ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 31, 2023-03-22 00:00

יוסף טייב: בוקר טוב

יוסף טייב:  אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא: רפורמת הבגרויות

יוסף טייב:  היום כ"ט באדר התשפ"ג, 22 במרץ 2023

יוסף טייב:  אני רוצה לומר שאני חושב שזו יוזמה מבורכת של משרד החינוך, ואני מברך את השר קיש ואת המנכ"ל שטרחו להגיע לדיון

יוסף טייב:       אני רוצה לומר בפתיחת דבריי שראיתי את הודעת הנהגת ההורים על השביתה

יוסף טייב:  לאחר השיחה שהייתה לי עם מירום שיף, שלא יוכל להשתתף בדיון כי הוא בחו"ל, אבל יכול להיות שהוא ישתתף בזום – נראה לפי הבדלי השעות – אני רוצה לומר שהיה ראוי להמתין עם השביתה הזאת ולראות

יוסף טייב:  כשהוועדה מתכנסת ורוצה לדון בנושא, וזה לא רק בשביל לשים וי וללכת הביתה אלא כגורם מפקח על המשרד, אנחנו מכנסים את הוועדה כי אנחנו באמת רוצים ללמוד ולשמוע האם באמת הייתה התייעצות רחבה ומהן ההשלכות של אותה רפורמה

יוסף טייב:  זה היה חשוב גם לפרוטוקול

יוסף טייב:       אדוני השר, אתה רוצה להתחיל או המנכ"ל?     

החינוך יואב קיש: כן, אני אתחיל

יוסף טייב: בבקשה

החינוך יואב קיש: תודה

החינוך יואב קיש:  בוקר טוב לכולם, יושב-ראש הוועדה, מנכ"ל המשרד, חברת הכנסת אימאן וכל הנוכחים פה

החינוך יואב קיש:       אני באמת שמח שיש לנו את ההזדמנות להציג את מתווה הבגרויות הגמיש פה בפני הוועדה

החינוך יואב קיש:  אני חושב שזה בא בדיוק בזמן הנכון, כי באמת אחרי עבודה מעמיקה מאוד שעשה מנכ"ל המשרד, אסף צלאל, יחד עם כל צוות המשרד, יחד עם מעגלים רחבים מאוד של שיתוף ומה שנקרא קבלת פידבק, יצאו עם מתווה שאני מרגיש איתו מאוד מאוד שלם

החינוך יואב קיש:  אני בטוח שתמיד אפשר ללמוד ולתקן, ומן הסתם גם נעשה את זה בהמשך, אבל אנחנו יוצאים לדרך בהרגשה בטוחה שאנחנו מובילים מהלך משמעותי ונכון למען תלמידי ישראל ולמען מערכת החינוך

החינוך יואב קיש:      אני רוצה לומר מספר דברים עקרוניים שחשוב לי שתדעו, שלתפיסתי המתווה הזה בא ונותן להם מענה

החינוך יואב קיש:  אנחנו היום במערכת החינוך במה שנקרא: עידן פוסט קורונה

החינוך יואב קיש:  מתקופת הקורונה – כולל תקופת הקורונה שגם הייתה תקופה מאתגרת מאוד: זומים וכיוצ"ב, נוכחות נמוכה של התלמידים ובטח לעשות מבחנים בסיטואציה כזאת – למעשה, כל מערכת המבחנים של מקצועות הספר הפכה להיות מערכת פנימית ויצאה מהפיקוח החיצוני

החינוך יואב קיש:  זה העביר בסוף לתלמידים, למערכת ובהתרשמות של כל המסגרות – זו בעצם פגיעה קשה מאוד במעמד של המקצועות האלה, מקצועות הספר

החינוך יואב קיש:  אני חושב שההחלטה הראשונה שעשינו כשהחלטנו להחזיר את זה, זה קודם כול שם את מקצועות הרוח והספר במקום אחר, וזה מסר חשוב מאוד

החינוך יואב קיש:  אני אומר את זה בצורה ברורה מאוד

החינוך יואב קיש:  זה לא נעשה סתם

החינוך יואב קיש:  אנחנו, ואני, רואים חשיבות גבוהה מאוד למקצועות התנ"ך, הספרות, האזרחות וההיסטוריה, כחלק מהזהות הבסיסית שלנו כאדם ובוודאי ובוודאי הזהות שלנו כעם

החינוך יואב קיש:  השילוב של הדבר הזה והפגיעה שנוצרה במקצועות האלה זה משהו שהיינו חייבים לבלום, לחזור חזרה ולייצב את המערכת

החינוך יואב קיש:  ההחלטה על יציבות הייתה חשובה מאוד

החינוך יואב קיש:      לכן כשאנחנו החלטנו על מבחנים חיצוניים, זה נעשה מתוך הבנה

החינוך יואב קיש:  זה לא בהכרח שאם יש מבחן חיצוני, אז עכשיו התלמידים לומדים, לא

החינוך יואב קיש:  אנחנו יודעים שזה לא כלי מספק, אבל זה כלי הכרחי

החינוך יואב קיש:  בלי זה יש בפירוש פגיעה בכל ההסתכלות של המערכת על המקצועות ולא משנה איזה מקצועות הם יהיו, אם אנחנו לא ניתן מענה כזה למקצועות

החינוך יואב קיש:  לכן, החזרנו באמת את המבחנים החיצוניים בכל אחד מן המקצועות האלה, אבל לא עשינו את זה לבד

החינוך יואב קיש:  אני רוצה להרחיב על השינויים

החינוך יואב קיש:  בהמשך המנכ"ל יציג את המצגת המפורטת

החינוך יואב קיש:      דבר נוסף שעשינו, ואמרתי את זה גם לאורך כל הדרך בכל דבריי, הוא שאנחנו לא לוקחים את כל מה שנעשה לפנינו ושמים בפח

החינוך יואב קיש:  להפך, הסתכלנו, בחנו וראינו מהם הדברים הנכונים והטובים שראוי להשתמש בהם ולקחנו אותם, וחלק משמעותי מציון הבגרות הוא על מיומנויות המאה ה-21, וגם על זה יהיה פירוט בהמשך

החינוך יואב קיש:  שילבנו בין הדברים שראינו לנגד עינינו – ואני אומר ראינו, אני אומר שזה באמת כל המשרד, המנהלים והשטח – ראינו שיש דברים שאנחנו רוצים לקחת ולעשות ושילבנו אותם במתווה הבגרויות

החינוך יואב קיש:      הוספנו אלמנט שבעיניי הוא קריטי בתקופה הנוכחית וזה הגמישות למנהלים

החינוך יואב קיש:  יש בתי ספר שלא מוכנים היום למהלך המשמעותי הזה, והם צריכים זמן היערכות

החינוך יואב קיש:  אני חייב לומר לכם שחלק מההבנה שלי, שהייתה "החלטה קלה" שהתחברה גם לאסטרטגיה שלי, היה ההבנה הברורה שאם אנחנו לא עושים את השינוי שעשינו, מערכת החינוך בדרך להתרסק מול מציאות שהשטח לא יודע להתכתב איתה

החינוך יואב קיש:  זה יפה מאוד שפה למעלה במשרד יוצאים עם מצגות ואומרים: אנחנו הולכים לעשות את זה

החינוך יואב קיש:  אם השטח לא יודע להתכתב עם המציאות הזאת, אתה נמצא באירוע קשה

החינוך יואב קיש:  דרך אגב, אני נמצא באירוע הזה בחינוך המיוחד

החינוך יואב קיש:   יצא חוק, כולנו רוצים לעשות את מה שיש בחוק, השטח לא מסוגל ונוצר אירוע של משבר

