הוועדה המיוחדת לטיפול בשורדי השואה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 6, 2023-03-15 00:00

מירב כהן: בוקר טוב ותודה רבה לכל מי שטרח להגיע

מירב כהן:  זו הוועדה המיוחדת שלנו למען שורדי השואה

מירב כהן:  אנחנו מאוד משתדלים שכל דיון יהיה בנושא כמה שיותר ממוקד

מירב כהן:  היום אנחנו רוצים להתמקד בנושא מיגור העוני

מירב כהן:  למסגור העניין, היום שליש משורדי השואה מקבלים קצבת השלמת הכנסה שזה מרמז גם על זה שהם חיים בעוני, כיוון שכדי לקבל השלמת הכנסה צריך באמת שההכנסות מפנסיה וגם עבודה זה מתחת ל-2,500 שקלים

מירב כהן:  זה באמת רמה מאוד נמוכה של הכנסה

מירב כהן:       לפי הנתונים של הביטוח הלאומי, בשנת 2021 רבע משורדי השואה חיו מתחת לקו העוני, שזה נתון מאוד מאוד קשה

מירב כהן:  אני יכולה לספר שבממשלה הקודמת פעלנו במישורים רבים על מנת למגר את העוני

מירב כהן:  גם הקצנו בבסיס תקציב המדינה 300 מיליון שקלים בשנה להגדלת המענק השנתי

מירב כהן:  המענק השנתי הולך לשורדים שלרוב שם יש לנו את כיסי העוני, כי הם לא מקבלים קצבה חודשית אלא רק מענק שנתי

מירב כהן:  גם הבאנו הרבה מאוד כספים מהסכמים שעשינו עם מדינות בעולם

מירב כהן:  עבדנו על זה כמובן עם גופים רבים, עם הרשות לשורדי שואה וועידת התביעות ומרכז הארגונים

מירב כהן:  כשסוכמים את סך התקציבים שהבאנו בקדנציה הזו, זה מגיע לסדר גודל של 2

מירב כהן: 5 מיליארד שקלים שרובם הוקצו והושקעו בשורדי השואה ברמות ההכנסה הנמוכות, אז באמת עשינו כל מה שיכולנו כדי למגר את התופעה, ועדיין היא קיימת וזה קשה מאוד

מירב כהן:      אם אנחנו מדברים על מיגור העוני, הקבוצה העיקרית שצריכה לעמוד לנגד עינינו זה כפי שאמרתי, אנשים שלא זכאים לקצבה חודשית, אלא רק מקבלים את המענק השנתי

מירב כהן:  הקבוצה הזו מורכבת מאנשים שמוגדרים כמעגל שני ועלו לאחר שנת 1953

מירב כהן:  יש דיון גדול למה קבעו בדיוק את הקריטריונים האלה, שנת 1953 ולא שנה אחרת

מירב כהן:  זה מה שנקבע

מירב כהן:  רוב העניים מקרב שורדי השואה הם בקבוצה הזו

מירב כהן:  70% מהאנשים שהם מעגל שני, שעלו אחרי שנת 1953, הם זכאי הבטחת הכנסה, אז הבעיה היא מאוד מוגדרת והסיבה היא מאוד ברורה, אנשים שעלו בלי פנסיות, מקבלים, כשהתחלנו את הקדנציה זה היה רק 4,000 שקל בשנה

מירב כהן:  אנחנו הגדלנו את זה

מירב כהן:  ישנם שורדים שבעקבות מכלול הצעדים שעשינו בקדנציה הקודמת קיבלו דלתא שיכולה להגיע אפילו ל-27,000 שקלים בשנה, שזה משמעותי מאוד אבל זה עדיין לא בהכרח מוציא אנשים מעוני ולא כולם זכאים לסכום המרבי, חלק רק לחלק מהסכומים

מירב כהן:  זה האתגר שעומד לפנינו

מירב כהן:  הקבוצה היא מאוד מוגדרת

מירב כהן:  זה סדר גודל של 50,000 איש שצריך לדעת לטפל בהם

מירב כהן:  יש את הפרטים שלהם ואפשר עם רצון ואם שמים את זה בראש סדר העדיפויות, אפשר לטפל בזה ומאוד חשוב להמשיך את המגמה שהתחלנו בממשלה הקודמת

מירב כהן:       יש את סוגיית הבטחת הכנסה שזאת דרך אפקטיבית למגר את העוני

מירב כהן:  יש את סוגיית הדיור הציבורי שגם זה משפיע מאוד על הקבוצה הענייה הזו וזה מצריך דיון נפרד, אני חושבת

מירב כהן:  היום בדיון אנחנו נשמע גם את משרדי הממשלה הרלוונטיים, גם את ארגוני החברה האזרחית, והכי חשוב, את השורדים עצמם

מירב כהן:      חשוב לי לשמוע מה קורה בתקציב בנושא הזה? תקציב המדינה זו ההזדמנות לטפל במיגור העוני

מירב כהן:  לצערי התקציב שאושר בממשלה לא פורסם בצורה שקופה

מירב כהן:  אנחנו לא לגמרי יודעים מה יש שם

מירב כהן:  למיטב ידיעתי, אני לא ראיתי סעיפים שמתעסקים בעוני בקרב שורדי השואה או הזקנים בכלל

מירב כהן:  אני אשמח שמשרדי הממשלה יתייחסו לנושא הזה

מירב כהן:  תקציב המדינה אמור להיות מונח על שולחן הכנסת עד ה-23 במרץ, זאת אומרת בשבועיים הקרובים, והייתי רוצה לדעת מה הממשלה עושה, מה הצעדים שהיא תכננה וכיצד היא עיגנה אותם בתקציב המדינה כדי למגר את העוני

מירב כהן:       הייתי רוצה, אריאלה, גם שנפנה לסגן השר שהרשות לשורדי שואה נמצאת במשרדו, השר מקלב

מירב כהן:  חלק מהנושאים גם נמצאים במשרד לשוויון חברתי, שיקלי

מירב כהן:  הנציגים של שני השרים האלה לא הגיעו לדיוני הוועדה על אף הזמנות חוזרות ונשנות

מירב כהן:  זה לא בסדר

מירב כהן:  שיגיעו ובעיקר יציגו מה נמצא בתקציב למען השורדים

מירב כהן:  זה המקום גם להזכיר שהצוות הבין-משרדי לעניין שורדי השואה טרם כונס אז כינון הממשלה

מירב כהן:  זה גם עניין שהייתי רוצה לקבל עליו דיווח

מירב כהן:       עוד שני נתונים ששווה להזכיר בפתיחה

מירב כהן:  שיעור העוני בקרב שורדי השואה גבוה משיעור העוני בקרב זקנים בכלל במדינת ישראל

מירב כהן:  אם בקרב הזקנים הממוצע הוא של 23%, אז בקרב שורדי השואה זה של 31%, זאת אומרת שיעור העוני בקרב שורדי השואה גבוה משיעור העוני בקרב הזקנים בכלל בישראל, וזה אומר שיש שם בעיה שמאפיינת את הציבור הזה וזה מצריך מענה ייעודי

מירב כהן:  עד כאן דברי הפתיחה שלי

מירב כהן:  אנחנו נפתח עם מנהלת הרשות, הגברת רונית רוזין

מירב כהן:  לאחר מכן אנחנו נרצה גם לשמוע את הביטוח הלאומי ואז אני אפתח להתייחסויות של שורדי השואה והארגונים ומשרדי ממשלה נוספים

מירב כהן:  תודה

מירב כהן:  רונית, אליך

רונית רוזין: אני לא אחזור על הדברים שאמרת

רונית רוזין:  חשוב להדגיש באמת שכשמדברים על עוני בקרב ניצולי השואה, מדברים על אותה אוכלוסייה של יוצאי ברית המועצות לשעבר, חבר העמים, שהגיעו לארץ כמו שציינת, בשנות ה-90', לא הספיקו לצבור זכויות לפנסיה והיום חיים מקצבאות של ביטוח לאומי וממענק שנתי שאכן עלה לקרוב ל-6,900 שקלים, מ-4,000 שקלים שהיה לפני שנה ומשהו, פלוס מענקי הקורונה שניתנו בשנים האחרונות על ידי ועידת התביעות, עוד 1,200 אירו בשנה

מירב כהן: אני יודעת

מירב כהן:  זה מחושב בתוך התקציב שציינתי

רונית רוזין: אכן שם נמצאת הבעיה

רונית רוזין:  היא מאוד ממוקדת

רונית רוזין:  אני אגיד במאמר מוסגר שחשוב באמת למקד את האמירות, כי כשמדברים הרבה פעמים על מיגור העוני, עושים בעיניי עוול לכל האוכלוסייה, כי זה מצייר תמונה שכל ניצול שואה הוא עני וזה לא תמונת המצב, בטח לא היום בשנים האחרונות

מירב כהן: האם הנתונים של הביטוח הלאומי לפיהם רבע מהשורדים חיים תחת קו העוני עולים בקנה אחד עם הידוע לכם?     

רונית רוזין: כן, ואני אומרת שזה מתייחס לאותה אוכלוסייה של מקבלי המענק השנתי, כמו שציינת, של מעגל שני שהגיעו בשנות ה-90' ושהם מתמודדים עם קשיי הזקנה ללא פנסיה ויוקר המחיה ב-2023

רונית רוזין:  זה המצב, עם בעיות של קשישים שחיים מקצבת הבטחת הכנסה כשהמענק נותן איזוהי תוספת נוספת אבל לא מספיק

רונית רוזין:      אני אגיד שהרשות עושה מה שהיא יכולה בכלים שעומדים לרשותה

רונית רוזין:  יש לנו פריסה של ביקורי בית ועובדות סוציאליות

רונית רוזין:  אנחנו עובדים בשיתופי פעולה עם הרבה מאוד מגופי המגזר השלישי שנמצאים פה בחדר וגם כאלה שלא בשביל להגיע לניצולים ולסייע בכל דרך אפשרית כדי באמת לדאוג לרווחתם ולכבודם וגם לנושא של בדידות ושל מצבם הנפשי

רונית רוזין:  יש לנו 1,400 ביקורי חודש

רונית רוזין:  אנחנו שמים דגש באמת גם על האוכלוסיות האלה

רונית רוזין:       גם הנושא של הנגשה שנכנס בתמיכות בשנה האחרונה נוגע הרבה מאוד באוכלוסייה הזאת

רונית רוזין:  אנחנו עובדים יחד עם גופים כמו הקרן לרווחה ולתת שהם שני גופים שנתמכים בנושא הנגשה והם עושים גם מעבר להנגשה בבתים של אותם ניצולי שואה נזקקים

רונית רוזין:       שאלת לגבי התקציב

רונית רוזין:  המענק השנתי עלה השנה כתוצאה מהצמדה, מעבר ל-6,500 לקרוב ל-7,000 שקלים

