ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 26, 2023-03-14 00:00

יוסף טייב: אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת

יוסף טייב:  כהרגלנו בקודש יהודית מחליפה לנו את התערוכות מדי תקופה

יוסף טייב:  לומר את האמת שהתערוכה הקודמת היתה מדהימה, נושא אחר, היה נושא השואה

יוסף טייב:  והסיפור הזה של המקום של האישה ביהדות, בוודאי מול יום האישה הבינלאומי, יהודית מצאה לנכון ונעניתי לבקשה לרענן את התערוכה פה, בתוך וועדת החינוך

יוסף טייב:  דפנה, אני רוצה לומר לך שהתערוכה משכה תשומת לב מכלל חברי הכנסת בבית הזה והמוזמנים, אין אחד שנכנס לחדר ולא אמר, רגע, אבל לפני שאני מדבר, תגיד מה קורה פה

יוסף טייב:       אני אוסף על זה ואני אגיד לך יהודית, לא סיפרתי לך, אני מראה סרטונים, אם זה בפייסבוק, אם זה בטוויטר

יוסף טייב:  חלק מהסרטונים מגיעים גם לצרפת וכו'

יוסף טייב:  שאלו, היה אתמול בלילה פה משלחת של 17 חברי פרלמנט צרפתי, והם שאלו, רגע, אנחנו בוועדת חינוך, תרבות וספורט, מה פירוש הדברים?     הסברתי להם את מה שידעתי

יוסף טייב:  אז באמת קודם כל אני רוצה לומר שהתערוכה מדהימה

יוסף טייב:  גם הביצוע, גם החשיבה, ואני חושב שהשילוב בין העשייה עצמה והצילום

יוסף טייב:  רק הבוקר נודע לי שאת אחראית גם על הצילום

יוסף טייב:  אז גם על זה אני חושב מגיע שאפו גדול, כי לעשות את הכל, אבל בסוף גם לקחת את אימא, זה גם אני חושב מעשה נבון וחכם, אז ברשותך אני אתן לך את זכות הדיבור, תסבירי לנו ותתני לנו רקע מאיפה זה הגיע, מאיפה בא לך הרצון, מאיפה את הבאת בסוף את המוצר ואת התערוכה עצמה, ומה עומד מאחורי זה

דפנה צדקיהו: קודם כל, שלום לכולם

דפנה צדקיהו:  אני מתרגשת להציג פה בכנסת, לא רגיל לי המעמד הזה

דפנה צדקיהו:  תודה לכולם שהגעתם לפתיחה של התערוכה

דפנה צדקיהו:      אני אמנית, אני אישה פשוטה, אני לא רגילה פה למעמד הזה, אבל הכנתי משפט, אבל אני אדבר מהלב

דפנה צדקיהו:  קודם כל, תודה רבה לכולם שכיבדתם אותי והגעתם לכאן

דפנה צדקיהו:  תודה רבה לקב"ה, לבעלי היקר

דפנה צדקיהו:  סליחה, זה קצת מביך אותי

דפנה צדקיהו:  באמת הוא מאוד משחרר, הוא אומר לי לכי, תעשי תיצרי, תגשימי את עצמך וזה באמת דבר גדול מאוד ושאני מאוד מעריכה בבעלי

דפנה צדקיהו:  תודה לך יהודית היקרה שקיבלת בשמחה את היצירה שלי לכאן, לכל הנשים שאולי לא נמצאות פה, וחלקן אולי כן פה, תודה רבה לכולם ששיתפו איתי פעולה ובאו להצטלם, פינו מזמנן היקר בשבילי

דפנה צדקיהו:       מי שנמצאות פה, אימא שלי היקרה דרורה, חמותי קרן, סבתא ברנדה, ויש כאן את דינה פה

דפנה צדקיהו:  התערוכה שלי היא מוצגת פה לכבוד יום האישה, ובשבילי המקום של האישה זה באמת, אני נמצאת בחברה מאוד מעורבבת בבצלאל ולמדתי להכיר שם הרבה אנשים שהם שונים ממני, ומאוד נהניתי לפגוש אנשים שלא מגיעים מהעולם שלי, מהתרבות שלי

דפנה צדקיהו:  אני הייתי היחידה האמנית הדתייה במחלקה לצילום והמון ניגשו אלי ואמרו לי, מה זה הדתיות? מה הן קטנות כאלה בבית, הן לא חזקות? וזה נורא כאב לי כי אני תמיד רואה ביהדות שהיהדות מעשירה את האישה ומעצימה אותה, ונותנת לה מלא מקום ומלא כבוד ועוצמה, והייתי מסבירה להם שזה לא ככה ואתם צריכים להבין שהאישה בבית, הבעל מכבד אותה והיא מלאת עוצמות, והיא שפע של הפרנסה, ויש בה המון המון בבית