החינוך יואב קיש:  אני לא הייתי מוכן שיהיה משבר באירוע הזה במערכת החינוך בגלל דרישה למשהו שהמערכת לא מסוגלת להתכתב איתו

החינוך יואב קיש:  לכן, אפשרנו למנהלים, בעצם המפקדים בשטח, להחליט באיזה מקצועות הם נכנסים מייד לאירוע ובאיזה מקצועות הם יכולים ללכת למתווה הישן, לחכות עוד שנה, להתארגן ולהכין את עצמם לשנה הבאה

החינוך יואב קיש:  נתנו להם את היכולת להתמודד בצורה ארוכה יותר ולהכשיר; יש להם נושא של מורים שהוא יותר מורכב להם או פחות מורכב להם, ואני לא נכנס לשיקולים

החינוך יואב קיש:  זה בדיוק הרעיון: להשאיר למנהלים את הגמישות בהחלטה

החינוך יואב קיש:      עוד דבר שהוספנו כאקט של גמישות בהחלטת מנהלים זה את האפשרות להוביל לסיום לימוד המקצוע עם בחינת בגרות בכיתה י'

החינוך יואב קיש:  ברור לנו, אנחנו לא מתעלמים מכך, שעכשיו יש יותר מבחנים חיצוניים

החינוך יואב קיש:  דרך אגב, זה תמיד קצת משעשע אותי, כי מצד אחד אומרים: מה פתאום? היו בחינות כל הזמן, יש בחינות פנימיות

החינוך יואב קיש:  יש בחינות, אז איך פתאום יש יותר עומס? כי הבחינות הפכו להיות חיצוניות

החינוך יואב קיש:  כנראה שכולנו יודעים שיש הבדל גדול בין בחינה פנימית לבחינה חיצונית

החינוך יואב קיש:  מי שניסה למכור סיפור כאילו בחינה פנימית זה בעצם בגרות, למה פתאום עכשיו יש עומס? משהו בהתכתבות של השפה הזאת לא עושה שכל, אבל אנחנו כנראה מבינים בדיוק במה מדובר ולא צריך להסביר את זה יותר מזה

מאיר כהן: מה אתה אומר? מה אתה מבין?      

החינוך יואב קיש: שלום חבר הכנסת מאיר כהן

מאיר כהן: שלום השר קיש

החינוך יואב קיש: אני מציע, לא היית בפתיחה מאיר

מאיר כהן: אתה מבין שאתה לא סומך על המורים? לא סומך על המנהלים?     

החינוך יואב קיש: מאיר, קודם כול, אני שמח לראות אותך פה וגם את חבר הכנסת דוידסון

מאיר כהן: אני באתי כי הנושא באמת חשוב לי

החינוך יואב קיש: אני שמח, ואתה יודע שאני מעריך את דעתך, ואני גם יודע על הניסיון שיש לך, אבל אני מציע: אם יורשה לי, אני אשמח לענות על כל שאלה אחרי שאסיים את דבריי

מאיר כהן: בבקשה

מאיר כהן:  בסדר

החינוך יואב קיש: לצערי, חבל שהפסדת את תחילת דבריי, כי הם גם היו חשובים וקשורים אולי גם לאמירה, אבל לא משנה

החינוך יואב קיש:  נשלים את זה בהמשך

החינוך יואב קיש: אם היית מוסיף מהפכה, הייתי בא בזמן

החינוך יואב קיש: אני אומר: נתנו למנהלים גמישות להחזיר בחינות בגרות לכיתה י'

החינוך יואב קיש:  עוד פעם, גם פה: בהחלטה באיזה מקצוע, מה מתאים להם, באיזה היקף

החינוך יואב קיש:  אי-אפשר להתעלם מכך שזה מקל משמעותית על העניין

החינוך יואב קיש:       אני רוצה לומר שני דברים, ואחד הוא על הפקת לקחים: אנחנו פתוחים להפקת לקחים

החינוך יואב קיש:  אני יכול לומר לכם שאתמול, בכנס של מנהלים, אחד הנושאים שעלה מהמנהלים  –אני אומר: בין שאר הדברים, הם ייבחנו – אנחנו לא רואים את עצמנו ככותבי תורה מסיני

החינוך יואב קיש:  להפך, אנחנו מציעים מתווה שתפקידו, קודם כול, להחזיר יציבות, לאפשר למערכת להתכנס אליו, להחזיר בחינות חיצוניות במקצועות שאיבדו את הערך שלהם בגלל שהם הוזנחו, ומשלבים מיומנויות של המאה ה-21 עם גמישות למערכת

החינוך יואב קיש:  זה כאילו אם ניסיתי בחצי דקה לתת לכם את הוויז'ן שאנחנו הולכים אליו

החינוך יואב קיש:  למשל, עלתה שאלה: האם אפשר לשלב ציון מגן גם על חלק מהעבודות? שאלה לגיטימית, ואני בהחלט אומר: אנחנו נבחן וניקח החלטה

החינוך יואב קיש:  דרך אגב, יכול להיות שנתחיל מתווה מסוים ושנה אחרי זה, בעקבות פידבקים שנראה, נגמיש אותו לכיוונים כאלה או אחרים

החינוך יואב קיש:  אבל צריך להבין, ואני אומר לכם וזה מבחינתי המסר שאנחנו מעבירים כאן היום: אסור לנו להמשיך בשחיקה של מקצועות הספר, להגיד שהם לא חשובים ולהזניח אותם

החינוך יואב קיש:  אנחנו פוגעים בילדים שלנו

החינוך יואב קיש:      אני רוצה לומר מילה אחת להנהגת ההורים, וחבל שמירום בחוץ-לארץ ולא פה אבל לפחות סגניתו פה

החינוך יואב קיש:  אני חושב שאת יודעת היטב שהייתם שותפים לשיח והייתם לכל אורך הדרך שותפים לשיח, לא רק אתם

סימון דוידסון: הייתם שותפים לשיח? זה לא מה שאני מבין

טלי יניב: השתתפנו בכל הישיבות שהוזמנו

החינוך יואב קיש: דוידסון, אני אגיד לך מה היה: שותפים לשיח לכל אורך הדרך, אבל מה לעשות שכנראה גם תלמידים, ודרך אגב גם מורים, לא אוהבים מבחנים

החינוך יואב קיש:  אני מוכן לקבל שיח, אני לא מוכן לקבל שאם לא מוצא חן בעיני מישהו מה שהוחלט אחרי השיח הוא מנסה לכפות את דעתו בשביתות

החינוך יואב קיש:  בעניין הזה אני חושב שעשיתם טעות גדולה, אבל זו זכותכם

החינוך יואב קיש:  אני לא מתערב בזה

החינוך יואב קיש:  אנחנו נמשיך עם המדיניות

סימון דוידסון: ממה שאתה אומר, נשמע שהם שותפים גם להחלטות

החינוך יואב קיש: לא, מה לא היה ברור במה שאמרתי?      