רונית רוזין:  שולם בחודש האחרון לכל האוכלוסייה של מקבלי המענק

רונית רוזין:  בנוסף יש כמו שנאמר, מענק קורונה של ועידת התביעות, אהרון יתייחס לזה, והטבות נוספות

רונית רוזין:  אין לנו נתונים לבוא ולומר אם זה מוציא מהעוני או לא מוציא מהעוני

רונית רוזין:  לנו אין את היכולת להתייחס

רונית רוזין:  אנחנו מתייחסים כל מקרה לגופו שמגיע אלינו ונותנים את מירב - - -      

מירב כהן: מדבריך אני מבינה שאין חדש

מירב כהן:  מה שאנחנו עשינו זה מה שיש ומאז הממשלה לא הגדילה את המשאבים לנושא

רונית רוזין: נכון להיום זה המצב

מירב כהן: אוקיי, תודה

מירב כהן:  נציגת הביטוח הלאומי

מירי אנדבלד: אני מנהלת אגף מחקר כלכלי ועורכת את דוח העוני במינהל המחקר והתכנון

מירי אנדבלד:  לפי החישובים שלנו אכן בין חמישית לרבע, 20 וכמה אחוזים מהמשפחות שבהן נמצאים שורדי שואה הן משפחות עניות

מירי אנדבלד:  זה אחוז גבוה יותר מזה של שאר המשפחות הקשישות

מירי אנדבלד:  עם זאת אני חייבת לומר שחלק מההכנסות לגבי שורדי שואה אצלנו הם אומדניים מאחר שאין לנו נתונים מדויקים על כמה מקבלים שורדי שואה משרד האוצר

מירב כהן: תודה רבה לך

מירב כהן:  אני רוצה רגע לשמוע קצת את השורדים עצמם

מירב כהן:  אנחנו נתחיל עם אלכסנדר ברמן

מירב כהן:  אלכסנדר דובר רוסית, אז אם יהיה אפשר אחר כך רק לתרגם אותו

אלכסנדר ברמן: תודה רבה

אלכסנדר ברמן:  סליחה שאני אדבר רוסית

אלכסנדר ברמן:  (אומר דברים בשפה הרוסית

אלכסנדר ברמן:  להלן התרגום החופשי)

יאיר סמוליאנוב: בעליית שנות ה-90' הגיעו לכאן 200,00 ניצולי שורדי שואה ממדינות ברית המועצות לשעבר

יאיר סמוליאנוב:  כמעט לכולם לא היה פנסיה ולא שום סיוע או כוח כלכלי, ומעל 95% מהם חיו עם קצבאות של השלמת הכנסה

יאיר סמוליאנוב:  50% מזה הלך על שכר הדירה שלהם, הכסף שהם היו מקבלים

יאיר סמוליאנוב:  אותם אנשים חוו אפליה מאוד מאוד קשה

יאיר סמוליאנוב:  גרמניה הכירה בהם כאנשים שחוו ונפגעו מהשואה והעניקה לכל אחד מהם מענק של 2,500 אירו

יאיר סמוליאנוב:  הוא מדבר על החוק שחוקק ב-1957 על נכי שואה, שמי שמגיע לפני 1953 זכאי למענק חודשי ומי שאחרי, יהיה זכאי רק למענק שנתי

יאיר סמוליאנוב:  מדינת ישראל בעצם לא הכירה בהם כניצולי שואה, כל ה-200,000 האלה שהגיעו בשנות ה-90'

יאיר סמוליאנוב:  ארגון חזית הכבוד ועוד ארגונים נוספים נאבקו במשך המון המון שנים לטובת טיפול ושינוי האפליה הזאת וב-2014 בזמן כהונתו של שר האוצר יאיר לפיד הכירו לראשונה במעמדם גם כניצולי שורדי שואה

מירב כהן: אני רק צריכה לבקש להתחיל להתכנס כי יש לנו עוד המון דוברים, ואגב, יש לי היום מגבלה עד 11:00 לסיים את הדיון כי המליאה נפתחת, אז אני רק צריכה שתתכנסו

אלכסנדר ברמן: אומר דברים בשפה הרוסית

אלכסנדר ברמן:  להלן התרגום החופשי

יאיר סמוליאנוב: אבל כאמור, הם לא יכולים להיות מוכרים כנכים ולכן הם לא יכולים לקבל קצבה חודשית

יאיר סמוליאנוב:       לסיום, אני רק רוצה שתסתכלו על המסך

יאיר סמוליאנוב:  אם אפשר לסובב אותו, אז עוד יותר טוב

מירב כהן: יש שם גרף שהוא הציג

מירב כהן:  אם אפשר לסובב אותו

אלכסנדר ברמן: אומר דברים בשפה הרוסית

אלכסנדר ברמן:  להלן התרגום החופשי

יאיר סמוליאנוב: כאן מוצגות בעצם סכום הפנסיה הממוצעת לקבוצות שונות באוכלוסייה בישראל

יאיר סמוליאנוב:  אם אפשר להוריד קצת את הגרף למטה, אז אפשר לראות שיש פה מלא קבוצות עולי שנות ה-70', ממוצע ארצי, חרדים, ערבים, ולמטה מה שקטן, 277 שקלים זה הממוצע של עולי שנות ה-90'

מירב כהן: מה מקור הנתונים?     

אלכסנדר ברמן: אומר דברים בשפה הרוסית

אלכסנדר ברמן:  להלן התרגום החופשי

יאיר סמוליאנוב: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הלמ"ס, 2017-2018, זה המחקר האחרון שארגון חזית הכבוד עשתה בנושא

יאיר סמוליאנוב:  הם עכשיו עובדים על מחקר המשכי

יאיר סמוליאנוב:  הממוצע הארצי פי עשר יותר ממה שמקבל עולה שנות ה-90'

יאיר סמוליאנוב:  מירב, אודות לך הם מקבלים עוד בערך 600 שקל בחודש, זאת אומרת 7,000 בשנה

יאיר סמוליאנוב:  אותה קבוצה מקבלת פי כמה וכמה, פי 2 פחות, פי 3 פחות ממה שמקבלת משפחה ממוצעת - - - 

יאיר סמוליאנוב:  כמו שרואים בגרף, פחות מכל קבוצה אחרת באוכלוסייה

יאיר סמוליאנוב:  מן הראוי שהאפליה הזאת תיגמר ואותם אנשים גם יוכלו לקבל את הכבוד הראוי להם ולהיות מוכרים כנכי שואה

מירב כהן: תודה רבה אלכסנדר על כל העשייה שלך

מירב כהן:  אתה שנים נלחם

מירב כהן:  אני רואה ושומעת, ונעשה את המקסימום

מירב כהן:       אני רואה שהעליתם את הסרטון של יוליוס מאיר בראון שהוא שורד שואה, שביקשתם להראות את העדות שלו, אז בואו נצפה בזה

מירב כהן:  זה סרטון קצר

מירב כהן:       (הקרנת סרטון)     

מירב כהן: תודה לארגון לתת על העדות החשובה הזו

מירב כהן:  זה סרטון משנת 2020 למיטב ידיעתי

מירב כהן:  אחר כך ארגון לתת גם יתייחס לזה

מירב כהן:  אותו יוליוס עדיין נעזר בשירותיהם

מירב כהן:       אני עוברת למירי ממשרד הרווחה

מירב כהן:  נשמח לעדכון שלך על הנעשה

מירי מאיר-שטטמן: אני בדקתי באמת איפה ההסתכלות הספציפית שלנו סביב העוני

מירי מאיר-שטטמן:  בעיקרון משרד הרווחה נותן את השירותים שלו והמענים ללא מבחן הכנסה, דרך אגב, לניצולי שואה, דווקא מתוך הבנה שלחלקם אולי יש אבל הם לא משתמשים, או כל מיני דברים שסוחבים מהעבר, ואנחנו לא רוצים לראות אף אחד שחסר לו משהו

מירי מאיר-שטטמן:  יחד עם זאת אנחנו כן מודעים לקבוצה היותר ענייה כפי שתיארת

מירי מאיר-שטטמן:  המשרד בעצם מסייע בסיוע חומרי רחב היקף לניצולי שואה במגוון תחומי חיים: בדיור, באוכל, בריהוט

מירי מאיר-שטטמן:  אני לא אקח את הזמן הקצר שיש למחלקה, אבל דרך המחלקות לשירותים חברתיים

מירי מאיר-שטטמן:  בשנת 2022 כ-6,000 אנשים קיבלו סיוע כזה

מירב כהן: האם במסגרת דיוני התקציב קיבלתם כלים נוספים להתמודדות עם הבעיה הזו?     

מירי מאיר-שטטמן: אנחנו בשנה האחרונה הרחבנו את המענים באמצעות מיזם משותף עם הקרן לידידות, זאת אומרת שהתקציב גדל

מירי מאיר-שטטמן:  יחד עם זאת אני חייבת לומר שאנחנו באיזה שיח מול המחלקות לשירותים חברתיים כדי לדעת למצות יותר נכון את האפיק הזה

מירי מאיר-שטטמן:  זה שינוי, אני לא אלאה את החברים פה, בצורת הצריכה של זה, אבל בהחלט יש מענים רחבים ואנחנו נותנים את זה

מירי מאיר-שטטמן:      סוג נוסף שניתן זה הנושא של ביטחון תזונתי שגם אנחנו יודעים שקשור בנושא של עוני, וזה ניצולי שואה שמגיעים למועדוני מופ"ת שלוש פעמים בשבוע

מירי מאיר-שטטמן:  לא שאני חושבת שלא צריך שבעה ימים בשבוע לאכול, אבל מועדון מופ"ת מופעל בין שלושה לחמישה ימים בשבוע במקומות שונים ברחבי הארץ והם מקבלים שם שתי ארוחות ביום

מירב כהן: אוקיי, תודה רבה

מירב כהן:  אני הבנתי שאברהם רות נמצא איתנו בזום

מירב כהן:  שלום אברהם, מה שלומך? טוב לראות אותך

אברהם גרנות: תודה רבה

אברהם גרנות:  נמנעתי מלנסוע לירושלים בגלל שהפחידו אותי שתהיינה הפגנות שאולי הייתי רוצה להצטרף אליהן אבל אני לא מסוגל כבר

אברהם גרנות:  בכל אופן אני מאוד מעריך את העבודה

אברהם גרנות:  כרגע אני רק מעדיף לשמוע ועוד לא להעיר כלום

מירב כהן: בסדר גמור

מירב כהן:  אם תמצא לנכון להעיר משהו, תמיד נשמח לשמוע אותך

מירב כהן:  תודה רבה

מירב כהן:       אני עוברת לשיר מארגון לתת

מירב כהן:  נשמח להתייחסות שלך

שיר כהן: שלום לכולם, אני מנהלת את המחלקה שמסייעת לשורדי השואה בארגון לתת

שיר כהן:  באופן כללי ארגון לתת, אני מניחה שרובכם מכירים, זה ארגון סיוע הומניטרי שאנחנו מסייעים במזון למשפחות נזקקות ברחבי הארץ