דפנה צדקיהו:  בבית וגם בחוץ

דפנה צדקיהו:      משם זה בער בי להתחיל את היצירה הזאת, כדי להראות גם אנשים שלא מגיעים מהעולם שלי, שיבינו שהאישה ביהדות היא נעלה מאוד, והיא חשובה מאוד ובכל כובע אני באה להראות את זה, כמה האישה היא, בתמונה פה חמותי מופיעה עם הכובע שיש עליו מטבעות, פרנסה

דפנה צדקיהו:  שאם הבעל מכבד את האישה, כל השפע מגיע אליו והאישה שלידה עם ספרי התורה, עם חומשי התורה, זה מראה על האישה שהיום היא מודרנית, והיא יוצאת ומשכילה, ולומדת תורה

דפנה צדקיהו:      האישה שיש לה את הפרשת החלה, בכל כובע בא להראות פה משהו שמראה על המקום של העצמה של האישה, על החוזקות שלה ובשבילי זה היה באמת המקום שברגע שהצגתי את זה בבצלאל, מול חברה שלא מגיעה מהמקום שלי, וכולם התפעלו, וכולם אמרו לי, ואוו, זאת המעלה של כיסוי הראש, את כל כך מדברת עליה, ותמיד אמרתי להם שזה כמו כתר על הראש שלי, והזה הדבר שאני הכי רואה בזה ברכה ושפע ואני גאה בזה

דפנה צדקיהו:      באתי להראות כאן, בעבודה הזאת שלי, להיות צנועה זו מעלה, להתלבש בצניעות ולכסות את הראש, זה בשבילי זה הדבר שהכי מרים מכבודי ומכבודן של הנשים שעושות את זה וזהו

דפנה צדקיהו:  ברגע שקיבלתי ציון מכובד מהמרצה, שמחתי, אבל השמחה שלי באמת שאני רואה שנגעתי בכל מי ששונה ממני, שזה נתן פה, שבאו אמרו, ואוו איזה יפה זה להיות אישה צנועה, שיש פה מלא סטייל, מלא יופי, מלא חן בכל אחת מהן, אז זה בשבילי היתה באמת ההצלחה, כשהם אמרו לי, נגעת לנו בלב

דפנה צדקיהו:      באמת כמו שאמרת, אני גם כובענית, אני יוצרת כובעים בעבודת יד, ואת כל הכובעים האלה אני יצרתי בעבודת יד, וגם אני צילמתי את זה, כי אני צלמת ואני מהמחלקה לצילום, אז זה היה פרויקט באחד הקורסים שלי וזהו

דפנה צדקיהו:  אני שמחה שזה מוצג פה ותודה רבה לכם שאתם כיבדתם אותי להציג במקום כזה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אני רק רוצה לומר לך שקודם כל ריגשת אותי באופן אישי

יוסף טייב:  ואני חושב שכלל המשתתפים פה בחדר התרגשו מהדברים שלך

יוסף טייב:  את הצלחת להעביר פה איזה שהוא מסר, קודם כל מסר של אחדות, שלצערי בתקופה האחרונה קצת מאבדים את השפיות בחברה הישראלית, והשיסוי שיש לנו בין המגזרים, בין המגזר הדתי ללא דתי, והחרדי, והערבי, עולים ושאינם עולים, אתיופים, ועולים ממדינה כזאת וממדינה אחרת, ואני חושב כשאת שמה את המקום של האישה במרכז, ביחד עם זה שאת שומרת על המקום שלה ואת היופי שלה ביהדות, ואת מצליחה להעביר בעצם דרך תמונה, דרך איזה שהיא יצירה, את המסר הזה, שלפעמים במילים אנחנו לא מצליחים להעביר אותו, ואין ספק שאי אפשר להעביר את המסר הזה של כל תמונה בנפרד במילים, אבל אני חושב שמסר אחד ברור הצלחת להעביר, זה שמקומה של האישה ביהדות הוא מקום נעלה ביותר ושלצערנו, לפעמים בתרבות המערב גורמת לזה לחשוב, נותנת לאנשים לפחות לחשוב שמקומה של אישה ביהדות הוא להאדיר את האישה ולכבדה, ואני חושב שהמקום הזה קודם כל, את המקום שזה תפס בוועדת החינוך, התרבות והספורט, ושיהודית דיברה איתי על זה, אמרתי לה שאין כאן שאלה בכלל, זה ברור שזה כן