טלי יניב: השר מדייק במה שהוא אומר

החינוך יואב קיש: אני מדייק לחלוטין

יוסף טייב: סימון, את ההחלטות בסוף השר והמשרד לוקחים, אבל התייעצו

יוסף טייב:  זה בסדר גמור

החינוך יואב קיש: אני מדייק לחלוטין, ולא התכוונתי

החינוך יואב קיש:  אם, חס וחלילה, נשמע מדבריי שאני מטעה, אני מדייק עוד פעם: בוודאי לא התכוונתי, לא אמרתי שהיו הסכמות

סימון דוידסון: שותפים לשיח ולא מסכימים

החינוך יואב קיש: חד-משמעית

החינוך יואב קיש:  מה שאני אומר הוא שמותר לא להסכים, אבל אם אתה שותף לשיח ובסוף דעתך לא מתקבלת – עכשיו אני אומר לך עוד פעם את עמדתי: ללכת להשבתה כשאתה בא ואומר שזה נשק יום הדין, הייתי מבין היגיון בהשבתה; זו דעתי האישית, בסדר? נניח שלא היינו מדברים, עושים מה שאנחנו רוצים, לא רואים, הייתי מבין היגיון של השבתה

החינוך יואב קיש:  אני אומר לך שלדעתי הם עשו טעות קשה

החינוך יואב קיש:  אחרי שחלק מהעמדות שאולי הם חשבו שהן נכונות התקבלו וחלק לא, ללכת להשבתה באירוע כזה, בעיניי, זו טעות קשה של הנהגת ההורים, אבל אני חוזר ואומר שזו גם זכותם המלאה לפעול כך

החינוך יואב קיש:      אני רוצה לסכם את דבריי, ואני אעביר את זה מפה למנכ"ל

החינוך יואב קיש:  אני חושב שעדיף שאחרי שהמנכ"ל יציג נישאר ונשמע שאלות

החינוך יואב קיש:  אני אומר בצורה ברורה מאוד: הגעתי למערכת חינוך שעברה טלטלות קשות מאוד

החינוך יואב קיש:  אני לא יודע אם זה הזמן להרחיב, אבל אני אומר: אני לא מאשים את השרה שלפני, אני מדבר על תקופה ארוכה של חוסר יציבות, של אפקט קורונה ופוסט קורונה, עם קשיים רבים מאוד בהתמודדות עם הדבר הזה

החינוך יואב קיש:       הדבר המרכזי שדיברתי עליו זה יציבות

החינוך יואב קיש:  חייבים להחזיר את המערכת למסלול קבוע שאיתו אפשר יהיה להתקדם

החינוך יואב קיש:  דרך אגב, כשאני אומר יציבות, מבחינתי, גמישות זה חלק מהאירוע של היציבות, כי כשאני נותן למנהלים להחליט על הקצב שבו הם נערכים לשינוי שצריך לעשות, איך הם חוזרים חזרה לתלם, אני חושב שזה כלי מאוד מאוד חשוב באירוע הזה

החינוך יואב קיש:  לכן המסר של יציבות וגמישות הולך ביחד, ואני חושב שהמתווה שאנחנו מציגים מתכלל את כל הדברים שדיברתי עליהם

החינוך יואב קיש:      אני אוסיף דבר אחרון, ובזה אני אסיים: באקדמיה היום, ציוני הבגרות במקצועות הספר לא מעניינים

החינוך יואב קיש:  האקדמיה לא מתייחסת לציונים האלה בכלום

החינוך יואב קיש:  בשיחה שלנו איתם לאחר השינויים שאנחנו נעשה - - -     

מאיר כהן: גם לפני 20 שנה הם לא התייחסו

החינוך יואב קיש: בסדר

החינוך יואב קיש:      בשיחה שלנו, לאחר זה, אני אומר לך, חד-משמעית שזה הולך להיכנס

החינוך יואב קיש:  יותר מזה, יש לנו הליך שאנחנו מתחילים אותו, מנסים לבנות ולשלב אותו: להכניס את האקדמיזציה לתוך מערכת התיכון, כדי שהבוגרים שלנו במקצועות האלה – דרך המיומנות יכול להיות שיעברו קורסים שייתנו להם קרדיטציה באוניברסיטה וכשהם יתחילו תואר, הם כבר יתחילו אותו עם איזושהי קרדיטציה

החינוך יואב קיש:  הנושא הזה בחיתוליו

החינוך יואב קיש:  אני מבקש: אני לא רוצה להעמיק בו ואני לא רוצה להיכנס אליו

החינוך יואב קיש:  זה לא הנושא כרגע

החינוך יואב קיש:  אני רק אומר כדי שתבינו את הוויז'ן ולאן אנחנו הולכים, וחשוב לי שזה גם יהיה על השולחן

החינוך יואב קיש:      סיכמתי קודם, אמרתי מהם הדברים החשובים: יציבות וגמישות, ולשם אנחנו מובילים

החינוך יואב קיש:      המנכ"ל, בבקשה

אסף צלאל: תודה

אסף צלאל:  שלום לכולם

אסף צלאל:  קודם כול, נעים מאוד

אסף צלאל:  אני שמח גם על מי שהגיע וגם על ההזדמנות להציג בצורה סדורה, רצינית ומקצועית את המתווה, ולא מתוך קרעי מידע ושמועות

אסף צלאל:      (מקרין שקף שכותרתו: רקע)     אני רוצה להגיד מילה על הגניאולוגיה ואיך הגענו בכלל לדבר הזה

אסף צלאל:  עד לפני הקורונה, במדינת ישראל במקצועות ההומניסטיקה היו בחינות חיצוניות על 70% מהחומר

אסף צלאל:  כשאני אומר 70% מהחומר, לדוגמה: בהיסטוריה – זה ישמש לנו בהמשך – זה ארבעה פרקים גדולים שלומדים בהיסטוריה, ועל זה נבחן התלמיד

מאיר כהן: מיקוד, 70%

אסף צלאל: כשהגיעה הקורונה, הפכנו את הבחינות האלה במקצועות ההומניסטיקה לבחינה אחת חיצונית באחד המקצועות, ושאר הבחינות – לבחינות פנימיות על אותו היקף חומר

אסף צלאל:  זה מה שקרה במתווה הקורונה

אסף צלאל:  הרפורמה שהתחילה ונעצרה, ואני רוצה להגיד כאן משהו ויסלח לי השר שלי, לא נעצרה כי השר עצר אותה

אסף צלאל:  היא נעצרה, כי היא לא הצליחה להגיע לשטח

אסף צלאל:  נקודה

אסף צלאל:  אני אומר את זה, ואתם יכולים לעשות סקר, תלכו מורה-מורה, בית ספר-בית ספר

אסף צלאל:  היות שאני במקצוע הזה, אני אומר לכם שהיא נעצרה כי היא לא יכלה לחלחל לשטח

אסף צלאל:      גם הרפורמה עכשיו, המותאמת – יש לנו עבודה קשה מאוד של חצי שנה, יום ולילה, כדי שהיא תגיע לשטח כמו שצריך

אסף צלאל:  זו הסיבה לכך שהיא נעצרה, ולכן השר עצר אותה באופן רשמי כי נכנסנו לתוך כאוס

אסף צלאל:  זה מה שקרה לנו שם

אסף צלאל:  לכן, על-פי מה שהנחה אותנו השר, עשינו עבודה שמסתכלת מה היה בעבר, מהם היתרונות ומהם החסרונות

מאיר כהן: אנשי המקצוע של המשרד תומכים בהסכם הזה?     

אסף צלאל: אני אענה על כל השאלות בהמשך

החינוך יואב קיש: כן

מאיר כהן: לא, תפסיק

מאיר כהן:  אתה לא נמצא בצבא

החינוך יואב קיש:  אבל תן לו לסיים רגע, זה לא מכובד

החינוך יואב קיש:  קודם כול, ההערה שלך לא במקום

החינוך יואב קיש:  ההערה שלך לא במקום

מאיר כהן: אני שואל שאלה: האם אנשי המקצוע תומכים במסקנה הזאת? מה זה "אני אענה לך אחר כך"?     