שיר כהן:  המחלקה שלנו מסייעת ספציפית ל-1,450 ניצולי שואה על בסיס חודשי

שיר כהן:  אנחנו מסייעים במגוון תחומים, כמובן סל מזון גם יבש וגם פירות וירקות, מוצרי חלב וביצים

שיר כהן:  בנוסף, בכל תחום ההנגשות ושיפוץ הבית

שיר כהן:  כל הניצולים של התוכנית שלנו מתקיימים כמובן השלמת הכנסה

שיר כהן:  מהקמת התוכנית שיפצנו למעלה מ-3,500 דירות

שיר כהן:  בשנה שעברה כמעט 700 קיבלו משקפיים, טיפולי שיניים

שיר כהן:  אנחנו באמת מנסים להרחיב את הפעילות כמה שיותר

שיר כהן:       כמו שנאמר כאן בדיון הראשוני, כדי לטפל בבעיית העוני צריכים להסתכל על מגוון תחומים

שיר כהן:  זה לא רק מזון, זה גם דיור, זה גם ההנגשה של השירותים השונים

שיר כהן:  מרבית הניצולים כפי שכבר עלה מספר פעמים, דוברים רוסית

שיר כהן:  אין תמיד את האנשים מסביבם והמעטפת המשפחתית-חברתית שעוזרת להם להגיע לשירותים שקיימים

שיר כהן:  יש לא מעט ארגונים במגזר השלישי שעושים עבודה מדהימה ונותנים כל מיני מענים

שיר כהן:  לצערי לפעמים הם אפילו לא יודעים מה מגיע להם, אז זה אחד מהאתגרים הלא פשוטים

שיר כהן:       אחת לשנה אנחנו מוציאים דוח שהוא מקביל לדוח של ביטוח לאומי

שיר כהן:  הנתונים לא כל כך שונים וגם עליהם, חברת הכנסת, את הצגת אותם

שיר כהן:  הדוח שלנו הוא טיפה יותר מקיף מכיוון שאנחנו מתייחסים למגוון תחומים שקשורים לעוני

שיר כהן:  ספציפית מה שאני ארצה להציג בדקה זה מחקר שאנחנו התמקדנו בקרב קשישים, שהוא נערך בקיץ של 2022 יחד עם למעלה מ-300 קשישים שבערך שליש מתוכם הם שורדי השואה של התוכנית שלנו

שיר כהן:  אפשר לראות שזה באמת תואם את הנתונים שהוצגו כאן היום, שלמעלה מ-75% חיים בעוני למרות העלאה של קצבת השלמת הכנסה

שיר כהן:  זאת אומרת שהנתונים שאנחנו מציגים הם לאחר העלייה של הקצבה וכמובן שלאחר העלייה של הקצבה השנתית

מירב כהן: הדוח של ביטוח לאומי הוא לפני

שיר כהן: נכון

מירב כהן: אחרי ההעלאה זה צמצם בצורה משמעותית או לא?     

שיר כהן: לפי מה שאנחנו רואים זה לא צמצם

מירב כהן: איך זה יכול להיות שתוספת של 600 שקל בחודש לא משנה?     

שיר כהן: בסופו של דבר יש עדיין את יוקר המחיה

מירב כהן: כי יוקר המחיה יותר גבוה?     

שיר כהן: נכון מאוד

שיר כהן:  זה עיקר העניין

מירב כהן: קו העוני הוא יחסי

מירב כהן:  יוקר המחיה משפיע על כולם

מירב כהן:  מה שיכול להסביר את זה, זה שקצבאות הבטחת הכנסה וקצבת זקנה אינן מוצמדות למדד

מירב כהן:  יוקר המחיה משפיע על כולם וקו העוני הוא דבר יחסי

מירב כהן:  יכול להיות שזה נשאר מאחור כי מנגנון ההצמדה הוא לא טוב ואז אנחנו רודפים אחרי עצמנו

מירב כהן:  אנחנו מעלים את הקצבה אבל זה לא מתעדכן בהתאם והבעיה לא נפתרת

שיר כהן: אנחנו רואים שכמעט 95% העידו שהקצבה לא מאפשרת להם באופן חלקי או מלא את הצרכים הבסיסיים שלהם וכמעט 37% זקוקים לעזרה בפעילויות יום-יומיות, שזה מאוד תואם את העובדה שהגיל הממוצע של שורדי השואה בישראל היום הוא למעלה מ-85

שיר כהן:  גם אם הם מקבלים שעות סיעוד, והם מקבלים יותר שעות סיעוד, זה עדיין לא מספיק לצרכים שלהם לאורך כל שעות היום

שיר כהן:       בשקף הבא אנחנו רואים כל מיני נתונים שדיברנו, גם על אי-ביטחון תזונתי, גם על תנאי מחיה

שיר כהן:  הם חווים הרבה יותר בדידות, נמצאים יותר בחובות

שיר כהן:  הם באופן כללי לא מרוצים מהחיים שלהם

שיר כהן:  זה משהו שהוא עצוב בכל תחום בחיים, בוודאי לבן אדם שהוא מבוגר, בודד ואין לו מישהו שהוא תמיד יכול לפנות אליו

שיר כהן:       מבחינת הדיור, ללמעלה מ-30% יש דירה בבעלותם ו-46% ויתרו על תיקון ליקויים חמורים בביתם מסיבות כלכליות

שיר כהן:  פה אנחנו באמת מנסים להגיע לכמה שיותר

שיר כהן:  לנו יש את היכולת לסייע גם בדירות בבעלות, גם לדירות שכורות

שיר כהן:  בדיור ציבורי, בדברים בסיסיים מאוד

שיר כהן:  לצערנו כשנכנסים לדירות של שורדים המצב לא נעים בלשון המעטה

שיר כהן:  יוליוס שראיתם בסרטון הוא נתמך של התוכנית מ-2009

שיר כהן:  יש גם אלמנטים נפשיים כמובן כפי שהבנתם מהסרטון

מירב כהן: מהניסיון שלי בפניות ציבור, רוב המקרים, אני יכולה לעמוד מאחורי המילה הזו

מירב כהן:  רוב המקרים זו לא בעיה כלכלית אלא בעיה, לא אגיד רק נפשית

מירב כהן:  בן אדם לבד והוא מתקשה להתנהל מול ביורוקרטיה

שיר כהן: יש הרבה פחד, זה נכון

מירב כהן: ההתנהלות היום-יומית היא מאוד קשה

מירב כהן:  הרבה פעמים אתה מגלה שבן אדם, דווקא יש קצבה אבל זה לא עוזר לו

שיר כהן: זה נאמר גם כאן מסביב לשולחן

שיר כהן:  לפעמים יש את ה-20,000 שקלים לשיפוץ אבל יש חרדה וחשש ממה יהיה בעתיד כדי עכשיו להוציא את הסכום הזה על הנגשה

שיר כהן:  מבחינתנו לפחות הראיה היא לא לעשות לאחר שהבן אדם כבר הפך להיות סיעודי אלא למנוע את המקרה הזה

שיר כהן:  אם עכשיו אנחנו יודעים שבן אדם בן 85 מתנייד לב בבית, אז ננסה כבר לעקור את האמבטיה, לשים ידיות אחיזה, להרחיב פתחים כדי לא להגיע למצב שהוא נמצא בבית לבד ומועד ואז שמתנדב יגיע וימצא אותו לצערנו שרוע על הרצפה

שיר כהן:  זה גם משהו שאנחנו מאוד מנסים להגיע ולהקפיד עליו

שיר כהן:       מבחינת הבריאות זה כמובן משהו שהוא אחד מהמדדים הכי גדולים שמשפיעים על אנשים עניים

שיר כהן:  הבריאות שלהם היא משמעותית נמוכה משאר האוכלוסייה, בוודאי בקרב קשישים עניים

שיר כהן:  60% ויתרו על רכישת תרופות או טיפול רפואי

שיר כהן:  נכון שיש תרופות שהן בסל ושהם מקבלים את זה בחינם, ועדיין יש תרופות שהם מקבלים שהם לא בסל ואז הם יעדיפו שלא לקנות אותם

שיר כהן:  זה דבר שאנחנו מתמודדים איתו יום-יום ומבחינתנו זה אחד מהדברים שהיינו מאוד שמחים שיעלו גם לשולחן, לראות איך אפשר לפתור את זה, שבן אדם שהוא בעברו התמודד עם דברים לא פשוטים, לא יצטרך לוותר על רכישת תרופות ויחיה את - - -      

מירב כהן: לשורדי שואה אין תרופות חינם?     

שיר כהן: יש

שיר כהן:  מדובר על מה שלא בסל

שיר כהן:       עוני אנרגטי זה פרק חדש שאנחנו הכנסנו

שיר כהן:  זה מדבר על חוסר היכולת להבטיח אנרגיה בבית

שיר כהן:  זה אומר שאם אתה עכשיו מוותר על להדליק חשמל, חימום בחורף, אז אתה בעצם חוסך מעצמך, וזה סוג של מדד עוני נוסף שאנחנו הכנסנו

שיר כהן:  אנחנו רואים ש-30% נותקו מחשמל או קיבלו מכתב התראה לפני ניתוק

מירב כהן: 30% נותקו מחשמל?      

שיר כהן: מהניצולים הנתמכים שלנו

מירב כהן: יש פה את נציגי רשות החשמל וחברת החשמל

מירב כהן:  תיכף נבקש על זה התייחסות

שיר כהן: 39% לא יכולים להרשות לעצמם להפעיל אמצעי חימום בהתאם לצרכים שלהם

שיר כהן:  פה בעצם זה התמונה המקיפה

שיר כהן:  אנחנו לא מדברים רק על חוסר יכולת להגיע למזון אלא מה הדברים הנוספים, שזה גם דיור, גם בריאות וכמובן גם היכולת לחיות בכבוד בבית שלך

מירב כהן: תודה רבה לך

מירב כהן:  אני אבקש באמת את ההתייחסות גם של נציג חברת החשמל וגם של רשות החשמל שנמצאים כאן

מירב כהן:  אתה עמית?     

