלם לבנייה, נכון?      

יערה גלבוע אייל: נכון

יערה גלבוע אייל:  זה גם שם

משה גפני: לא רק לבנייה

יערה גלבוע אייל: לא רק

יערה גלבוע אייל:  יש רשימה סגורה של חומרים שנחשבים חומרי חציבה

יערה גלבוע אייל:  מי שמגיע לכאן לבקש הארכה לפני הקצאת הקרקע הם רמ"י

יערה גלבוע אייל:  אלה גם רישיונות שנתיים שניתנים

יערה גלבוע אייל:  מצד שני יש לנו מחצבים, וזה תהליך מאוד ארוך: יש קודם רישיון חיפוש ולאחר שמוצאים את המחצב בקרקע ניתנת תעודת תגלית

יערה גלבוע אייל:  ואם עומדים בכל התנאים המפקח על המכרות נותן חוזה חכירה לכרייה

יערה גלבוע אייל:  החוק מגדיר שחוזה החכירה יכול להיות עד 30 שנה

יערה גלבוע אייל:  זה סעיף 49 לפקודת המכרות

יערה גלבוע אייל:  אנחנו נמצאים פה בדיון על חומרים שהוגדרו מחצבים, והם איזשהו ייצור כלאיים, ואנחנו מחדשים עבורם את הרישיונות פעם בשנה

משה גפני: מה כלאיים פה?      

יערה גלבוע אייל: בזמנו חוק חובת מכרזים נחקק ב-1993 ובשנת 2001 המפקח על המכרות דאז נתן חוות דעת שחלק מהחומרים הופכים להיות מחומרי חציבה למחצבים

יערה גלבוע אייל:  אז היום הם מקבלים את הרישיונות דרך פקודת המכרות אבל הם ממשיכים לשלם תמלוגים לרמ"י ולשלם לקרן שיקום מחצבות

משה גפני: לשלם תמלוגים לרמ"י אני מבין – זה הלכה למשה מסיני

משה גפני:  כל מי שזז במדינה נותן תמלוגים לרמ"י

יערה גלבוע אייל: לא, המחצבים בדרך כלל - - -     

משה גפני: אבל למה זה השתנה מבחינת החקיקה שנוגעת להם?      

יערה גלבוע אייל: החקיקה לא השתנתה

יערה גלבוע אייל:  מה שהשתנה הייתה חוות הדעת

יערה גלבוע אייל:  המפקח על המכרות חשב שהחומרים הספציפיים האלה, הסיווג שלהם הוא לא כחומרי חציבה אלא כמחצב

משה גפני: אם מעבירים חומר למפעלים בדרום, בעיקר – אולי לא בעיקר - - -     

יערה גלבוע אייל: המעבר למחצב מוציא אותם מחובת מכרזים, ואת התמלוגים לפי הפקודה, מחצב משלם - - -     

משה גפני: מה עשיתם עד היום? הרי 30 שנה מסתיימות, הרישיון שלהן מסתיים

משה גפני:  מה עשיתם עד היום? מה חשבתם? מה היו ההתלבטויות?      

יערה גלבוע אייל: הפרשנות שלנו לאורך השנים הייתה שחוזה שמתחדש אחת לשנה לא צריך להגיע לאישור הוועדה כי קראנו את החוק שזה רק חוזה שניתן ל-20 שנה

יערה גלבוע אייל:  לפני כשנה הגענו לכאן להארכה - - -     

משה גפני: רגע, לאט-לאט

משה גפני:  הפרשנות שלכם הייתה שאם מאריכים את המועד לחברה הזאת שכורה - -     

יערה גלבוע אייל: כי זה רישיון שנתי, כן

משה גפני: אז היא לא צריכה לבוא לאישור ועדת הכספים

משה גפני:  הפקידה שעוסקת בעניין הזה יכולה לאשר

משה גפני:  וכך היה

יערה גלבוע אייל: כן, המפקח על המכרות

משה גפני: תקראי את הסעיף

אליהו דלל: אבל למי זה ניתן? בלי מכרזים? בלי מה?      

משה גפני: הארכת המועד

משה גפני:  זה ניתן, נניח, ל-20 או 30 שנה

אליהו דלל: במכרז?      