יוסף טייב: מאיר, קודם כול, ההערה לא במקום

מאיר כהן: למה לא?     

יוסף טייב: לא קשור

יוסף טייב:  נמצא בצבא או לא נמצא בצבא, כרגע הוא הגורם המקצועי של המשרד, ואני מבקש לכבד אותו

מאיר כהן: למה לא? סליחה, לא, אי-אפשר להגיד

מאיר כהן:  אנחנו, חברי הכנסת, יכולים לשאול באמצע

מאיר כהן:  מה זה "אני אענה לך אחר כך"?     

יוסף טייב: זה בסדר, תשאל

יוסף טייב:  אני אומר לך, זה בסדר גמור, תשאל, ואני אתן לך לשאול

מאיר כהן: אז אני מבקש לשאול: האם אנשי המשרד תומכים במסקנה הזאת?     

יוסף טייב: אבל, מאיר, הייתי מבקש ממך לחזור מהאמירה הזאת

מאיר כהן: לא, אני לא אחזור

מאיר כהן:       האם אנשי המשרד, אדוני, תומכים במסקנה הזאת?     

החינוך יואב קיש: מה האמירה הזאת? לא, באמירה הזאת זה בסדר

החינוך יואב קיש:  על השאלה גם תקבל תשובה, חד-משמעית

החינוך יואב קיש:  אבל אמרת: אתה לא בצבא

מאיר כהן: איזו אמירה אמרתי, שזה לא צבא? זה לא צבא

החינוך יואב קיש: בסדר, אבל אתה יודע איך זה נאמר, ואני מציע בכל זאת שתחזור בך

מאיר כהן: אדוני, אם נפגעת, אני מתנצל בפניך – בסדר?         

יוסף טייב: תודה, מאיר

מאיר כהן: עכשיו אני אומר עוד פעם - -     

החינוך יואב קיש: צריך יותר דברים בשביל לפגוע בו, אבל בשביל הכבוד ובשבילך זה היה חשוב

מאיר כהן: מאה אחוז

מאיר כהן:      - - האם המסקנה הזאת שהגעתם אליה נתמכת על-ידי אנשי המקצוע במשרד החינוך? אני רוצה לשמוע

מאיר כהן:  אם כן – אז כן

רענן נוימרק: חד-משמעית, כן, מאיר

רענן נוימרק:  מאיר, חד-משמעית, כן

מאיר כהן: אז מה הבעיה? זה משרת אותך, מה הבעיה? ממה אתם מפחדים?     

החינוך יואב קיש: אין לי שום בעיה, ואני רק מציע – אני אענה על כל השאלות

החינוך יואב קיש:  אני פשוט חושב שהקצב של מצגת יותר נכון

מאיר כהן: כך אתם מרגישים, גם בהנהלה?     

קריאה: אנחנו גם נזכיר את זה אחר כך

החינוך יואב קיש: חד-משמעית, מאיר

החינוך יואב קיש:  כולם פה בשביל, כל המשרד – אגיד מילה אחת, ויסלח לי גם המנכ"ל שאני מתפרץ לדבריו: כל המשרד תומך חד-משמעית במה שהצגנו

החינוך יואב קיש:  עכשיו נשמע, ואולי יש נקודות שיש עליהן ויכוח אבל תשמע אותן בהמשך

מאיר כהן: אתה יודע שדעתי אומרת להקשיב למשרד החינוך, זה הכול

יוסף טייב: ענו לך, מאיר

אסף צלאל: תודה רבה

אסף צלאל:  אני אמשיך בדברים

אסף צלאל:  אני גם גאה מאוד בשירותי בצבא, ולא נעלבתי

אסף צלאל:       אני רוצה להמשיך ולהגיד שלקחנו את היתרונות ואת הדברים שאנחנו מצאנו שבעבר הם היו טובים ונחוצים לתלמידים, מכל הרפורמות – כולל הרפורמה של המח"ר – וזאת הייתה ההנחיה של השר

אסף צלאל:  אנחנו לא שופכים את התינוק עם המים

אסף צלאל:  אנחנו הולכים ומסתכלים, ואם יש שם דברים טובים – אנחנו נכניס אותם פנימה, כולל מרפורמת  המח"ר, וככה יצאנו לדרך

אסף צלאל:       (מקרין שקף שכותרתו: תהליך התייעצות רחב היקף)     תהליך ההתייעצות שביצענו, חשוב לי להגיד את זה כאן: אנחנו ביצענו שולחנות עגולים – אתם יכולים לראות אותם שם במצגת – כמות אדירה של שולחנות עגולים, התייעצויות ומפגשים, יום-יום, עם כל הסקטורים, עם כל האנשים, עם מורים, עם הורים, עם תלמידים, עם מפמ"רים, עם כולם, בכל הרמות, בקצב מטורף

אסף צלאל:  בנוסף לזה, שלחנו סקר שענו עליו 10,000 איש

אסף צלאל:  10,000 איש ענו על הסקר, כולל הורים רבים

אסף צלאל:      בנוסף לזה, לגבי ארגון ההורים, אני רוצה להגיד משהו, ואפשר למצוא את זה בפלט השיחות שלי

אסף צלאל:  מעבר לכל המפגשים האלה שהם הוזמנו והיו, מעבר לזה ולסקר שהם ענו, כמות השיחות שיש לי עם יושב-ראש ארגון ההורים, מר מירום שיף – למעט מר דויד גל שהוא מנהל אגף הבחינות שלי ומוביל עליו בכמות השיחות שעל הרפורמה – במקום השני זה מר מירום שיף

אסף צלאל:  אפשר להוציא פלט שיחות

אסף צלאל:  בכמות השיחות, בשעות, אני אומר לכם: עשרות שעות, עשרות שעות כולל ימי שישי, איתו ועם אנשיו, עד כניסת השבת –  ואני יכול להוכיח את זה – על הרפורמה הזאת

אסף צלאל:       לא רק זה, בעקבות השיחות האלה החלטנו שאנחנו לא חוזרים לבחינות חיצוניות כמו שהיו פעם,  של 70% מהחומר

אסף צלאל:  אנחנו חותכים אותן בחצי, ובחצי מכניסים את המיומנויות, בגלל האמירה הכל כך חזקה וההתחשבות בדעה הזאת של ההורים, וכי באמת חשבנו שבחלק מהדברים נכון להכניס את המיומנויות האלה, ותכף אני אראה לאן אנחנו נכניס אותן

אסף צלאל:  זה שינוי דרמטי, שהשפיעו עליו ההורים ושאר האנשים שהגיעו והיו איתנו בשיח

יפעת שאשא ביטון: סליחה, אז לשיטתכם לומדים עכשיו רק 35% מהתנ"ך?     