עמית פלישון: כן

מירב כהן: תודה שבאת

עמית פלישון: שלום, רק להתייחסות של הנושא הזה, אז אני אגיד שככל שאנחנו יודעים על ניצול שואה שהוא כזה כמסומן אצלנו, הוא חסין מניתוק

עמית פלישון:  אין לנו שום עניין לנתק ניצולי שואה

עמית פלישון:  אין לנו עניין לנתק כרגע לקוחות בינתיים בכלל בשנה האחרונה, אבל שורדי שואה בשנים ארוכות לא מנותקים ככל שהם מסומנים בחברת חשמל

עמית פלישון:  צריך להבין, אנחנו ניזונים מהרנ"ש (הרשות לניצולי שואה)

עמית פלישון:  אנחנו צריכים לקבל נתון מהרנ"ש שהלקוח הזה הוא ניצול שואה ואז הוא מסומן במערכת ואז הוא חסין מניתוק

עמית פלישון:  אני לא מדבר כמובן על תקלה רגעית, אני מדבר על ניתוק

מירב כהן: אתה יכול לחזור על זה שוב? סליחה

עמית פלישון: ככל שהנתון מהרשות לניצולי שואה שהלקוח הספציפי הוא ניצול שואה, הוא מסומן ככזה והוא חסין מניתוק

מירב כהן: אז יש פה בעיה, אתה אומר, אולי של העברת אינפורמציה, אם ככה

רונית רוזין: יחד עם חברת חשמל שלחנו שנה שעברה ועכשיו אנחנו עובדים שוב על איגרת דרך חשבונות החשמל, כי מי שמקבל הבטחת הכנסה גם זכאי ל-50% הנחה בחשמל

עמית פלישון: אני התייחסתי רק לסוגיה הזו

עמית פלישון:  יש לי הרבה דברים להתייחס אם תירצו

מירב כהן: רק כדי לסגור מעגל, אם בסוף ארגון לתת אומר ששליש מהאנשים שלהם מנותקי חשמל, אז אולי יש בעיה של העברת אינפורמציה? איך אפשר להסביר את זה?      

קריאה: שיביאו דוגמאות, זה נשמע לא סביר

שיר כהן: אני צריכה לציין שאמרנו שהנתונים האלה זה גם קשישים שהם נזקקים

מירב כהן: לא שזה בסדר, אגב

קריאה: היא גם לא אמרה שהם מנותקים

קריאה:  היא אמרה שהם מקבלים התראה לפני ניתוק או דברים אחרים

מירב כהן: אגב, מה באמת קורה עם זקנים שאינם שורדי שואה?     

עמית פלישון: זקנים שאינם שורדי שואה עובדים בהתאם לאמות מידה של רשות החשמל, אבל שוב, אנחנו עובדים מאוד ברגישות ובטח ובטח בעולם הניתוק, בואכה בג"ץ רוזנצווייג, מי שמכיר

מירב כהן: אוקיי

מירב כהן:  אתה יכול להתייחס לנושאים האחרים? כבר תנצל את רשות הדיבור

עמית פלישון: כן

עמית פלישון:  לגבי הנושאים האחרים, אנחנו מבצעים יחד עם עוד 11 הקבוצות, כמובן שורדי השואה נמנים על הקבוצה שמקבלת הנחה בתעריף החשמל, הנחה על 400 הקוט"ש הראשונים לכל חודש

עמית פלישון:  זה סדרי גודל של 1,200 שקלים בשנה, 100 שקלים לחודש

עמית פלישון:  זה סדרי הגודל של ההנחה בחשבון החשמל

עמית פלישון:  כמובן שהגוף המוסמך מבחינתנו זה רשות ניצולי שואה שממנה אנחנו מקבלים ושואבים חודש בחודשו קבצים על שורדי השואה והם אלה שמקבלים גם את ההנחה וגם את החסינות כפי שהסברתי קודם

עמית פלישון:       מי שעדיין מתקשה ושורד שואה, רשאי לפנות גם לקרן שהקמנו, קרן סיוע שיש לה תקציב של 15 מיליון שקלים שאיתה אפשר לפנות ולקבל סיוע נוסף בתשלומים של החשמל מעבר להנחה שניתנת

עמית פלישון:  גם זו פעילות שאנחנו מבצעים

עמית פלישון:  אנחנו מבצעים פעילות בשיתוף פעולה עם רשות ניצולי שואה, כך שבתוך הצרופות השנתיות שלנו אנחנו נותנים מידע מלא על מי זכאי ומה הוא צריך לעשות על מנת באמת למצות את הזכות שלו הזו

מירב כהן: האם זה ניתן באופן אוטומטי?     

עמית פלישון: ניתן באופן אוטומטי

עמית פלישון:  ברגע שאני מקבל נתון מרשות, באופן אוטומטי הלקוח מקבל רטרואטיבית מיום זכאותו את ההנחה

מירב כהן: גם זכאי המענק השנתי מקבלים את זה או רק מי שזכאי לקצבה חודשית?     

עמית פלישון: לדעתי מי שזכאי לקצבה חודשית

מירב כהן: רונית, את יכולה להשיב על זה בבקשה?     

רונית רוזין: מי שזכאי לקצבה חודשית

מירב כהן: זאת אומרת, אנחנו פוגעים באלה שהם מקבלים רק מענק שנתי לכל רוחב היריעה?      

רונית רוזין: מי שמקבל הבטחת הכנסה - - -      

מירב כהן: אז את אומרת, בכובע של הבטחת הכנסה

עמית פלישון: אני אגיד רק שאחוזי המיצוי הם מאוד גבוהים, כמעט 85%

עמית פלישון:  כמובן שאנחנו רוצים לשאוף לכמה שיותר

מירב כהן: זאת אומרת, הקבוצה השנייה לא מקבלת בגלל שהם שורדי שואה, אלא מקבלת בגלל שהם כאי הבטחת הכנסה

רונית רוזין: בגלל שהבטחת הכנסה

רונית רוזין:  זה אותה קבוצת אוכלוסייה

רונית רוזין:  הם מקבלים את אותה הנחה כי הם מקבלי הבטחת הכנסה

רונית רוזין:  אנחנו מעבירים את כל המידע שיש לנו

מירב כהן: הבנתי, אז מי שנשאר בחוץ זה ה-30% שהם בקבוצה השנייה ואינם מקבלי הבטחת הכנסה

קריאה: גם מי שמקבל הבטחת הכנסה זה לא מספיק

מירב כהן: תיכף אני אתן להתייחס

מירב כהן:  אוקיי, תודה רבה לך

מירב כהן:       רשות החשמל, יש פה גם נציגה

מירב כהן:  האם יש לך משהו להוסיף?      

קריאה: לא

מירב כהן: בסדר

מירב כהן:  אם תמצאי לנכון אחר כך, תגידי, אני אתן את זכות הדיבור

מירב כהן:       אני עוברת לעורכת הדין ליעד מהקליניקה בתל אביב

ליעד סטרולוב: היי, בוקר טוב

ליעד סטרולוב:  אני לא אחזור על הרבה מאוד דברים שנאמרו כאן לגבי הנתונים ולגבי באמת הזהות של הקבוצה כמו שנאמר כאן

ליעד סטרולוב:  משורדי השואה, מי שחי היום בעוני זה באמת הקבוצה שמרביתה זה יוצאי ברית המועצות לשעבר שעלו אחרי שנת 1953 ולא שהו במחנה או בגטו, והם גם באמת האנשים שפונים אלינו לקליניקה

ליעד סטרולוב:  אגב, הם פונים בשלל בעיות של רווחה וביטוח לאומי, לא בהכרח בענייני זכויות ניצולי שואה, כי באמת הם לא זכאים לתגמול חודשי לפי החוק

ליעד סטרולוב:      מאחר שתחום העיסוק שלי זה החוק, אז אני רוצה להגיד שני דברים ביחס לעניין הזה

ליעד סטרולוב:  מאיפה שאני עומדת, מה שמפריע לשורדי השואה יוצאי ברית המועצות לשעבר ומי שעוד משתייך לקבוצה שחיה בעוני, זה החוק

ליעד סטרולוב:  חוק נכי רדיפות הנאצים מתאים אולי לשנות ה-50' של המאה הקודמת שהיינו מדינה צעירה ודיברנו בשפה של נזק ופיצוי על נזק

ליעד סטרולוב:  היום אנחנו לא מדברים בשפה הזאת, אנחנו מדברים בשפה סוציאלית

ליעד סטרולוב:  אנחנו לא רוצים לראות שורדי שואה זקנים, רעבים וקופאים מקור בדירות שלהם, ולדעתי אנחנו לא נצליח לעשות את זה עד שאנחנו לא נשנה את הדיסקט

ליעד סטרולוב:  אנחנו מדברים בסוף על כסף

ליעד סטרולוב:       אפשר להמשיך ולנסות להביא תקציבים ולהגדיל את המענק השנתי שזה הגדלה מאוד משמעותית וחשובה, אבל עד שאנחנו לא נבין שאנחנו צריכים להשלים את המהלך ולעבור משיח נזיקי לשיח סוציאלי, אנחנו לא נצליח להתקדם עוד

ליעד סטרולוב:  אני לא אגיד שזה יפתור את כל הבעיה, אבל אנחנו לא נצליח להתקדם עוד, כי בעצם היום המדינה משקיעה הרבה כספים במימון מערך נזיקי כולו

ליעד סטרולוב:  יש ועדות רפואיות, יש ועדות ערר, יש רשות מנהלית, יש אגף לסיוע משפטי וכולם בעצם משחקים באותו מגרש משחקים וממומנים על ידי המדינה

ליעד סטרולוב:  לדעתי צריך לקחת חלק גדול מהתקציבים האלה ופשוט לתת אותם לשורדי השואה

ליעד סטרולוב:  לקבוע רף שאנחנו חושבים ששורד שואה צריך להתקיים ממנו, שיכולים לעמוד בו, להשלים את ההכנסה שלו לשם

מירב כהן: ליעד, אני רק אגיד לך פה הערה, שאנחנו במקביל עושים סדרת דיונים על הוועדות הרפואיות ואנחנו גם הקמנו מן צוות עבודה כזה שיפתח את מסקנות ועדת שני ויבדוק באמת האם יש צורך בכל המנגנון והאם ניתן לוותר על חלק מהוועדות הרפואיות ולהקל על הביורוקרטיה

מירב כהן:  אתם מוזמנים לקחת חלק גם בזה

ליעד סטרולוב: אני אשמח

ליעד סטרולוב:  אני רק אגיד שהסיפור הזה של הוועדות הרפואיות והביורוקרטיה, יש לו גם משמעות בתחושה של שורדי השואה, ללכת ולהוכיח כל הזמן את זה שאני נפגע ואת זה שאני צריך להתקבל לתוך איזושהי קבוצה ולהראות את הקושי שלי

ליעד סטרולוב:  זה לא שיח שאנחנו רוצים להימצא בו, אף אחד מאיתנו

ליעד סטרולוב:       בגלל שהזכרת את ועדת שני ואני יודעת שזה דובר גם בדיון הקודם לעניין פתיחת ועדת שני, אני אגיד שמסקנות ועדת שני שפורסמו לפני 13 שנה בערך, נעשו ניסיונות לעשות reaching out לשורדי שואה, אבל בסופו של דבר לא כולם ידעו עליהם

ליעד סטרולוב:  פנו אלינו לא מעט אנשים שגילו על הזכויות הנוספות שיש להם רק משנת 2017 שאז נעשה איזשהו הליך מיצוי זכויות רציני מאוד