משה גפני: במכרז, כן?      

יערה גלבוע אייל: אני אסביר: כמו שאמרתי בהתחלה - -      

אליהו דלל: - - - נחושת, ברזל ומה לא

יערה גלבוע אייל: חומרי חציבה – יש לנו רשימה סגורה

יערה גלבוע אייל:  אני עוד רגע אקריא את החומרים המדויקים כדי שאני לא אטעה

יערה גלבוע אייל:       אז יש לנו חומרי החציבה – שם הוראות החוק מאוד פשוטות

יערה גלבוע אייל:  מי שרוצה לפתוח מחצבה על האדמה שלו – יכול; אם הוא רוצה להשתמש בחומרים בשימוש עצמי, פרטי בתוך אותו שטח הוא לא צריך רישיון

משה גפני: אבל אם הוא מספק את זה לאחרים?      

יערה גלבוע אייל: הוא צריך רישיון חציבה

אליהו דלל: אם יש לי שטח פרטי ואני חוצב בו אני לא צריך היתר לזה? אני לא צריך מכרז אבל אני צריך היתר

יערה גלבוע אייל: אתה לא צריך רישיון חציבה

אליהו דלל: אבל אני צריך היתר

יערה גלבוע אייל: היתר

משה גפני: היתר למה?      

אליהו דלל: חייב

משה גפני: כן? צריך?      

אליהו דלל: בוודאי

אליהו דלל:  אם אני חופר באדמה שלי ומוציא משם אדמה - -     

משה גפני: נשמע אותם

משה גפני:  שאלת

משה גפני:  מעניין

יערה גלבוע אייל: אני רוצה לעשות הבחנה כדי לא לטעות ולא להטעות

יערה גלבוע אייל:  יש היתר ויש רישיון חציבה

יערה גלבוע אייל:  רישיון חציבה הוא של המפקח על המכרות

יערה גלבוע אייל:  אם אתה חוצב ומוציא את החומרים החוצה אתה צריך רישיון חציבה

אליהו דלל: על איזו אדמה?      

יערה גלבוע אייל: כל אדמה שאתה חוצב בה

יערה גלבוע אייל:  ההיתר שאתה שואל עליו הוא היתר לפי חוקי תכנון ובנייה -  לזה אני לא נכנסת, זה לא הדיון

יערה גלבוע אייל:  החומרים האלה, מתי הם כן צריכים מכרז? רוב המחצבות יושבות על אדמת מדינה

יערה גלבוע אייל:  אדמת מדינה מנוהלת בידי רמ"י, ולכן מי שעושה את המכרזים על הקצאת הקרקע זה רמ"י

יערה גלבוע אייל:  זה על חומרי חציבה

יערה גלבוע אייל:      יש לנו מחצבים

יערה גלבוע אייל:  לפי חוות הדעת שלנו, מחצבים לא צריכים מכרז

יערה גלבוע אייל:  אנחנו בדרך כלל מנהלים הליך תחרותי

יערה גלבוע אייל:  יש שם גם חריגים שהמפקח יכול לתת בלי ההליך התחרותי

יערה גלבוע אייל:  לרוב אנחנו בוחרים בהליך תחרותי כדי להקצות את הקרקע

יערה גלבוע אייל:  על הקרקע במקרה הזה לא עוברת מכרז, והתמלוגים לא משולמים לרמ"י, אלא למשרד האנרגיה עבור הוצאת המחצבים

יערה גלבוע אייל:       המחצבים שיש לנו היום בארץ הם פוספט ונחושת

משה גפני: מה החוק בעניין הזה? את יכולה להקריא?      

שולמית אלוני: "חוק נכסי המדינה קובע בסעיף 5(ג) שהממשלה לא תהיה רשאית בשם המדינה להעניק זיכיון לתקופה העולה על 20 שנים בין לפי חוק זה ובין לפי חוק אחר הנוגע למכרות או למחצבים של המדינה, אלא באישור ועדת הכספים של הכנסת"

שולמית אלוני:       אם אני מבינה נכון, בטבלה שצירפתם עם סוגי החברות והמחצבות יש מועדים שונים שבהם מתוארכות התגליות