אסף צלאל: זה לא מה שאמרתי

אסף צלאל:  אני אענה על זה עוד מעט

יפעת שאשא ביטון: לא, כי לפני שהיה המבחן הזה אמרת שלא למדו תנ"ך בכלל

אסף צלאל: עכשיו הדבר הזה – לבוא ולהגיד שאנחנו עשינו את זה ללא שיתוף ולהגיד "אנחנו מפרקים את השותפות ועושים שביתות וכו' על הדבר הזה, אני מתקשה לקבל את הדבר הזה במערכת שעובדת באופן סדור ובשיתופיות

אודליה שינדורף: סליחה אסף, אף אחד לא אמר שמפרקים שותפות, סליחה

אודליה שינדורף:  רק אל תגידו דברים כאלה סתם

אסף צלאל: זה מה שעשיתם

קטי קטרין שטרית: אולי כדאי שנשמע עד הסוף ואז נעיר את ההערות

אודליה שינדורף: - - - רק להאשים אותנו כבר חצי שעה, כל הזמן רק נכנסים בהנהגת ההורים

אסף צלאל: (מקרין שקף שכותרתו: עקרונות תוכנית הבגרויות הגמישה)     הדבר הבא זה העקרונות של התוכנית שיצאנו איתם לדרך: הראשון זה ישימות

אסף צלאל:  היות שנכנסנו לתוך מערכת שהיא במבולקה, עם אפס יכולת ישימות, אמרנו: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מביאים שינוי שיהיה לו יישום הדרגתי ותהיה יכולת בשטח לקבל אותו

אסף צלאל:      הדבר השני: תיקוף ומהימנות

אסף צלאל:  זו לא מילה גסה

אסף צלאל:  כשאתה עושה מתווה כזה, הוא צריך להיות עם תיקוף ועם מהימנות

אסף צלאל:  זה אומר שאנחנו יודעים מה באמת המצב של התלמיד, אנחנו יודעים מה הסטנדרט שהבאנו אותו אליו ואנחנו מתכתבים עם האקדמיה שהתלמיד יפגוש אותה מיד כשהוא יסיים את הצבא,     ולכן הדבר הזה הוא לא מילה גסה

אסף צלאל:       בתוך זה גם מתח הלמידה זו לא מילה גסה

אסף צלאל:  מתח למידה זה דבר חשוב, בוודאי אם אתה עושה אותו מאוזן, בכמות סבירה, ותכף אני אראה איך זה בכמות סבירה

אסף צלאל:  זה לוקח את התלמיד קדימה, זה יעזור לו להתמודד אחר כך, בהמשך הדרך

אסף צלאל:  בכל מקום שהוא ילך – מאדם-מילא, צה"ל במבחן רפואה אחר כך או כל דבר אחר – הוא יתמודד עם דברים שבשבילם הוא יצטרך מתח למידה

אסף צלאל:  זו מיומנות בסיסית

אסף צלאל:  צריך לעשות את זה מאוזן ומדורג, ולאפשר לו כלים לעשות את זה

אסף צלאל:  לזה אני מסכים

אסף צלאל:       גמישות, כמובן, לבית הספר

אסף צלאל:  אי-אפשר רק להגיד גמישות ושזו תהיה סיסמה

אסף צלאל:  אז נתנו את הגמישות, ואני סומך מאוד על מנהלי בתי הספר

סימון דוידסון: אתה יכול לפרט בנושא הזה של הגמישות של בתי הספר?     

אסף צלאל: כן, מיד יש לי שקף על זה

אסף צלאל:      הדבר האחרון הוא לגבי פיתוח המיומנויות

אסף צלאל:  הכנסנו את זה חד-משמעית

אסף צלאל:  חצי מהחומר יילמד במיומנויות

אסף צלאל:       (מקרין שקף שכותרתו: תוכנית הבגרויות הגמישה)     השקף הבא מציג את המתווה

אסף צלאל:  למטה נשארה הערכה בית ספרית – זו הערכה פנימית, בית ספרית, ששם מעריך בית הספר את התלמיד: על המבחנים הפנימיים, על התלמידאות – מה שבית הספר מחליט

אסף צלאל:  זו הגנה ראשונה מבחינתנו

אסף צלאל:  אני לא רואה את זה כמילה הגנה כאן, הוא לא צריך להגן עליו משום דבר אבל אני אומר לכם בשפה השגורה שזה המגן קודם כול

אסף צלאל:      הדבר השני זה המיומנויות, בצד שמאל למעלה

אסף צלאל:  כפי שאמרתי, 35% במיומנויות, שבע מיומנויות שלקחנו מרפורמת המח"ר

אסף צלאל:  דייקנו מה שהיינו צריכים לדייק, עשינו הנגשה למיומנויות כי זה הגיע ב-27 עמודי וורד למורה והוא לא ידע איך לגשת אליהן

אסף צלאל:  עשינו איזושהי הנגשה, כדי שהוא ידע להעביר אותן כמו שצריך, ואנחנו משפצרים את זה עוד יותר

אסף צלאל:  אחרי זה המורה בוחר, המנהל בוחר, בכל מקצוע, איזה שתי מיומנויות הוא עושה, ואלה המיומנויות שהוא עושה וישמשו 35% מההערכה, וזו הערכה פנימית של בית הספר

אסף צלאל:      עכשיו תחברו את שני השלישים האלה, 30% ועוד 35% – 65% הם בהערכה פנימית בבית הספר

אסף צלאל:  לא היה דבר כזה אף פעם בשום מתווה במערכת החינוך במדינת ישראל

אסף צלאל:  זה אומר שבית הספר קובע

אסף צלאל:  הכוח אצלו, מול התלמיד, פנימי לחלוטין

אסף צלאל:  כן שמנו בקרה חיצונית – בקרה מדגמית – על המיומנויות, כדי לייצר להן תיקוף וסטנדרט, כדי שנדע שמיומנות שעוברת עוברת כמו שצריך ולא שהמורה עושה עם התלמיד מה שיוצא לו בעבודות ולפי זה נותן ציון

אסף צלאל:  זה יהיה מקצועי מאוד עם הכשרה למורים וכו'

אסף צלאל:      והחלק האחרון, כפי שאמרתי: 35% מהחומר יהיה בבחינה חיצונית

אסף צלאל:  אנחנו נשפר את הבחינה החיצונית, וזה לא הכול שינון, ממש לא

אסף צלאל:  היום מבחן בהיסטוריה הוא עם חומר פתוח, ונמשיך לקדם את זה לשם

אסף צלאל:       רק לשם השוואה, תראו איך הורדנו את העומס

אסף צלאל:  היום כשהבן שלי עושה את הבחינה בספרות או בהיסטוריה על ארבעה נושאים, לצורך ההשוואה הקודמת, זה על כל ארבעת הנושאים – פנימית אבל על ארבעה נושאים

אסף צלאל:  הוא צריך ללמוד את כל ארבעת הנושאים

אסף צלאל:  הבת שלי הייתה בכיתה ט' כשכתבתי את המתווה, ועולה לכיתה י'

אסף צלאל:  אי-אפשר להאשים אותי שלא היה חשוב לי העומס כשכתבתי את המתווה

אסף צלאל:  הבת שלי בשנה הבאה, בכיתה י', כשהיא תהיה במתווה, המבחן שלה יהיה על 50% מהחומר של הבן שלי – רק על שני נושאים בהיסטוריה

אסף צלאל:  אז איך אפשר להגיד שזה מעלה את העומס, כשהוא מוריד אותו בחצי?     הדבר השני: המיומנויות – שם עוד הייתה עבודת מחקר, כשאף אחד לא הבין איך לעשות את זה במערכת החינוך

אסף צלאל:  עשינו על זה פיילוט, וזה התרסק לחלוטין

אסף צלאל:  זה הלחיץ את ההורים, כי הם אמרו: אוה, הינה עכשיו אני צריך לעשות עבודת מחקר לילד שלי, ChatGPT שמאפשר להם לעשות מזה סלט שלם, ויצאנו לדרך

אסף צלאל:  אני לא נגד עבודות

יפעת שאשא ביטון: אדוני המנכ"ל, תכבד את עצמך

יפעת שאשא ביטון:  אל תגיד דברים כאלה, בסדר? אל תגיד דברים כאלה, כי אתה יודע שזה לא נכון

יפעת שאשא ביטון:  תכבד את עצמך

אסף צלאל: אני לא נגד עבודות

יוסף טייב: יפעת, אני אתן לך אחר כך

יפעת שאשא ביטון: לא, כי באמת הרמה המקצועית שלו – חשוב שהשם המקצועי שלו גם יישמר

יפעת שאשא ביטון:  לא להגיד שטויות

אסף צלאל: תודה, תודה, באמת חשוב

יוסף טייב: בסדר, הוא מציג את המתווה

מאיר כהן: יש לי שאלה: אם ב-35% בבחינה החיצונית, בבסיס הידע, הילד נכשל, הכול נופל?     