יוסף טייב:      אפילו חושב ששאלתי אותך, למה שאלת? העברת פה מסר אמתי, וכמו שאמרתי לך, כלל המשתתפים, כל מי שנכנס לחדר הזה, מאז שהתערוכה מוצגת, אני חושב שבוע וחצי-שבועיים, מתפלא, שואל, מתעניין

יוסף טייב:  כי בסוף כל תמונה פה היא מסקרנת ויש לי עכשיו תפקיד יותר גדול, שעכשיו אני אצטרך גם את המסר שלך אליהם, כי הם לא נמצאים פה עכשיו

יוסף טייב:  אבל בסדר, אני אקח את זה על עצמי ואני חושב גם שהמקום של בעלך פה בסיפור הזה, כי בסוף, אנחנו רגילים לומר "מאחורי כל איש גדול יש אישה גדולה"

יוסף טייב:  בדרך כלל אומרים הגבר הוא הראש, אהל האישה היא הצוואר, בסוף היא לוקחת אותו לאיפה שהיא רוצה, אבל מאחורי אישה גדולה יש גם איש גדול, ואין ספק שבסוף אתה רוצה לתת את המקום של האישה ולהתקדם, ולהוציא את היצירה שלה כלפי חוץ, יש לזה מחירים, כמו שזה הפוך גם כן, כשהבעל רוצה להתקדם, בסוף האישה נותנת לו את האפשרות לצאת, אבל בסוף יש שוטף בחיי המשפחה שגורם לזה שצריך מישהו ייקח פיקוד על מה שקורה, זה לא משנה אם זה בחוץ או בפנים, או שניהם יחד, אבל בסוף הדברים מתחלקים

יוסף טייב:      אז אני חושב, קודם כל באמת להודות לך באופן אישי, כי כפי שאמרה אשתך, ואנחנו נגיד לך את זה כאן, בלי התמיכה שנתת ואת הדחיפה, אז לפחות אתה ודאי היית נהנה מזה, אבל אנחנו פחות

יוסף טייב:  אני חושב גם אנחנו פה בכנסת נהנינו מזה, אבל עכשיו בעקבות החשיפה הזאת עם ישראל, גם בתפוצות הוא רואה את התמונות, ושאל והתעניין מה ועדת החינוך והתרבות והספורט, מה פירוש הדברים, למה זה נמצא, וכמו שאמרתי לכם, היתה פה אתמול משלחת והדברים צצו, ושאלו, ורצו להבין מה המקום וחשבו שזה יפה מאוד

יוסף טייב:      אז קודם כל, לברך אותך בברכת הדרך, כי בסוף מפה אני מקווה שרק תצליחי להתקדם ולהציג את התערוכה הזאת בעוד מקומות

יוסף טייב:  הכנסת זכתה בתערוכה שלך ולא את זכית שהתערוכה שלך תהיה בכנסת, קודם כל בואי נתחיל בזה

יוסף טייב:  כי בסוף איך שאמרת, אני אישה פשוטה, אז גם אנחנו אנשים פשוטים

יוסף טייב:  במקרה אנחנו פה עכשיו, מייצגים את עם ישראל, היום זה אנחנו, מחר זה מישהו אחר, אז שוב תודה רבה, גם על היצירה, גם על האפשרות לבוא לשתף, וגם אני רוצה להגיד ליהודית תודה רבה, ואני אומר לך את זה אחרי כל תערוכה, אני אגיד לך את זה עוד פעם

יוסף טייב:      הדבר הזה שהנהגת פה, לבוא, לשים תערוכה ולשדרג את זה כל הזמן, ולהביא דברים מיוחדים, אין פה תערוכות שהן מובנות מאליהן, כל תערוכה זה סיפור בפני עצמו

יוסף טייב:  גם הסיפור של האמן, וגם היצירה בסוף שמוצגת פה, את תמיד מוצאת את השילוב הזה המיוחד, בין האמן לבין היצירה, ששניהם סיפורים יפים בפני עצמם ושניהם מיוחדים

יוסף טייב:  תודה רבה שאפשרת את זה

יהודית גידלי: תודה רבה גם לך

יוסף טייב: בשמחה רבה

יוסף טייב:  אם מישהו רוצה להתבטא, לומר משהו

יוסף טייב:  אימא?     