שולמית אלוני:  חן, אם אתה יכול להתייחס לזה, כי אני רואה שיש פה חברות שמיוחסים להם מועדים משנת 2001, יש 2002, 2003

שולמית אלוני:  יש גם 2016

שולמית אלוני:  אז מה בעצם אתם מבקשים? לגבי 2016 לא חלפו 20 שנים

חן בר יוסף: לא

חן בר יוסף:  אנחנו מבקשים להאריך את המועדים – בעצם, הדבר הפשוט זה לאחד את קבועי הזמן של שני החוקים

חן בר יוסף:  אני מזכיר: כשיש תגלית מישהו חיפש ועבד כדי לגלות אותה; שנית, בתוך השטח עצמו – ונמצאים פה גם נציגים של בעלי המחצבות – מבוצעות השקעות רבות כדי להיות יכול להפיק את התגלית

חן בר יוסף:  זה לא לבוא עם את חפירה ולהתחיל לאסוף את החומר, להביא לשם ציוד ויכולות וכן הלאה

חן בר יוסף:  לכן גם חוק המכרות קובע 30 שנה

חן בר יוסף:  30 השנה האלה זה גם התארגנות של השקעות שהן, דרך אגב, לא חד-פעמיות בהתחלה, אלא השקעות לאורך כל התקופה, כדי שיהיה אופק לאותו תהליך

חן בר יוסף:  זה גם אופק ללקוחות אותו בעל מחצבה כדי שהוא יוכל לדעת שיש לו חוזה ארוך ואספקה סדירה של חומרי הגלם שהם קריטיים לתעשייה

חן בר יוסף:        מה שאנחנו מבקשים פה זה ליישר קו בין שני התהליכים האלה שאותם 30 שנה שיש בחוק המכרות, אכן גם ועדת הכספים תאשר שיינתן לעוד 10 שנים

חן בר יוסף:  כל אחד שקיבל במהלך 20 השנים האלה את היכולת לדעת שמבחינת חוק המכרות יש לו 30 שנה, בעצם ליישר קו שגם מבחינת חוק נכסי המדינה יש לו 30 שנה

חן בר יוסף:  זאת הבקשה

חן בר יוסף:  לכן גם שנת 2016 מוזכרת ברשימה הזאת

משה גפני: אם זה פחות מ-20 שנה אתם לא צריכים אישור?      

ינון אזולאי: עד שיסתיימו להם 20 שנה

חן בר יוסף: זאת הקצאה ראשונית

חן בר יוסף:  ההקצאה הראשונית לאדם שחיפש, מצא וגילה ומתכוון לשים זה לעשרים שנה

חן בר יוסף:  זה מתחדש כל שנה כדי לראות שהוא עומד בקריטריונים

חן בר יוסף:  אבל פעם אחת שהוא קיבל – הוא יודע שעשרים שנה הוא יוכל להפיק ככל שהוא עומד בקריטריונים

חן בר יוסף:  זה כמו רישיון עסק שניתן לכמה שנים קדימה ונותן ודאות לשני הצדדים

משה גפני: ל-20 שנה הוא לא צריך אישור

משה גפני:  אתם לא צריכים

חן בר יוסף: לא

חן בר יוסף:  זה חוק המכרות

ינון אזולאי: זה החוק

חן בר יוסף: הוא צריך אישור מאתנו שגם שם הוא נבחן

משה גפני: כן, ברור

חן בר יוסף: לא צריך אישור מיוחד של ועדת הכספים כי הוא לא בפער מחוק נכסי המדינה

ינון אזולאי: מה החלק של רמ"י פה? לכמה זמן רמ"י נותן את האישורים שלו כשהוא מוציא את המכרז?      

ישי לוי: בוקר טוב

ישי לוי:  שמי ישי לוי, ראש תחום מחצבות ברשות מקרקעי ישראל

ישי לוי:  משעה שאנחנו מקבלים את ההמלצה של המפקח על המכרות במסגרת תעודת התגלית שניתנת, ושם גם נקבע הטווח, אנחנו נותנים את חוזה ההרשאה לצורך הכרייה שתואם לגמרי

ינון אזולאי: לכמה זמן?      

ישי לוי: לכמה זמן שהמפקח על המכרות נתן

ינון אזולאי: 20 שנה?      