ליעד סטרולוב:  במובן הזה ומאחר שאני עוסקת בחוק, אני אגיד שתיקון קטן של החוק שמאפשר לקבל רטרואקטיבית ולא מיום הגשת הבקשה אלא רטרואקטיבית מהיום שבו פורסמו מסקנות ועדת שני, יכול לעשות שינוי משמעותי, אבל שוב, זה שינוי למי שמקבל תגמול חודשי

מירב כהן: חשוב שתצטרפי לדיונים ותביאי את התובנות שלך

מירב כהן:  תודה רבה לך

מירב כהן:       יאיר מלובי המיליון

יאיר סמוליאנוב: שלום, בוקר טוב לכולם

יאיר סמוליאנוב:  אני אתחיל בזה שאני אגיד שאני לא בטוח שסבא וסבתא שלי חשבו כשהם עלו לארץ בשנות ה-90' שאני אגיע לוועדה בכנסת, הנכד שלהם ייוולד בארץ ויגיע לוועדה בכנסת ויתרגם מישהו מרוסית, אז אני שמח שהרוסית שלי גם עומדת

יאיר סמוליאנוב:  אני אקבל אחר כך הערות מסבא וסבתא שהרוסית לא הייתה מספיק טובה, תהיו בטוחים, אבל זה בהקשר הזה

יאיר סמוליאנוב:       עכשיו רגע טיפה יותר ברצינות

יאיר סמוליאנוב:  תיראו, כשמדברים על סוגיות אחרות שרוצים להוסיף להם תקציבים כמו לצורך העניין חינוך חינם לגיל הרך או מגיל 3 או מגיל שנתיים, או כשמדברים על נושאים כאלה ואחרים, יש קושי כי התקציב צריך רק לגדול

יאיר סמוליאנוב:  אם החלטת משהו, התקציב גדל

יאיר סמוליאנוב:  פה יש חדשות עצובות שכולנו מכירים

יאיר סמוליאנוב:  התקציב ידוע והוא רק קטן

יאיר סמוליאנוב:  מספר שורדי השואה קטן וקטן וקטן ולכן כל הסוגיות על תקציב, בסוף החשש שלי זה שעוד עשר שנים תגיע איזושהי ממשלה בישראל ותגיד, הנה, אנחנו עושים הישג ענק, נשארו, לא נעים להגיד כמה שורדי שואה, אנחנו נותנים להם עכשיו את התקציב הנדרש וזהו, ושישו ושמחו, כשבסוף כל הזמן הזה יצרנו אפליה מוחלטת ופגענו בחיים של הרבה אנשים

יאיר סמוליאנוב:  את חלקם אני מכיר טוב ומקרוב

יאיר סמוליאנוב:       אני רוצה להגיד שאני מאוד מסכים עם מה שנאמר בנוגע לסוגיה של הקצבה השנתית שהיא חשובה והיא בעיקר מראה על זה שיש התעסקות

יאיר סמוליאנוב:  אני יכול לך, גבירתי יושבת-הראש שהדברים שאני קיבלתי מהצד על ההעלאה של ה-500 שקלים היו לא רק על הכסף אלא גם על זה שמסתכלים עלינו, אנחנו לא בלתי נראים, אבל בסוף בשביל לתקן את העוול צריך לקחת את החוק הזה, ואני מכיר טוב את המורכבויות שלו, ולתקן אותו

יאיר סמוליאנוב:  אני יודע שיש גם לא מעט אנשים שאני בקשר איתם, נציגים של מפלגות חרדיות

יאיר סמוליאנוב:  יש גם שורדי שואה, אני לא מכיר את המספרים, אבל של צפון אפריקה שגם שם יש מספרים של אנשים שרלוונטיים

יאיר סמוליאנוב:  זה לא יהיה קל, זה לא פשוט אבל אני חושב שהצעת חוק בדבר הזה צריכה לעלות לתיקון החוק הזה ולתיקון העוול

יאיר סמוליאנוב:       אני אגע בשתי נקודות אחרונות, האחת, נגעו פה לפני זה

יאיר סמוליאנוב:  חלק העוני גם נובע מהדיון שקיימנו כאן לא מזמן בוועדה שלך בנוגע להנגשה לשפה הרוסית

יאיר סמוליאנוב:  בסוף יש לא מעט זכויות ידועות

יאיר סמוליאנוב:  יש לא מעט ארגונים טובים, חשובים

יאיר סמוליאנוב:  לתת דיברו פה קודם

יאיר סמוליאנוב:  בסוף יש המון שורדי שואה דוברי רוסית שלא יודעים שבכלל יש להם את הזכויות האלה, לא יודעים שהם בכלל זכאים לדברים האלה והם לא מצליחים להשיג אותם

יאיר סמוליאנוב:      דבר אחרון, את דיברת קודם לכן בצורה מאוד ממלכתית שאני חושב שבלי קשר מאוד חשובה כיום במדינה, אבל נגעת על ההיעדרות של הנציגים של המשרדים

יאיר סמוליאנוב:  אני ברשותך אהיה קצת יותר חצוף ואני אגיד שזו הזיה מוחלטת שאין כאן נציגים של המשרד לשוויון חברתי ונציגים של סגן השר

יאיר סמוליאנוב:  מדובר בשורדי שואה ועדיין אנחנו מחולקים חצי-חצי במשרדים ואנשים שאני מדבר איתם לא יודעים בכלל איפה התקציב קיים והם לא מרגישים צורך ונכונות להגיע לכאן לדיונים

יאיר סמוליאנוב:  את אמרת את זה בצורה מאוד נחמדה

יאיר סמוליאנוב:  אני חושב שהדבר הזה הוא בלשון המעטה לא נחמד והם צריכים לתת על זה את הדעת ואת הדין ולא לעבור על זה לסדר-היום כי לצערי שורדי השואה לא יחסמו את איילון ושורדי השואה לא ישביתו את המשק, ואם הם לא ילחמו, אז מישהו אחר צריך להילחם בשבילם

יאיר סמוליאנוב:  אנחנו כאן בשביל לעשות את זה

יאיר סמוליאנוב:  תודה רבה

מירב כהן: תודה

מירב כהן:  שני דברים: לגבי הנגשה לרוסית אנחנו עשינו דיון ונעשה סדרה של דיונים

מירב כהן:  אני מקווה שנביא לשיפור בעניין הזה

מירב כהן:       אנחנו גיבשנו הצעת חוק בעניין מקבלי המענק השנתי ואיך משפרים את מצבם הכלכלי

מירב כהן:  אתם מוזמנים לראות את הנוסחים אצל ליאור וננסה להחתים על זה ככל הניתן גם חברים מהקואליציה

יאיר סמוליאנוב: נשמח לעזור בזה גם

מירב כהן: יש פה את שירה או את תאיר מאגף התקציבים?      

תאיר ראבוחין: שלום, אני מאגף תקציבים ממשרד האוצר

תאיר ראבוחין:  אני אתייחס לכמה דברים בהקשר של התקציב הנוכחי, כבר לא הקרוב אלא כבר קיים ועומד באמת כמו שאמרת, להגיע לשולחן הכנסת בקרוב

תאיר ראבוחין:       קודם כל חשוב לי באמת לחזק את מה שרונית אמרה, כי עוני בקרב קשישים כתופעה של קבוצת אוכלוסייה רחבה של קשישים שעלו באמת בשנות ה-90', ולא ספציפית ניצולי שואה שמצבם במידה מסוימת טוב יותר כי הם מקבלים באמת את המענק השנתי

מירב כהן: נתוני העוני מראים שמצבם רע יותר

תאיר ראבוחין: הם מקבלים מענק שנתי ביחס לקשישים מקבילים

מירב כהן: כן, אבל מצבם אובייקטיבית מבחינת שיעורי העוני גבוה יותר

מירב כהן:  בכללי זה 23% ובקרב שורדי השואה זה 31%

מירב כהן:  זה הנתון של ביטוח לאומי

תאיר ראבוחין: קשה לי להבין את הנתון הזה בהינתן העובדה שהם מקבלים מענק לעומת - - -      

מירב כהן: את מוזמנת ללמוד אותו

מירב כהן:  זה של מדינת ישראל

תאיר ראבוחין: לא, אני פשוט מנסה להבין איך זה יתכן אם הם מקבלים מענק ביחס לקשישים מקבלים שאינם מקבלים

מירב כהן: כיוון שהם הגיעו ללא נכסים וללא פנסיה

מירב כהן:  נקודת הפתיחה שלהם הייתה הרבה יותר נמוכה

מירב כהן:  בקיצור, נעביר לכם את הנתונים ותתייחסו

מירב כהן:  זה לא נתון שלי

מירב כהן:  אנחנו נעביר את הנתון ותיראו אותו

תאיר ראבוחין: בסדר גמור

תאיר ראבוחין:  אני כן אגיד לעומת מה שנאמר פה שהתקציב הולך ופוחת עם לצערנו מצבה הדמוגרפי של הידלדלות כמות הקשישים, אז ניתנה תוספת משמעותית לסעיף ניצולי שואה השנה

תאיר ראבוחין:  הרשות מקבלת החלטות מה לעשות עם הסכומים האלה

תאיר ראבוחין:  פשוט רגע לשים את הדבר הזה על השולחן

תאיר ראבוחין:      חשוב לומר שטרם התקבלה החלטה לגבי כספים קואליציוניים אבל צפויה החלטת ממשלה בנושא

תאיר ראבוחין:  בין היתר אני מניחה ששמעתם, גם כסף שצפוי להיות מוקצה לכרטיסי מזון שיגיע בין היתר לקשישים זכאי השלמת הכנסה

תאיר ראבוחין:  הסכומים עוד לא נקבעו

מירב כהן: דווקא כרטיסי מזון בעבר לא הגיעו דרך הביטוח הלאומי לזכאי הבטחת הכנסה, אלא דרך השלטון המקומי

תאיר ראבוחין: הם לא הגיעו דרך הביטוח הלאומי בכלל, נכון

מירב כהן: נכון, שזה לא בהכרח אומר שזה הגיע לשורדי השואה, אם את כבר מעלה את זה

תאיר ראבוחין: אני אגיד שזאת גם ביקורת שלנו, העובדה שזה מחולק דרך השלטון המקומי, אבל כן אפשר לראות שהזכאות נקבעה לפי זכאות בארנונה ב-70% מטעמי הכנסה וקשישים זכאי השלמת הכנסה

תאיר ראבוחין:  זה כן חשוב לומר

תאיר ראבוחין:  כך היה המנגנון הקודם

תאיר ראבוחין:  לא נקבע מנגנון חדש אבל ככל שייקבע, אז אני מאמינה שגם הפעם הכרטיסים יגיעו לזכאי השלמת הכנסה שזה בדיוק האוכלוסייה שעליה אנחנו מדברים

תאיר ראבוחין:       בנוסף, גם במסגרת החלטת כספים קואליציוניים יתכן ויוקצה כסף נוסף לרשות לניצולי שואה והיא תבצע את סדרי העדיפויות שלה ותנתב את הסכום הזה