אסף צלאל: לא

מאיר כהן: אז תגיד לי

מאיר כהן:  זה חשוב

אסף צלאל: זה 35% מהציון, זה משקל הציון

מאיר כהן: זה משקל הציון

קריאה: אין פה כישלון בכלל

אסף צלאל: לכן, בהמשך, היות שהמבנה גמיש, אנחנו נשמח ב-35% מיומנויות לבנות עבודה לאט-לאט, בהתקדמות ובהתפתחות, שגם את זה הילד יעשה

אסף צלאל:  אחת מהמיומנויות, לדוגמה, זו הגשת נייר עמדה שהוא בעצמו כתיבת עבודה

אסף צלאל:      (מקרין שקף שכותרתו: שנת הסתגלות – תשפ"ד)     מה אפשרנו בשנת ההסתגלות? היות שחלק מבתי הספר לא נמצאים במקום שהם יכולים כבר עכשיו להתחיל ללמד את המיומנויות – ללמד איך עושים פודקסט, ללמד איך כותבים נייר עמדה, ללמד תלמידים איך מוציאים סיור, וכו' – אפשרנו להם להיכנס לזה בהדרגתיות בשנת ההסתגלות

אסף צלאל:  הם יכולים   להיכנס בחלק מהמקצועות למתווה ובחלק – לא, ואם הם לא נכנסים, בינתיים הם עושים את המבחנים כפי שהיה עד היום, על 70% מהחומר

אסף צלאל:  זה הכול

אסף צלאל:  אנחנו, כמובן, דוחפים - - -     

החינוך יואב קיש: רק חיצונית

יפעת שאשא ביטון: אז זה רק שנה? הבחירה הזאת היא רק לשנה הזו?     

אסף צלאל: הבחירה הזאת היא לשנה הזו

אסף צלאל:  בשנה הבאה אנחנו מחייבים אותם להיכנס למתווה החדש

יפעת שאשא ביטון: ואיפה הגמישות?     

אסף צלאל: כשאני אומר שנת הסתגלות, אני מתכוון לשנת הסתגלות

אסף צלאל:  לגבי נושא הבחירה, תזכרו שבהמשך הוא יכול גם לבחור איזה מיומנויות

אסף צלאל:  הוא יכול גם לבחור, מהדוגמה של ארבעה נושאים בהיסטוריה, על איזה שני נושאים הוא יעשה בחינה חיצונית – כי זה מה שהוא רוצה בבית הספר שלו לעשות בבחינה החיצונית – ועל איזה שני נושאים לעשות בבחינה הפנימית

אסף צלאל:  אני מאפשר לו בחירה גם שם

אסף צלאל:      בנוסף, השארנו את חלופי הערכה – אני לא אכנס עכשיו לכל הדברים, אחר כך ירחיבו אנשיי –  הממיר דיגיטלי והתמ"ר, שאלה חלוצי הערכה שאנחנו משאירים והיה חשוב לבתי הספר שיישארו

אסף צלאל:      (מקרין שקף שכותרתו: משימות לפיתוח מיומנויות התלמידים)     אלה המיומנויות, ויושבת-ראש המזכירות הפדגוגית תוכל להרחיב אם תרצו, כי אני מניח שאתם מכירים את חלקם אבל הכוונה היא גם להצגה בפני קהל, עיתון שיתופי, סיור לימודי, פודקסט, נייר עמדה, דף לימודי מבוסס מקורות ותוצר יצירתי-חזותי – אלה המשימות

אסף צלאל:  המיומנויות בכל אחד מהם כתובות למטה

אסף צלאל:  כאמור, כל מנהל, בכל מקצוע שלו, יוכל להחליט איזה שתי מיומנויות הוא מלמד במקצוע: לפי המוכנות של המורה; לפי המוכנות שלו; אם הוא רוצה לעשות שתי וערב או כמה – בכל מקצוע ללמד מיומנויות אחרות – בקצב שלו, איך שהוא יצליח להיכנס לזה

אסף צלאל:  אם יהיו שאלות, ארחיב אחר כך

מאיר כהן: כל מורה או כל מנהל? סליחה

אסף צלאל: המנהל מחליט, אבל לדוגמה: אם יש לי מורה בספרות שחזק עכשיו בשכבה ויכול להוביל במיומנויות האלה, אני אתן לו להתאים את זה

מאיר כהן: בדיוק

מאיר כהן:  את זה אני שואל

מאיר כהן:  זאת אומרת, זו לא רק בחירה בית ספרית

מאיר כהן:  מורה מסוים שיודע דף לימוד יכול

אסף צלאל: בדיוק, לפי היכולות שלו

קטי קטרין שטרית: בסיור הלימודי, אסף, בכל זאת זה עניין של כסף, תקציב

קטי קטרין שטרית:  אתם חשבת על זה? זאת אומרת, איך?     

אסף צלאל: כן

אסף צלאל:  לכן אני אומר שוב: המנהל מחליט

אסף צלאל:  אנחנו הרחבנו מאוד את הגמישות והתקציב עם הגפ"ן, עוד לפנינו, ביכולת של המורים והמנהלים להוציא סיורים

אסף צלאל:  פה הוא באמת יצטרך לנהל את המתח

אסף צלאל:  גם כך מתבצעים סיורים – הוא יוכל לתת חלק מהדברים לתלמידים

קטי קטרין שטרית: אגב, דיברתי עם שני מנהלים, וזה הדבר היחידי שהם שאלו אותי, לגבי הסיור הלימודי: מי מממן? זאת אומרת, הם אהבו את זה מאוד

קטי קטרין שטרית:  בכלל הרעיון הזה, בגמישות שלכם, שהמנהל הופך להיות דומיננטי מאוד, זה דבר שהוא מבורך מאוד

אסף צלאל: (מקרין שקף שכותרתו: תוכנית הבגרויות הגמישה ניתנת לפריסה החל מכיתה י')     הדבר האחרון שמוריד את העומס באופן משמעותי – בכלל, כשמסתכלים על גניאולוגיה לומדים איך הגענו לדברים – אנחנו כבר שמונה שנים עושים את כל הבחינות, בגדול, בכיתה י"א וקצת בי"ב, וכרגע מה שעשינו הוא שהרחבנו את זה ל-י' שזו הרחבה משמעותית, זו כמעט הכפלה

אסף צלאל:  זה מאפשר הורדת העומס באמת לחצי, כי הוא יכול עכשיו לעשות את הדבר הזה ב-י', ב-י"א וגם ב-י"ב

אסף צלאל:  הוא יכול את ה-35% לעשות ב-י', אם הוא רוצה רק בספרות

אסף צלאל:  המנהל יחליט לפי איכות המורים שלו ולפי הקצב שלו

אסף צלאל:  זו עוד הפחתה של העומס, וזה מאפשר להם כבר ב-י' להתחיל להתעסק בזה, כפי שאמרתי