ישי לוי: זה בדרך כלל לא 20 שנה, זה בדרך כלל תקופות קצרות

ולדימיר בליאק: אבל אתם הולכים לפי המלצה שלו?      

ישי לוי: אנחנו בוחנים את זה אבל אני לא זוכר סיטואציה שלא נתנו הרשאה בעקבות תעודת תגלית

ינון אזולאי: זה שבעשר השנים האחרונות ירד בכ-50% הסיפור של המחצבות, זה בגלל שלא נתנו לכם המלצות או שזה בגלל רשלנות - - -     

ישי לוי: לא

ישי לוי:  בגלל שאלה חומרים שנמצאים לא במחצבים, אלא בחומרי חציבה

ינון אזולאי: אבל למה אתם לא נוהגים באותה שיטה?      

ישי לוי: אנחנו מדברים פה רק על מחצבים

ישי לוי:  אלה סוגי חומרים שמכוח פקודת המכרות - - -     

ינון אזולאי: הבנתי

ינון אזולאי:  אבל קחו את השיטה הזאת, תעתיקו גם אותה, קחו את זה ל-20 שנה

ינון אזולאי:  הרי יש סיפור של 50% מהמחצבות שירדו בעשר השנים האחרונות – דיברנו על זה בדיון האחרון

ינון אזולאי:  אתם אמרתם שיש עוד מכרזים

ינון אזולאי:  עם כל המכרזים שיש אנחנו יודעים שב-2025 אנחנו מגיעים למצב של שפל, ואז תבואו לפה ברגע האחרון ותגידו שאתם רוצים שוב, אבל בינתיים נסגרו עוד מחצבות

ינון אזולאי:  השאלה היא למה זה לא קורה אותו דבר? הם נוהגים בשיטה נכונה – קחו את השיטה הזאת, תעתיקו אותה וגם פה תיתנו את זה יותר זמן

משה גפני: בעקבות השאלות האלה אני מבקש, גברתי היועצת המשפטית, שבפעם הבאה שהם רוצים לקבל רישיון שיבואו חודש קודם

משה גפני:  אנחנו מדברים פה על תהליכים שמתנהלים פה עשרות שנים

משה גפני:  לבוא ברגע האחרון כשאין כבר רישיון ולהגיד לנו, בואו, תאשרו לנו את זה במהירות כי אם לא תאשרו המפעלים ייפגעו, ייסגרו והעובדים יפוטרו זה לא בסדר

משה גפני:  אז חשבתי אולי לתקן את החוק ולא לאפשר את 20 השנה האלה - -     

ולדימיר בליאק: אני גם חשבתי על זה, אדוני

ולדימיר בליאק:  הנה, קלעתי לדעת גדולים

משה גפני: טוב, אנחנו ביום כזה קצר

משה גפני:  קודם כול שתהיה הנחיה של היועצת המשפטית מטעם הוועדה שלא לבוא לקבלת אישור, אלא חודש ימים קודם

ולדימיר בליאק: זה תמיד נכון

משה גפני: פער של 30 שנה – אי אפשר להביא את זה נורמלי? יכול להיות שאנחנו צריכים לחשוב יחד על תיקון החוק

ולדימיר בליאק: נכון

ולדימיר בליאק:  למה זה צריך להיות 20 שנה?      

קריאה: אנחנו מנועים מלתת רישיון כרגע

שולמית אלוני: היום זה 2 באפריל

שולמית אלוני:  אז זה כאילו שלשום

שולמית אלוני:  נכון? אז מה קורה בעצם מאז?      

ולדימיר בליאק: מתי החוק הזה חוקק?      

שולמית אלוני: החוק הוא משנת 51'

ולדימיר בליאק: הנה, בבקשה, יכול להיות ש-70 שנה אחרי אפשר גם לתקן

משה גפני: צריך לחשוב על שינוי החוק

ולדימיר בליאק: יכול להיות שבשנת 51' זה היה סביר

ולדימיר בליאק:  היום זה פחות

משה גפני: אני אמרתי לה את זה עכשיו

משה גפני:  אבל קודם כול שתצא הנחיה

ינון אזולאי: אבל היא שאלה פה שאלה נכונה – מה קורה ביומיים האלה

משה גפני: שמה?      