מירב כהן: אז מהדברים שלך, אם אני רגע פונה לשותפיי לוועדה, התקציב אושר בממשלה, זה כבר קרה, אבל ממה שאומרת פה במילים אחרות נציגת האוצר, יש את הכספים הקואליציוניים ואנחנו צריכים להפעיל לחץ כדי שבכספים הקואליציוניים הכספים יוקצו גם לשורדי השואה

מירב כהן:  זה ה-Action item שקיבלנו מכאן

מירב כהן:  נחשוב יחד איך מפעילים את הלחץ על הנושא הזה

מירב כהן:  תודה רבה לך

מירב כהן:       אני עוברת לאברהם, יושב-ראש חזית הכבוד

אברהם שרנופולסקי: תודה רבה

אברהם שרנופולסקי:  קודם כל אני רוצה להביע צער על כך שתוכניות חדשות למען ניצולי השואה של הממשלה הקודמת נשארות עדיין רק על הנייר

אברהם שרנופולסקי:       אני רוצה להוסיף משהו לדבריו של אלכסנדר ברמן

אברהם שרנופולסקי:  בזמן האחרון מצבם של פליטי השואה עקב יוקר המחיה הוא חמור ביותר

אברהם שרנופולסקי:  עשרות אנשים פליטי השואה פונים לעמותות שונות, לארגונים שונים על מנת לקבל סיוע וארוחות בחינם

אברהם שרנופולסקי:  הרבה פליטי שואה מבטלים לרכוש תרופות שהם לא בסל התרופות

אברהם שרנופולסקי:  מבטלים בשימוש מזגנים לפי היוקר של החשמל

אברהם שרנופולסקי:  יותר חמור, הם סובלים מאדישות של ממשלה

אברהם שרנופולסקי:  הם לא מבינים למה עדיין קיימת אפליה של פליטי השואה שעלו ארצה אחרי 1953 בהשוואה עם אותם הפליטים שעלו ארצה לפני 1953

אברהם שרנופולסקי:  הם לא מוכרים כמקרה רדיפות הנאצים ואנחנו גם לא רואים עניין של חברי כנסת לפתור את הבעיה

אברהם שרנופולסקי:  אנחנו ממש דורשים מחברי כנסת, מהממשלה לפתור את הבעיה עם אותה אפליה

אברהם שרנופולסקי:  תודה רבה

מירב כהן: תודה

מירב כהן:  רן, אתה רוצה להתייחס?     

רן מלמד: כן, הייתי רוצה להתייחס ברשותך לשני דברים

רן מלמד:  אחד, מסקנה שכבר דיברנו עליה בעבר, שככל שמיצוי הזכויות יהפוך להיות למיצוי זכויות אקטיבי, כך יש סיכוי יותר גבוה לסייע לניצולים להתגבר על המצוקה הכלכלית שלהם

רן מלמד:  ככל שאנחנו נסמוך על זה שמישהו בשבילם או הם בעצמם יבקש את מה שמגיע, אנחנו מורידים את האחוז של מי שמקבל

רן מלמד:       חלק מההצעות שאני העברתי לך להקמה של רשות למיצוי זכויות כללית, אבל שתעסוק בנושאים האלה, צריך לעבור למיצוי זכויות אקטיבי

רן מלמד:  אני אזכיר לך למשל שבביטוח הלאומי משלמים שכר עידוד לעובדים כמו שעושים במשרדי ממשלה אחרים

רן מלמד:  יכול להיות שהגיע לשלם שכר עידוד על מיצוי זכויות

רן מלמד:  עובד שהצליח למצות זכויות של ניצול שואה יקבל על זה בונוס

רן מלמד:  זה דבר אחד

רן מלמד:      הנקודה השנייה נוגעת לעוני התרבותי והנפשי

רן מלמד:  הוזכר פה קצת הנושא של הבדידות שאני חושב שהוא קריטי, אבל אני חושב שאחד למשל מהמשרדים שחסרים פה הוא דווקא משרד התרבות

רן מלמד:  אני עברתי בעיון על התקציב של משרד התרבות כדי לראות מה משרד התרבות נותן בכלל לאזרחים ותיקים ובפרט לניצולי שואה, ואני חייב להגיד לך שהתשובה היא כמעט אפס, ואני לא מדבר על שלישי בשלייקס

מירב כהן: זה לא ממשרד התרבות

רן מלמד: וזה לא משרד התרבות

רן מלמד:  אני בהחלט חושב שהנושא התרבותי והתרבותי-נפשי הוא קריטי לנושא של העוני

רן מלמד:  אני חושב שצריכים לעשות אולי דיון מיוחד על הנושא הזה ולראות איך מאגמים תקציבים שיאפשרו לניצולי שואה לחייך

רן מלמד:  אמרה לי פעם מורתי שולמית אלוני שהייתי בגאווה גדולה יועץ התקשורת שלה, שכל אדם צריך בין 10% ל-15% טעם החיים בשביל החיים, ואני חושב שאם אין טעם החיים, אז חבל

רן מלמד:  אני חושב שחלק מהחובה שלנו זה לייצר טעם חיים

רן מלמד:  תודה

מירב כהן: הערה שלא חשבנו עליה

מירב כהן:  תודה

מירב כהן:       אני רוצה בבקשה להעביר את זכות הדיבור לירון מרקוס מוועידת התביעות

ירון מרקוס: בוקר טוב לכולם ותודה רבה

ירון מרקוס:  אני אתייחס רק למספר נושאים שעלו פה כרגע בדיון

ירון מרקוס:  אז קודם כל אנחנו בשיתוף פעולה עם מרבית הארגונים פה ומתקצבים אותם ובשיתוף פעולה מלא עם הרשות

ירון מרקוס:       אני אתייחס לכמה דברים

ירון מרקוס:  קודם כל לגבי החיוך, מה שאמר כרגע רן, אז יש לנו שיתוף פעולה עם תיאטרון היידישפיל שיוצאים הופעות לבתי אבות, וכן אנחנו מחלקים כרטיסים חינם לשורדי שואה שיכולים לפנות דרכנו ואז יכולים ללכת לתיאטראות עם מלווה וכדומה לראות הופעות

ירון מרקוס:      עלה פה הנושא של הנגישות של המידע

ירון מרקוס:  הגענו לאיזושהי הבנה שיש הרבה מאוד זכויות ויש אולי בעיה, כמו שנאמרה פה, של נגישות והצגת הזכויות לשורדים

ירון מרקוס:  אנחנו נמצאים יחד עם משרד הרווחה בנושא של לנסות ולחזק את העובדות הסוציאליות או את השירות שנמצא במחלקות הרווחה

ירון מרקוס:  אנחנו נממן או עובדות סוציאליות או סמך על מנת ליצור הנגשה אקטיבית של מידע לשורדי שואה

ירון מרקוס:  התחלנו עם זה בכרמיאל ואני חושב שזה מוצלח, וכרגע יש לנו דיונים עם רשויות נוספות על מנת לבוא ולחזק, כי אנחנו מודעים ללחץ שנמצא על העובדות הסוציאליות ברשויות המקומיות

ירון מרקוס:  הכוונה היא לחזק ולמקד את זה מול שורדי השואה, כאשר הקשר יהיה גם קשר אקטיבי ולא רק קשר פאסיבי שניצול השואה אמור ליצור קשר עם לשכת הרווחה

ירון מרקוס:      דבר נוסף, אם הרשות לזכויות ניצולי שואה כרגע דיברו על הנגשה של דירות, אז אנחנו מחכים לתוצאות הקול קורא

ירון מרקוס:  אנחנו אישרנו תקציב על מנת להכפיל את התקציב של הרשות

ירון מרקוס:  אנחנו נוכל ביחד לשפץ יותר דירות או לתת שיפוץ יותר עמוק

ירון מרקוס:  הכול יהיה בתאום עם הרשות לזכויות ניצולי שואה

ירון מרקוס:       חשוב לי להגיד, כמו שנאמר מקודם על ה-1,200 אירו שניתנים השנה בפעם שלישית, שזה תוספת למענק השנתי למקבלי קצבה, יש גם היום את האוכלוסיות האלה שהיו במצור בלנינגרד, שזה בעצם אותה אוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה שעלו בתחילת שנות ה-90', שגם יקבלו כרגע מענק שנתי

ירון מרקוס:       בתמיכה עם עמותות, אם זה עמותות מזון, עם לתת, ניסינו להצמיד על מנת שלא יהיה פגיעה בסל

ירון מרקוס:  אנחנו הגדלנו את התרומה על מנת לשמר את הסל למרות יוקר המחיה, לשמר את התכולה ואת החלוקה

ירון מרקוס:  אנחנו מממנים בכ-1,000 סלי מזון בחודש יחד לעמותת לתת

ירון מרקוס:  יש לנו עם מחלקת העיזבונות במשרד הרווחה תמיכה בבתי תבשיל שמספקים ארוחות מבושלות לניצולי שואה

ירון מרקוס:  מבחינתנו התקציב קיים

ירון מרקוס:  נכון להיום סביב ה-3,000 ניצולי שואה מקבלים ארוחה מבושלת כל יום דרך העמותות האלה, ואנחנו נשמח ללמוד על צרכים

ירון מרקוס:  הכרת את זה בכובע הקודם בתור השרה לשוויון חברתי על שיתוף הפעולה שהיה לנו, שעזר למנף ולהרים פרויקטים לטובת האוכלוסייה שצריכה את העזרה

ירון מרקוס:  תודה

מירב כהן: תודה רבה

מירב כהן:  רות מנע ממשרד השיכון

רות מנע: שלום, אני מנהלת האגף לטיפול פרט וחריגים

רות מנע:  אני הייתי נציגה בצוות של הוועדה הבין-משרדית שתכללה את המענים של משרדי הממשלה לטיפול בשורדי השואה

רות מנע:  במסגרת הזאת טיפלנו בהתאמות דיור בדיור הציבורי, בהנגשות ל-362 דירות בדיור הציבורי

רות מנע:  קיבלנו במסגרת הזאת גם החלטה לתת קדימות בתור למי שממתין אצלנו לבית גיל זהב, כראשונים בתור

רות מנע:  עשינו יחד עם הרשות פעולה של מיצוי זכויות בעולם של הנגשת דירות

רות מנע:  במסגרת הזאת לימדנו את הרשות ואת העובדים ברשות על התוכנית שאנחנו מפעילים בשיפור תנאי דיור למוגבלים בניידותם

רות מנע:       גם אנחנו מצידנו בעולם של הביקורים שעורכים נציגי החברות המאכלסות בדירות, כשמזהים איזשהו פער שדורש התאמה בדיור והבן אדם מוגבל בניידות, ככל שהוא משתף פעולה אז אנחנו עושים את ההתאמות מתקציב שלנו

רות מנע:  זאת תוכנית שהיא מופעלת על ידנו ואנחנו מפעילים אותה בשוטף

מירב כהן: זה מה שהיה פרויקט משותף של המשרד לשוויון חברתי ומשרד השיכון?     