דרורה מרדכי: אני האמת רוצה לנצל את המקום הזה שאני נמצאת בכנסת, כי אני חושבת שלפעמים צריך ליזום איזה תפילה לאחדות עם ישראל

דרורה מרדכי:  כמו שלא יורדים הגשמים ואז עושים איזה ככה משהו כלל ארצי, ולהגיד שזכיתי ב"ה בבת מיוחדת שמגיל קטן הרגשתי את הכישרונות שלה ואני לא יכולה כל דבר לפרט, אבל מעבר לכישרונות, היא אישה מאוד מאוד מאוד רוחנית, היא עוזרת בדרכים שלה לנשים במצוקה, רק מתפילה ורק ממחשבה, והיא לא מרשה לי לפרט כי היא לא רוצה שתהיה גאווה

דרורה מרדכי:  אבל באמת אני יכולה להגיד על עשרות נשים שנושעו בזכות התפילות והפרשת חלה שהיא עשתה, ואייל הצדיק שלנו, שאני מתה עליו, זכינו בו, זה זכיה בפיס לכל החיים

דרורה מרדכי:  איך הוא תומך בה, הוא לוקח אותה, ומסיע אותה, והוא עוזר עם הילדים

דרורה מרדכי:  בלי העזרה שלו, היא לא היתה מגיעה

דרורה מרדכי:  תודה אייל

יוסף טייב: אייל רוצה לכבד אותנו בכמה מילים?     

אייל צדקיהו: תודה רבה לכם שאתם מאפשרים להציג פה

אייל צדקיהו:  תודה לדפנה

יוסף טייב: מפה זה רק להתקדם

יוסף טייב:  אין רברס

יוסף טייב:  ברשותכם יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לתערוכה, לאמנית

יוסף טייב:  מישהו מהמשפחה, מישהו החברים, מישהו מהמשתתפים

רונית שאנס שמחי: אני דודה, ואני מתפוצצת מגאווה, מה אני יכולה להגיד

יוסף טייב: כולנו

יוסף טייב:  דויד, בוא תגיד לנו מי אתה

דויד צדקיהו: אני ילד, אני רוצה להגיד שהעבודה של אימא היא עובדת יפה, וזה יפה ממש מה שהיא עושה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  מי זה לידך? בבקשה, בוא תגיד לנו כמה מילים

אלברט מרדכי: אני אבא של דפנה, אלברט, היצירות שלה מדהימות, אמנם אני מתעסק גם באמנות, במכירת אמנות, עסק של אמנות, אבל משהו שהוא פרוץ דרך ואני רואה שהיא תצליח בע"ה, כולנו מקווים

אלברט מרדכי:      אנחנו עדים לדברים שהיא עושה, באמת דברים מדהימים, אמנם אתם רואים את הדברים האלה בפעם הראשונה, היא עשתה דברים אחרים, היא הציגה בתערוכות אחרות שהיו לא פחות מדהימות, והיא תפרוץ בע"ה

אלברט מרדכי:  המון בהצלחה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  יהודית את רוצה להגיד משהו?     

יהודית גידלי: תודה

יהודית גידלי:  אני נוהגת להגיד את הדברים האלה בכמעט בכל תערוכה, אבל כיוון שאתם אורחים חדשים, לא שמעתם את זה בפעמים הקודמות

יהודית גידלי:      התערוכות בחדר וועדת החינוך, התרבות והספורט מתקיימות כבר עשרות שנים, למעלה מעשרים שנה

יהודית גידלי:  היו פה תערוכות, עשרות, אם לא יותר מכך, בכל שנה בערך 5 תערוכות

יהודית גידלי:  אני משתדלת לגוון את הנושאים, אם האמנים, את המציגים

יהודית גידלי:  היו פה כל כלל עם ישראל במדינת ישראל

יהודית גידלי:  היו פה נשים ,גברים, יהודים, ערבים, דתיים, חילונים, מתנחלים, עולים חדשים

יהודית גידלי:  התערוכה הקודמת היתה של עולה חדש

יהודית גידלי:      אני רוצה להודות ליו"ר, זה לא מובן מאליו

יהודית גידלי:  כל יו"ר רוצה מן הסתם להביא את עצמו, וכשהוא נותן לי יד חופשית לבחור את האמנים ואת התערוכות, כמובן זה נעשה בשיתוף פעולה, אבל אני הולכת לתערוכות ולאוצרים, ובוחרת ורואה ואני מקווה שהמפעל הזה ימשיך ומאחלת לדפנה הרבה בהצלחה

יוסף טייב: בהצלחה דפנה, למשפחה, לחברים, לילדים

יוסף טייב:  ברשותכם אני נועל את הדיון