אסף צלאל:      (מקרין שקף שכותרתו: הטמעה והדרכה)     הטמעה – הקמנו צוות וכתבנו תהליך הטמעה סדור מקצה לקצה, וזו הסיבה שפרסמנו במרץ ועשינו כבר כנס מנהלים אתמול

אסף צלאל:  איך אתה מוריד תהליך כזה לשטח? עם ההדרגתיות, כפי שאמרתי

אסף צלאל:  מנהל אגף הבחינות, מר דויד גל, מוביל את זה אצלנו

אסף צלאל:  יש לנו צוות: עושים הכשרות למורים, פותחים מוקד תמיכה

אסף צלאל:  אנחנו עושים מפגשים עם כל המורים, עם כל המנהלים, עם כל המפקחים – מפגש ראשון כבר עשינו – ומטמיעים את זה לשטח בצורה סדורה, לפי קצב היכולת של המנהלים לקבל את זה

אסף צלאל:      בשורה התחתונה, אני אומר לכם בצורה הכי ברורה: בעיניי, המתווה הזה מביא גם את היתרונות וגם את האפשרות והגמישות להתפתח בעתיד

אסף צלאל:  אם נרצה להוסיף עוד משימות – מועצת התלמידים ביקשו יפה מאוד אולי בעתיד להוסיף עוד משימות כשנפתח מיומנויות

אסף צלאל:  אמרנו: אין בעיה, בואו נשב, נשרטט ביחד, נעשה עוד משימות

אסף צלאל:  תרצו בהמשך לשפר את שיטת המבחן החיצוני, כך שהיא תהיה עוד פחות שינון – אפשר לעשות את זה

אסף צלאל:  בעוד שלוש, ארבע וחמש שנים אולי נבין שצריך לשנות גם את המשקלים – אין בעיה, אפשר להרחיב ולשנות את המודל

אסף צלאל:  לא צריך לעשות הכול מחדש, השטח כבר ידע לעבוד

אסף צלאל:      אלה הדברים

אסף צלאל:  אני רוצה, בהזדמנות הזו, גם להודות על השותפות של כל מי שישב איתנו ותרם את חלקו וגם על ההזדמנות להציג כאן

אסף צלאל:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:      ברשותכם, אנחנו נעבוד בשיטת הריצ'רץ' ולפי סדר ההגעה של הח"כים

יוסף טייב:  אֵימָאן ח'טיב יאסין, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם

אימאן ח'טיב יאסין:  תחילה, אני רוצה לאחל לכלל התלמידים והצוותים החינוכיים שמתחילים מחר את הרמדאן, שיהיה צום קל, שיהיה חודש של רחמנות, חודש של חשבון נפש, חודש של התקרבות לטוב שבתוכנו (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ובעזרת האל לכולם רמדאן כרים וחודש מבורך לאנושות כולה)

אימאן ח'טיב יאסין:      הדבר השני הוא לגופו של עניין

אימאן ח'טיב יאסין:  אני לא רוצה להיכנס לפרטים של הרפורמה, אני רוצה לדבר באופן כללי וחשוב לי להביא את הדברים שלי

אימאן ח'טיב יאסין:  נכון שאף פעם לא הייתי מורה, אבל יש לי תעודת הוראה כמורה

אימאן ח'טיב יאסין:  הייתי בחינוך הבלתי פורמלי 20 שנה, ואני גם בוגרת תוכנית מנדל למנהיגות חינוכית בירושלים

אימאן ח'טיב יאסין:  אני חושבת שמשם למדתי דבר עיקרי מאוד מאוד, שחינוך זה הבסיס ומחינוך יוצאים מנהיגים ומנהיגות

אימאן ח'טיב יאסין:  ככול שהחינוך שלנו הוא חינוך טוב, מכבד ומאפשר – נייצר חברה טובה יותר, ראויה יותר, יצירתית יותר, ביקורתית יותר ומכבדת

אימאן ח'טיב יאסין:      לצערי הרב, אני חושבת שלאורך השנים משרד החינוך הוא המשרד שעובר הכי הרבה רפורמות

אימאן ח'טיב יאסין:  השאלה היא מה אנחנו רואים בשטח, ואני רוצה להסתכל על הצד שאני מגיעה ממנו, החברה הערבית

אימאן ח'טיב יאסין:  מערכת החינוך בחברה הערבית היא מהמערכות הכי קשות בכל הרמות, אם זה מבחינת משאבים, מבחינת תוצרים או מבחינת זה שבסופו של יום כשתלמיד מגיע לכיתה י"ב, עם מה הוא יוצא משם

אימאן ח'טיב יאסין:  חשוב שהוא יצא עם ציונים טובים, אבל ציונים זה לא הכול

אימאן ח'טיב יאסין:  בעידן שאנחנו נמצאים בו הציונים עדיין קובעים לאיזה מסלול לימודי אנחנו יכולים להתקבל באוניברסיטה, אבל אחר כך אנחנו רואים שאין כמעט שום קשר בין מה שנלמד בתיכון לכל מקצוע אחר שלומדים באקדמיה

אימאן ח'טיב יאסין:       לכן אני מסתכלת על התיכון בעיקר כמקום שצריך בעיקר לתת את הכלים לאדם, כדי שיוכל לדעת קודם כול לבחור את המקצוע שלו

אימאן ח'טיב יאסין:  30% מהסטודנטים בחברה הערבית משנים מקצוע בשנה הראשונה או השנייה, כי הם לא נחשפים לדברים, כי הם לא יודעים וכי יש להם ראייה אחת לדברים ובפועל יש משהו אחר

אימאן ח'טיב יאסין:  גם התוכן הנלמד והדרך שמלמדים בה לא מאפשרים להם להיות סטודנטים מוכנים כבר מהשנה הראשונה, זאת בנוסף לאופציות של מקצועות שמעולם לא שמעו עליהם

אימאן ח'טיב יאסין:  זאת בנוסף לתשתיות שלא מאפשרות בכלל

אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו לא נדבר – אם אנחנו מדברים על דיגיטציה וחשיפה לעולם הרחב, יש לנו אחוז גדול בחברה שאין לו אפילו תשתית לאינטרנט, וכאלה שיש להם, אין להם אינטרנט בצורה רציפה ובצורה איכותית

אימאן ח'טיב יאסין:       איך אנחנו רוצים להביא רפורמה שבסופו של יום לא תביא את התועלת שלה? החזון שלי לכל התהליך הלימוד של 12 שנה זה להוציא אדם אחראי, יוזם, ביקורתי, יודע ומייצר

אימאן ח'טיב יאסין:  לצערי הרב, בינתיים, זה לא קורה במשרד החינוך

אימאן ח'טיב יאסין:       לכן אני חושבת: אם כבר מדברים רפורמה, אז לדבר על רפורמה שבאמת תביא לנקודות האלה, ולא שוב – בכל פעם, ויסלח לי כבוד השר, כל שר שנכנס רוצה להטביע את החותם שלו בנושא

אימאן ח'טיב יאסין:  זה קורה מקסימום ארבע שנים, ואחר כך השר מתחליף ויש עוד רפורמה חדשה