שולמית אלוני: עכשיו

שולמית אלוני:  זה כבר פקע לפני יומיים

שולמית אלוני:  מה קורה עכשיו ביומיים האלה?      

חן בר יוסף: הם לא קיבלו רישיון מחודש

חן בר יוסף:  הם כרגע בלי רישיון

חן בר יוסף:  זה מצב לא בריא

אליהו דלל: - - - שהוא אומר? עובדים בלי רישיון – זה מה שהוא אומר

חן בר יוסף: אני לא יודע אם הם עובדים

ינון אזולאי: אז זאת לא הארכת תוקף, זה לתת משהו חדש

אליהו דלל: כבוד היושב-ראש, יש לי אליהם עוד שאלה

משה גפני: כן, בבקשה

אליהו דלל: בחציבה יש הנחיה לטפל גם בחומר ממוחזר? באתרי חציבה, לא במכרות

יערה גלבוע אייל: היה סעיף שלם שהוסף לפקודת המכרות

אליהו דלל: מתי?      

יערה גלבוע אייל: אני לא זוכרת באיזו שנה

יערה גלבוע אייל:  הוא לא יצא לפועל כי השר שהיה אחראי לאותו פרק לא היה שר האנרגיה והתשתיות, זה היה השר להגנת הסביבה, והנהלים שהיו אמורים להיכתב לא נכתבו

יערה גלבוע אייל:  לפיכך, לפי מה שאני יודעת, יש חוקים אחרים של הגנת הסביבה שאמורים להסדיר את הנושא הזה בעיקר בחומרי חציבה

אליהו דלל: אני אזכיר על מה אני מדבר: אנחנו מדברים על חומרים ממוחזרים לבנייה

אליהו דלל:  אי אפשר להשתמש בחומר ממוחזר בלבד

אליהו דלל:  לכן מי שיכול לשלב את החומרים האלה לשימוש וגם להוזיל את חומרי הבנייה וגם מבחינת הגנת הסביבה זה אותם מקומות או אתרי חציבה

אליהו דלל:  לכן מה שבעצם שמענו פה זה שלא התגבשו הנחיות ולא מטפלים בזה – כמה זמן?      

יערה גלבוע אייל: לא, לא, זה לא נאמר

יערה גלבוע אייל:  נאמר שזה בטיפול המשרד להגנת הסביבה, והמשרד להגנת הסביבה מסדיר את הנושא הזה, כנראה, בחוקים אחרים

יערה גלבוע אייל:  זה לא אצלנו אז קצת קשה לי לענות על הנושא

אליהו דלל: בפועל זה לא קיים

יערה גלבוע אייל: אני לא יודעת

יערה גלבוע אייל:  זה לא נמצא אצלנו

ינון אזולאי: היא אומרת שהיא לא הכתובת לתשובה

חן בר יוסף: זה גם מחצבות מסוגים אחרים, זה לא המחצבות שלנו

ינון אזולאי: אנחנו יודעים

יערה גלבוע אייל: זה לא הנושא

ינון אזולאי: זה המחצבות שאני - - -     

משה גפני: אני לוקח את זה לתשומת לבי

משה גפני:  זה עוד יבוא לכאן לדיון

אליהו דלל: ברור

אליהו דלל:  חייבים לטפל בנקודה הזאת

משה גפני: אני מסכים עם מה שאתה אומר, בסדר

משה גפני:  אנחנו נקיים את הדיון הזה

משה גפני:       גברת עפרה חן, מנכ"לית "נגב מינרלים", ביקשת לדבר?     

עפרה חן: כן

משה גפני: אם אפשר לדבר בקצרה, בבקשה

עפרה חן: בוקר טוב

עפרה חן:  קודם כול, אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו פה

עפרה חן:  נושא הסדרת השטח - - - וייעול של העבודה בתוך המכרה מבוסס על סמך רישיון העסק

עפרה חן:  ברישיון העסק המשרד להגנת הסביבה נותן את הכללים האלה

עפרה חן:  אז מה שנאמר פה אכן מתבצע הלכה למעשה – יש לנו כללים, ואנחנו עובדים לפיהם