רות מנע: לא

רות מנע:  יש לי תוכנית שהיא בבסיס תוכניות הסיוע של המשרד

רות מנע:  אני מפעילה אותה בלי שום קשר ליוזמות נוספות

רות מנע:  היוזמה הנוספת של ה-362 זה היה איזשהו מיקוד מאמץ במסגרת הצוות הבין-משרדי

רות מנע:  קיבלנו 4

רות מנע: 5 מיליון מרוה"מ

רות מנע:  אנחנו נתנו עוד 1

רות מנע: 5 מיליון שלנו ועשינו את המיקוד הזה בבתים

מירב כהן: אז היום אם יש פניות של אנשים שצריכים את אותם שיפוצים קטנים, יש זמינות לזה?     

רות מנע: בוודאי

מירב כהן: כי אני רואה המון עמותות שמתעסקות בזה

מירב כהן:  לכאורה אם אפשר לקבל את זה - - -     

רות מנע: בדיור ציבורי הם פחות נכנסים

מירב כהן: נכון

רות מנע: חוץ מהאירוע הזה של התקציב שאתם עושים עכשיו בדיור ציבורי

קריאה: לא, אנחנו לא ניכנס לדיור ציבורי

קריאה:  זה לדיור פרטי

רות מנע: אני אסביר

רות מנע:  אנחנו בדיור ציבורי מפעילים את ההתאמות וגם בדירות בבעלות

רות מנע:  יש לנו את התוכנית, בנויה גם לדיור ציבורי וגם לדירות בבעלות

רות מנע:  היא תוכנית קיימת, חיה, נושמת, מפורסמת באתר ואפשר לראות וללמוד את כל הכללים בתוכנית הזאת

מיכל צדוק שטרנברג: היי, אני עובדת עם רות

מיכל צדוק שטרנברג:  אני אחראית על הדיור הציבורי ועל השיפוצים

מיכל צדוק שטרנברג:  אני רק אגיד שגם בלי קשר לתוכנית הזאת יש לנו את הכסף לשפץ דירות של ניצולי שואה

מיכל צדוק שטרנברג:  אנחנו מחפשים אותם באופן יזום

מיכל צדוק שטרנברג:  כמו שנאמר פה על ידי לתת, מאוד קשה לפעמים דווקא להיכנס ולערוך שינויים, כל שינוי גם אם הוא לטובה, בתוך דירות של האוכלוסייה הזאת

מיכל צדוק שטרנברג:  דווקא בהקשר הזה אנחנו נשמח לעזרה של - - -      

מירב כהן: יש קריטריונים?     

מיכל צדוק שטרנברג: מה זאת אומרת?     

מירב כהן: למי זכאי?     

מיכל צדוק שטרנברג: לא, אין מבחני הכנסה

מיכל צדוק שטרנברג:  זה לא קשור

מיכל צדוק שטרנברג:  אני מדברת רק בתוך הדיור הציבורי

מיכל צדוק שטרנברג:  כל מי שהוא דייר דיור ציבורי ויש לו בעיה, יכול לפנות ולקבל עזרה, בהנחה שאכן יש צורך והדירה במצב שדורש שיפוץ

מיכל צדוק שטרנברג:  ספציפית לניצולי שואה אנחנו הקצנו לכך תקציב, מחפשים אותם באופן יזום

מיכל צדוק שטרנברג:  נשמח לעזרה אם יש עמותות שיש להן מידע כזה

מירב כהן: בסדר גמור, תודה רבה, טוב לראות אותך

מירב כהן:      אני עוברת לעורכת הדין שרי ורדי ממשרד המשפטים

שרי ורדי: בוקר טוב ותודה רבה

שרי ורדי:  הנושא היום הוא גם נושא כמובן מאוד חשוב

שרי ורדי:  אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמרת בפתיחה על באמת המצוקה הקשה של ניצולי שואה שעלו בשנות ה-90' מחבר העמים, ברית המועצות לשעבר

שרי ורדי:  הקשיים הם שהם רובם מדברים רק רוסית

שרי ורדי:  יש חשדנות רבה גם כשאנחנו באים למיצוי זכויות

שרי ורדי:  הרבה פעמים גם אחרי שהם נפגשים, גם כשאנחנו כבר מתחילים לטפל, מתקשרים אחר כך בני משפחה, מוודאים, מאוד חוששים ואומרים להם, רגע, רגע, לא כדאי לכם לקבל ייצוג משפטי, זה יפגע בכם

שרי ורדי:       השנה, מה שהוזכר כאן על ידי ועידת התביעות שירון הזכיר, נכנסו מאות ניצולים שורדי מצור לנינגרד

שרי ורדי:  בקבוצה מאוד גדולה אנחנו מטפלים

שרי ורדי:  אנחנו רואים שזה הפתרון

שרי ורדי:  עורכי הדין שלנו שהם עושים את ביקורי הבית והם נפגשים איתם, הם רואים את הדלות הרבה

שרי ורדי:  הם מדווחים לנו על דלות רבה, על קשיים רבים

שרי ורדי:       אני שמחה לשמוע לגבי הדיור הציבורי, שיכולים לתת להם עזרה לגבי התיקון של הדברים בדירות

שרי ורדי:  הם מאוד מפחדים לפנות

שרי ורדי:  הם חושבים שאם הם יפנו או שאם הם יקבלו קצבה, אז ייקחו להם את הזכות של הדיור

שרי ורדי:  עשינו כאן עבודה קשה גם עם דוברי רוסית, עם דוברי ארגונים שירגיעו אותם ואכן זה ממש עזר להם

שרי ורדי:  גם לגבי אלה שמקבלים מענקים מוועידת התביעות, השנה הם אמורים לקבל עוד 1,200 אירו

שרי ורדי:  בקבוצה הזאת יש כאלה שלא לקחו את הכסף

שרי ורדי:  לא יאמן אבל את הדף שהם קיבלו, שמגיע להם מענק של הקורונה הם פשוט זרקו אותו מהחשש שהמענק הזה יגרום לאיזה נזק אחר

שרי ורדי:       ברור שבסופו של דבר הקצבה הזאת משנה להם גם מבחינת כבוד וגם מבחינת איכות חיים

שרי ורדי:  היא מאוד חשובה ובאמת הגיע הזמן לנסות להעביר יותר קבוצות לקבוצה הזאת, למשל לוחמים בנאצים שגם רובם עלו מברית המועצות לשעבר ושירתו בצבא האדום, לא כולם

שרי ורדי:  חלק מהלוחמים שירתו במקומות אחרים, היו פרטיזנים, אבל גם זאת קבוצה של אנשים שהיום הגיל הממוצע שלהם, אני חושבת שהוא 97

שרי ורדי:  הם אנשים שממש הרבה מהם חיים בעוני ולא תמיד אנחנו אפילו מספיקים

שרי ורדי:  אנחנו מגיעים ואנחנו ממצים להם את הזכויות והם לא תמיד מספיקים ליהנות מהקצבאות שבעצם הם זכאים לקבל אותם

שרי ורדי:       אחת מהבנות אמרה בהתרגשות שהשנה אביה פעם ראשונה ייהנה מחימום בחורף, מתרופות שהוא יוכל לרכוש לעצמו ולא יצטרך את עזרתה

מירב כהן: יישר כוח

שרי ורדי: יש קבוצה שבזמנו ניסינו גם ללכת עם הליך משפטי עבורה ולא הצלחנו, אבל זאת קבוצה מאוד קטנה

שרי ורדי:  הם משתייכים למעגל הראשון

שרי ורדי:  זאת הקבוצה של מי שגורש לסיביר ובגלל התנאים הקשים הם נחשבים ברשות לזכויות ניצולי שואה מעגל ראשון

מירב כהן: מעגל ראשון מקבלים יותר זכויות, נכון?     

שרי ורדי: בקבוצה הזאת לא

מירב כהן: כל המעגל הראשון, לא משנה באיזה שנה הם עלו, הם במסלול של הקצבה החודשית

שרי ורדי: נכון

שרי ורדי:  הנימוק הוא שבגלל שהם לא היו בגטו והם לא היו במחנה שהנאצים הקימו, אז הם שייכים למעגל הראשון מבחינת המחלות שלהם, אבל הם לא נחשבים כמעגל ראשון לקבלת קצבה

שרי ורדי:  יש כאן אבסורד

שרי ורדי:  ניצול אחד שהגיע מסיביר עד 1953, הוא מקבל את כל ההטבות את כל התנאים

שרי ורדי:  זה שהגיע ב-1954 או כמובן בשנות ה-90' הוא יקבל רק מענק שנתי

שרי ורדי:  זה אבסורד שאפשר לתקן אותו

שרי ורדי:  אני חושבת שזו אפילו יכולה להיות כהחלטה מינהלית

שרי ורדי:  אין כאן השלכה תקציבית

מירב כהן: אין כאן השלכה תקציבית?      

שרי ורדי: גדולה אני מתכוונת

מירב כהן: לרגע היה לי זיק בעיניים

מירב כהן:  אמרתי די, פותרים את זה

שרי ורדי: סליחה, סליחה

מירב כהן: אתם יודעים להגיד כמה זה עולה, רונית?     

רונית רוזין: לא

מירב כהן: כי אני מכירה את הסוגיה הזו

מירב כהן:  בזמנו גליה הציגה את זה

רונית רוזין: אני לא יודעת

מירב כהן: אז אני אשמח שנבין מה סדרי הגודל של העלויות ונראה אם זה משהו שיכול לפתור

שרי ורדי: אני משערת שאין יותר מ-400

שרי ורדי:  קבוצה מאוד קטנה

שרי ורדי:  ככל שאנחנו נוריד מהקבוצה של השורדים שהגיעו מאוחר יותר, אחרי 1953, והם שייכים למעגל העוני, אז אנחנו נוכל לעזור להם

שרי ורדי:  גם אלה שהגיעו קודם והם דוברי עברית, גם הם הרבה פעמים לא מממשים את הזכויות שלהם בעקבות זה שהזכויות הן נורא מורכבות

שרי ורדי:  יש כאן חוקים שונים

שרי ורדי:  יש כאן החלטות מינהליות

שרי ורדי:  ניבנה דבר על דבר

שרי ורדי:  כל דבר שמשפר זה מעולה, רק הבעיה היא שלפעמים אנשים, אם הם לפני חמש שנים שאלו אם מגיע להם זכויות, אמרו להם שלא, והם לא יודעים שהיום כבר כן מגיע להם זכויות כי הדברים משתנים

שרי ורדי:       באים אלינו כמו שכאן דיברו הרבה, לגבי דיור, טיפולי שיניים, רכישת משקפיים

מירב כהן: שרי, אני חייבת לקטוע אותך, אני פשוט לא אספיק את כל הדוברים

שרי ורדי: בסדר

שרי ורדי:  תודה

מירב כהן: אני אתן את הזכות לאורלי סיון לעלות בזום כאות הזדהות עם מי שנתקע בפקק

אורלי פרומן: תודה

מירב כהן: אורלי, ממש בקצרה, בסדר?     