משה גפני: רק התפקיד שלנו הוא לפקח על הכללים האלה

משה גפני:  לכן אני מאמץ את מה שאמר חבר הכנסת דלל ונצטרך לקיים על זה דיון

משה גפני:  אני מסכים שהמשרד עושה את מה שאת אומרת

משה גפני:  אבל אנחנו צריכים לפקח האם זה בסדר, האם צריך לשנות

משה גפני:  זה תפקידה של הכנסת ובמקרה הזה של ועדת הכספים

עפרה חן: אני מנכ"לית של חברת "נגב מינרלים"

עפרה חן:  אני מייצגת ארבעה סעיפים מתוך 11 שמופיעים פה לאישור

עפרה חן:  זה מ"פ מחצבים ו"נגב מינרלים"

עפרה חן:  יש לנו שני מפעלים, אחד במכתש הגדול, מכתש ירוחם

עפרה חן:  שם אנחנו מייצרים חולות סיליקה מיוחדים כמחצב ולא כחומר לתעשיית הבנייה, שזה מחצבות

עפרה חן:  אנחנו בעצם מייצרים חומרים לתעשייה ליד המחצבים שלנו שהם מאוד ייחודיים גם במדינת ישראל

עפרה חן:  יש מפעלים – לא מתקני ניפוי ודברים מהסוג הזה שיש בדרך כלל ליד מחצבות – אצלנו יש ממש מפעלים בנויים עשרות שנים עם שיפורים, עם עשרות שקלים שמושקעים בהם

עפרה חן:  אנחנו תעשייה ואנחנו מספקים לתעשיות בארץ

עפרה חן:  יושב כאן מנכ"ל "פיניציה" ירוחם, שגם הוא ודאי ירצה לדבר

עפרה חן:  אנחנו צריכים להבטיח ללקוחות שלנו חומרים על פני זמן – לא לעשר שנים – ל-30 ול-40 שנה קדימה

משה גפני: למה שתקתם עד עכשיו? ראיתם שהרישיון שלכם מסתיים

עפרה חן: אנחנו לא שתקנו

משה גפני: מה עשיתם?      

עפרה חן: אנחנו היינו בקשר מתמיד ושוטף גם עם רשות מקרקעי ישראל וגם עם משרד האנרגיה

משה גפני: רק לא היית בקשר איתנו

עפרה חן: סליחה?      

משה גפני: לא, בסדר, מי שהיה יכול לעזור זה אנחנו

משה גפני:  הרי לא היינו שותקים להם

עפרה חן: אני יודעת שהכול צריך להגיע דרך משרד האנרגיה

עפרה חן:  זה של משרד האנרגיה ולא יכולנו לעקוף

משה גפני: אנחנו תומכים בכם – לכן כינסנו את הישיבה

משה גפני:  אנחנו סבורים שאם היית אומרת לנו לפני שבועיים היינו מדברים איתם ואומרים להם שעוד מעט אין רישיון, והעובדים ייפגעו והמפעלים ייפגעו – כל מה שאנחנו יודעים ומכירים

משה גפני:  בסך הכול הייתי באופוזיציה רק שנה וחצי

עפרה חן: לנו חשוב לקבל אפשרות לעבוד לא 10 שנים, אלא 30-20 שנה קדימה כדי לדעת לתכנן את המפעלים שלנו ולנצל בצורה יעילה את המחצבים של המדינה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  מישל בן סימון, מנכ"ל פיניציה, בבקשה

מישל בן סימון: בוקר טוב

מישל בן סימון:  לצערי, אנחנו למודי משברים

מישל בן סימון:  אדוני היושב-ראש זוכר כבר לפני עשר שנים את משבר הגז שבו עזרת לנו

מישל בן סימון:  נכון, אנחנו תמיד מגיעים לפה בדקה ה-90, לצערי - -     

משה גפני: נכון

מישל בן סימון: - - אבל אני חרד

מישל בן סימון:  מפעל של 220 עובדים בירוחם – עוגן תעסוקתי שמייצר את הבקבוקים האלה שנמצאים פה

מישל בן סימון:  האיום של המפעל הוא קיומי

מישל בן סימון:  אם אנחנו לא נקבל חול, סיליקה, רק מהמקום הזה – ניסינו בכל מדינת ישראל בצורה רציפה – זה מנתק לנו את צינור החמצן למפעל

מישל בן סימון:  יש פה סכנה ל-220 עובדים

מישל בן סימון:  אני יושב פה כשלימיני יושב-ראש "חרסיות" ומצד שני "נגב מינרלים" – שני ספקים עיקריים שמספקים ברציפות כל יום חומרי גלם

משה גפני: מה אתה מבקש? שנאשר את זה?      

מישל בן סימון: שנאשר את זה

משה גפני: אנחנו הולכים לעשות את זה עכשיו

מישל בן סימון: תודה רבה

משה גפני: תודה

משה גפני:  עופר לוסטיג, בבקשה

עופר לוסטיג: בוקר טוב

עופר לוסטיג:  אני יושב-ראש איגוד המחצבות

עופר לוסטיג:  עשינו פה דיון ממש לפני חודש אצלך בעניין המחצבות

משה גפני: למה שתקת?      

עופר לוסטיג: אני לא שותק

משה גפני: דיברת כל כך הרבה ורק את זה לא אמרת

עופר לוסטיג: אני לא שותק, אני אומר את זה כל הזמן

עופר לוסטיג:  אני רוצה לברך על התהליך הזה שקורה עכשיו למרות שהוא באיחור

עופר לוסטיג:  כרגיל מגיעים אליך בדקה ה-90 ועוד דקה

עופר לוסטיג:  גם ענף המחצבות היה בדיוק באותו מצב

עופר לוסטיג:  אנחנו מברכים על התהליך הזה, ואנחנו גם חושבים שהפתרון הזה הוא הפתרון הראוי בתחום המחצבות

עופר לוסטיג:  הצענו את זה גם בענף המחצבות

עופר לוסטיג:  הגדרה של מחצבות כ"מחצבים לא עיקריים"

עופר לוסטיג:  אפשר להחיל את הדבר הזה, ואז אנחנו מקדמים מאוד את הבעיה שקיימת, ואמרתם את זה גם לפני רגע גם בענף המחצבות

עופר לוסטיג:  לכן שלושים שנה זאת ודאות טובה יותר מעשרים שנה

עופר לוסטיג:  הליך כמו שנעשה במשרד האנרגיה מראה שכשרגולטור רוצה אז אפשר להביא לוועדה גם אם זה ברגע האחרון

עופר לוסטיג:  אפשר להביא לוועדה תהליך שפותר בעיות גם ללקוחות, גם לספקים, פוגש את צרכי התעשייה

עופר לוסטיג:  לדעתי, זה הדבר הנכון לעשות

עופר לוסטיג:  אני ממליץ לאדוני לקראת הדיון החוזר שהוא אמר שהוא יקיים לחשוב גם על הפתרון הזה בכיוון תחום המחצבות

עופר לוסטיג:  בעיניי, זה ראוי, נכון ואפשר לעשות אותו גם מבחינה משפטית

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אנחנו נקיים דיון על העניין הזה

משה גפני:  יגיעו לכאן בקשות מסוגים שונים שקשורים למחצבות

משה גפני:  אנחנו נעלה את העניין הזה

משה גפני:  אני מודיע שאם אתם נמצאים בפני סיום מכרז או סיום אישור ואתם תבקשו את אישור ועדת הכספים, אני מבקש להביא את זה חודש קודם

משה גפני:  היועצת המשפטית של הוועדה תוציא לכם, ואנחנו נקיים דיון לגבי משך הזמן שהיה נכון ב-1951, ואני לא בטוח שהוא נכון היום

משה גפני:  נצטרך לקיים על זה דיון

משה גפני:  בכל מקרה מתוך דאגה לעובדים ולמפעלים אנחנו צריכים לאשר את הצעת הארכת הרישיונות ל-10 שנים

משה גפני:       הפקה של מחצבים בהתאם לסעיף 5(ג) לחוק נכסי המדינה, התשי"א-1951 – מי בעד אישור ההארכה? מי נגד? מי נמנע?      

משה גפני: ההצבעה אושרה

משה גפני: ההארכה אושרה, ואני חוזר על בקשתי

משה גפני:  תודה רבה לכם

ינון אזולאי: חג שמח

ולדימיר בליאק: חג שמח

משה גפני: חג שמח לכולם