אורלי פרומן: ממש בקצרה

אורלי פרומן:  אני גם רוצה להוסיף שזה נכון שהיום מדינת ישראל שיש בה 150,000 ניצולי שואה, בעצם המדינה דואגת רק לשליש מהניצולים, לאותה קבוצה שמקבלת קצבאות, ששם מי שממצה זכויות לא אמור להיות עני

אורלי פרומן:  המדינה נותנת גם השלמת הכנסה

אורלי פרומן:  אנשים שחיים מהכנסה של 10,000 שקל בחודש הם לא אנשים רעבים

אורלי פרומן:  הבעיה היא באמת בקבוצה השנייה של מקבלי המענק השנתי ובעיקר ביוצאי ברית המועצות

אורלי פרומן:  אני יכולה להגיד שמתוך הניסיון שלנו אנחנו רואים שדווקא האנשים יוצאי ברית המועצות, בזכויות שניתנים להם הם כן ממצים זכויות, אבל לצערנו הרב אין להם היום הרבה זכויות ולכן אין הרבה מה לעזור להם

אורלי פרומן:      אני רוצה להוסיף, מעבר לנושא, דיברנו על זה, או של שינוי חקיקה, של ביטול שנת עלייה או של להכיר בבריחה כחלק מרדיפות ואז זה יכול להכניס חלק גדול מהאנשים של יוצאי ברית המועצות כפי שעשו בעבר עם עבודות כפייה

אורלי פרומן:  זה שני פתרונות שאפשר במסגרת החוק לנסות להכניס גם אותם למקבלי הקצבאות

אורלי פרומן:      דבר שני שאני רוצה להגיד זה לגבי הנחה בארנונה

אורלי פרומן:  גם בנושא של הנחה בחשמל וגם הנחה בארנונה זה דברים שמקבלים היום רק אנשים שמקבלים קצבה, ושוב, אנחנו נותנים כבר למי שמקבל וגם פה זה עוד נושא שצריך להוסיף, את הנושא של הנחה בארנונה, לתת גם למקבלי מענק שנתי

מירב כהן: תודה רבה

מירב כהן:  בבקשה

ענת שוסטר: אני מהקרן לרווחת נפגעי השואה

ענת שוסטר:  האמת שכתבתי לי ומרבית הדברים שכבר נאמרו, אז אני לא חוזרת עליהם

ענת שוסטר:  מה שכן לא דיברנו עליו מספיק לעומק זה נושא הבריאות

ענת שוסטר:  נכון שהם מקבלים תרופות בסל אבל יש הרבה מאוד נושאים בריאותיים, למשל תרופות של זריקות לעיניים או תחבושות וכו' שמגיע למאות ואלפי שקלים בחודש שהם צריכים לממן מכיסם ומי שחי מפחות מ-4,000 שקל לחודש, מאוד קשה לו

ענת שוסטר:  אני אתן את הדוגמה שהכי מזעזעת אותנו כל פעם בקרן, זה הנושא של ההסעות לדיאליזה

ענת שוסטר:  המדינה מממנת 50%, כלומר היא מממנת את ההסעה לדיאליזה בהלוך

ענת שוסטר:  היא לא מממנת בחזור, מה שאומר שאם מישהו, יש לו שלוש פעמים בשבוע הסעה לדיאליזה או הסעות אחרות לצורך העניין, אז הוא צריך לשלם את החזור שלו שזה יכול לצאת לך גם 2,000 שקל לחודש רק בשביל לחיות

ענת שוסטר:  אותו דבר לגבי הסעות לכל מיני בדיקות רפואיות

ענת שוסטר:  המדינה משלמת 50%, כלומר את הדרך לרופא, רק את הדרך למיון, רק את הדרך אל אבל לא את החזור

ענת שוסטר:  מישהו שהוא סיעודי, הוא לא יכול לנסוע במונית הביתה, הוא צריך אמבולנס, מאות שקלים, ואנחנו מדברים על אנשים מאוד מבוגרים, אז זה משהו שאני ראיתי שלא דיברנו היום וחשוב לי מאוד לשים אותו על - - -     

רונית רוזין: את מדברת על קשישים בכלל?     

ענת שוסטר: אני מדברת על ניצולי שואה

ענת שוסטר:  מי שהוא מוכר במחלות שלו ברשות יקבל את המימון, אבל אם הוא לא מוכר במחלות הוא לא יקבל את המימון

ענת שוסטר:  אנחנו מדברים באמת על אלפי שקלים שהם מוציאים בחודש על בריאות

סיגלית קנמח: אני יכולה רק להגיד ממש משפט? אני עובדת סוציאלית בקופת חולים מאוחדת

סיגלית קנמח:  מה שאני רוצה להתייחס לענת שמכירה אותי היטב, אז אני חלק מפרויקט של הרשות, "בידיים טובות" ואנחנו מנגישים באופן אקטיבי לניצולים עריריים

סיגלית קנמח:  הם מגיעים עד לבתים

סיגלית קנמח:  אנחנו יוזמים הגעה לבתים של ניצולי שואה עריריים שאין להם עורף משפחתי

סיגלית קנמח:  זה כולל אנשים שבני המשפחה גרים בחו"ל או אפילו בארץ אבל לא באותה עיר

סיגלית קנמח:       לגבי כאלה שיש להם בעיות של סכומי כסף לתרופות, אני דואגת להגיש לוועדת חריגים

סיגלית קנמח:  כמעט ואין אנשים שלא מקבלים

סיגלית קנמח:  אני פוגשת אותם והם מקבלים עזרה

ענת שוסטר: אוקיי, אבל אנחנו מקבלים עדיין הרבה מאוד פניות לסיוע המיידי שלנו

ענת שוסטר:  זה לא קשור רק לעריריים, זה קשור בכלל לכל ניצולי השואה והנושא של בדיקות רפואיות והתרופות מחוץ לסל ותרופות מצילות חיים והסעות זה משהו שעולה אצלנו באופן מאוד מאוד תדיר

ענת שוסטר:  יש לנו את הקרן לסיוע מיידי

ענת שוסטר:  אנחנו דנים בערך ב-80–70 בקשות לחודש

ענת שוסטר:  50% מהם לפחות זה לנושאים האלה

מירב כהן: מאוד חשוב שתהיו חלק מצוות העבודה שלנו

מירב כהן:  שרי מרכזת אותו, ואנחנו נראה את מכלול הנושאים וננסה לגבש איזשהו מתווה בנושא הרפואי, הבריאותי

מירב כהן:  תודה רבה

ענת שוסטר: בשמחה רבה

מירב כהן: יעקב ליברמן יהיה אחרון הדוברים שלנו

מירב כהן:  יעקב, אתה פנית בעניין העמותה עם סעיף 46, נכון? אנחנו מטפלים בזה

מירב כהן:  אני יודעת שזה בעבודה אבל רשות הדיבור שלך

יעקב ליצמן: אומר דברים בשפה הרוסית

יעקב ליצמן:  להלן התרגום החופשי

יאיר סמוליאנוב: אני בעצמי ניצול שואה

יאיר סמוליאנוב:  עברתי הכול והגעתי לכאן לדבר כיושב-ראש ארגון של שורדי שואה בירושלים

יאיר סמוליאנוב:  הקמנו את העמותה כי אף אחד לא עזר לנו

יאיר סמוליאנוב:  משנת 2020 כשהקמנו את העמותה, העמותה היום מכילה מעל 1,000 שורדי שואה

יאיר סמוליאנוב:  הגיל הממוצע של ה-1,000 האנשים האלה, 88

יאיר סמוליאנוב:      אנחנו ארגון שעושה המון פעולות אקטיביות, עושה מפגשים, עשר קבוצות שונות ואנחנו עושים בשביל עצמנו הרבה דברים, אבל הגיע הזמן שגם המדינה תעשה משהו בשבילנו

יאיר סמוליאנוב:       אנחנו הכנו את כל המסמכים הנדרשים שאותם הכנו בעצמנו ללא שום עזרה

יאיר סמוליאנוב:  אחרי כמה זמן קיבלנו תשובה מהמדינה שאותו ארגון של 1,000 שורדי שואה, הבקשה לסיוע, אני מאמין שהוא מדבר על טופס 46(א) ממה שאני מבין, נדחתה ללא שום דיון מקדים אפילו בשום ועדה

יאיר סמוליאנוב:       הדבר הזה הוא דוגמה אחת מתוך הרבה תחושות קשות שאנחנו חווים

יאיר סמוליאנוב:  יש אצלנו אנשים גם בני 106 שנולדו ב-1917 ואנחנו רק רוצים לתת להם טיפה יותר שמחה ותקווה בשנים האחרונות שנשארו להם בחיים

מירב כהן: תודה רבה לך

מירב כהן:  אני אשמח שמנהלת הוועדה, אריאלה, שלקחה את המקרה הזה, תעדכן איפה זה עומד

אריאל שרון: רק לומר שאני בקשר עם מירי מהאגודה

אריאל שרון:  היא שלחה את המסמכים ואני בקשר עם נציג משרד הרווחה לבדוק את העניין, ואני אעדכן

מירב כהן: תודה רבה

מירב כהן:  תודה לכל מי שהשתתף

מירב כהן:  אתם מוזמנים גם לקחת חלק בדיונים הבאים שכל אחד באמת מתמקד בהיבט אחר

מירב כהן:       אני מסכמת את הדיון הזה בכך שאני אשמח שהשרים הרלוונטיים, סגן השר מקלב והשר שיקלי יגיעו לוועדה וידווחו מה הם עושים ברמה התקציבית למען שורדי השואה

מירב כהן:  יש לנו הזדמנות במסגרת הדיונים בכנסת עוד להכניס שינויים בעיקר במסגרת הכספים הקואליציוניים, כי המסגרות הגדולות כבר הוכרעו בממשלה ושם לצערי אין מענה לשורדי השואה בכלל או לזקנים בכלל, אז אני מקווה שלפחות במסגרת ההסכמים הקואליציוניים של תקציבים הרבה יותר קטנים, אבל זה גם משהו, נוכל לתת מענה לפחות לחלק מהבעיות

מירב כהן:  אני אשמח שנפנה אליהם ונזמין אותם שוב, בתקווה שהפעם הם ייענו

מירב כהן:       העלינו פה הרבה נקודות אופרטיביות שאנחנו נמשיך לעקוב אחריהן, ואני באמת מזמינה את כולם לקחת חלק בתהליכי העבודה שקורים גם מחוץ לדיוני העבודה, אז אני והצוות שלי לרשותכם

מירב כהן:       תודה רבה, אני נועלת את הישיבה