אימאן ח'טיב יאסין:  ומי נשאר שם? התלמידים וההורים

מאיר כהן: והמורים

אימאן ח'טיב יאסין: והמורים

אימאן ח'טיב יאסין:  בעיניי, המורים זה סיפור אחר לגמרי

אימאן ח'טיב יאסין:  גם נושא הכשרת מורים זה סיפור בפני עצמו שצריך לשים אותו על השולחן של משרד החינוך פעם אחת ולתמיד, עם כל המכללות שצצות לנו כפטריות כל יום

יוסף טייב: תודה רבה

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה שאני נשמעת כזאת

אימאן ח'טיב יאסין:  באמת חשוב לי מאוד, כי אני מכירה בחשיבות המערכת הזאת, אבל, לצערי הרב, בינתיים, היא לא נותנת את העבודה שהיא צריכה לתת

אימאן ח'טיב יאסין:  תסלחו לי, מפאת החשיבות, התאפקתי ובאתי ונשארתי, למרות שאני לא חברה בוועדה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:  אני חייבת לצאת

יוסף טייב: אבל יש לציין שאת משתתפת הרבה בוועדה

אימאן ח'טיב יאסין: כי זה בליבי

אימאן ח'טיב יאסין:  הענשתם אותנו, לא נתתם לנו פה חבר בוועדה

קטי קטרין שטרית: בקדנציה הקודמת לא נתתם לנו בכלל

יוסף טייב: 	אתה רוצה לענות לה עכשיו?     

החינוך יואב קיש: אני יכול להגיד מילה, אימאן, אם את הולכת? חשבנו שנענה על הכול, אבל אגיד במילה: אני מבין מאוד את מה שאת אומרת על הנושא של שינוי מדיניות ורפורמות

החינוך יואב קיש:  הייתה החלטה קשה מה עושים באירוע, כשנכנסנו לתפקיד, לאחר הבנה ברורה שהמערכת לא מסוגלת ולא יכולה להתמודד עם אירוע רפורמת המח"ר, והיה ברור שזה הולך להתרסקות

החינוך יואב קיש:  מה שעשינו - - -     

יפעת שאשא ביטון: לפי מה זה ברור לך? זה רק התחיל

יפעת שאשא ביטון:  אתם עוד לא התחלתם את התהליך הזה

החינוך יואב קיש: אני מבין שאת אוהבת להתפרץ ולא להקשיב

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, אני מקשיבה לך

יפעת שאשא ביטון:  אני רק תוהה למה אתה אומר את זה?      

החינוך יואב קיש: יכול להיות שאחרי שאסיים את דבריי, אני אשמח להקשיב לך

יפעת שאשא ביטון: אבל למה זה התבטל?     

החינוך יואב קיש: כי זה מה שאני חושב וזה מה שאנשי המקצוע יודעים

יפעת שאשא ביטון: על סמך מה?     

החינוך יואב קיש: קשה לך לשמוע את האמת, אבל את רוצה להתפרץ

יפעת שאשא ביטון: לא

יפעת שאשא ביטון:  על סמך מה? אני שואלת באמת

רענן נוימרק: על סמך המורים בשטח

קטי קטרין שטרית: יפעת, יש עוד אנשי חינוך

קטי קטרין שטרית:  החוכמה לא ניתנה לצד אחד

יפעת שאשא ביטון: מה זה קשור? הוא אמר

קטי קטרין שטרית: החוכמה לא ניתנה לצד אחד

קטי קטרין שטרית:  מותר לו להגיד את מה שהוא אומר

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח

יפעת שאשא ביטון:  אני מתנצלת אדוני השר, אני רוצה לשמוע מחוכמתך

יפעת שאשא ביטון:  למה אתה חושב שזה התרסק?     

החינוך יואב קיש: אני אגיד לך דבר אחד: לקחנו – לא אמרתי שלא היו דברים טובים ברפורמת המח"ר

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, שמעתי את כל השיח בגין השיח שאנחנו ניהלנו

החינוך יואב קיש: אני שמח ששמעת

סימון דוידסון: אני רוצה דקה להגיד משהו, תן לי עשר שניות

החינוך יואב קיש: אני שם לב שקשה לך לקבל ביקורת אבל זה כנראה לא קשור אלי, אז אני לא מתייחס לזה

החינוך יואב קיש:  אני אומר בצורה ברורה מאוד: הרעיון היה להחזיר את היציבות, בדיוק מה שאת אמרת

החינוך יואב קיש:  מה שעשינו במהלך הזה – זה מחזיר את היציבות, נותן לשטח אפשרות להתכתב עם מה שאנחנו רוצים לעשות בצורה שאפשר יהיה להכיל אותו, ושילוב של כל הדברים הנכונים מכל מה שנעשה בעבר

רענן נוימרק: המורים בשטח אומרים לך תודה

יוסף טייב: סימון, בבקשה

יפעת שאשא ביטון: אנשים מטעם

קריאה: לא מטעם - - -     

סימון דוידסון: אני רוצה להגיד בעשר שניות, לפי שאימאן הולכת: בשנה וחצי האחרונות עבדתי המון עם החברה הערבית

סימון דוידסון:  יש נושא שחייב להיות על השולחן: הילדים בחברה הערבית לא יודעים לדבר עברית

סימון דוידסון:  הם יוצאים מבית הספר, והם פשוט לא יודעים לדבר עברית

החינוך יואב קיש: צודק, מאה אחוז

אסף צלאל: מאה אחוז, צודק

סימון דוידסון: אני לא אומר את זה במאה אחוז, אבל ב-90%, הם יודעים ומבינים את השפה – הם לא יודעים להתבטא

סימון דוידסון:  זה משהו שמשליך על החברה הישראלית, כי אחרי זה זה גם האקדמיה וקשה להם להתקבל לעבוד

אימאן ח'טיב יאסין: נכון

החינוך יואב קיש: זה החסם המרכזי בשילוב, זו נקודה מרכזית

סימון דוידסון: זה משהו שחייבים לטפל בו

אסף צלאל: אתה צודק במאה אחוז, ויש לנו פה המון עבודה, אתה צודק

קטי קטרין שטרית: רק הערה קטנטנה – ב-2010 דיברנו על זה שבעל-יסודי שולחים, לפחות את הבנות, רק לסמינרים למורים

אימאן ח'טיב יאסין: עברו הזמנים, 60% מהסטודנטים הערבים בטכניון הן נשים

קטי קטרין שטרית: בדיוק לזה התכוונתי

קטי קטרין שטרית:  המהפך נעשה בתקופה האחרונה, והן פשוט הולכות למקצועות אחרים שזה גם חשוב ונכון

יוסף טייב: אביגיל סאמין, יו"ר שותפה של מנהיגים – ארגון מנהלי בתי הספר

אביגיל סאמין: תודה רבה, יושב-ראש הוועדה

אביגיל סאמין:  בוקר טוב לחברי הוועדה, חברי הכנסת, בוקר טוב לכבוד השר ובוקר טוב למנכ"ל ולכל החברים כאן סביב השולחן שאנחנו שותפים לדרך

אביגיל סאמין:  אני אביגיל סאמן, יושבת-ראש משותפת של ארגון מנהלי בתי הספר, ארגון שמונה היום למעלה מ-1,400 חברים, מנהלים, וגם מנהלת את מקיף אריאל

אביגיל סאמין:        לפני יומיים ראיתי שתי רכזות רצות אצלי בפרוזדור, אמרתי להן: מה קורה, לאן אתן רצות?  הן אמרו לי: מהר, אנחנו ממהרות, יש לנו זום על התוכנית החדשה

אביגיל סאמין:  הסתכלתי עליהן ואמרתי לעצמי: איזה מזל שיש למדינת ישראל ולמערכת החינוך כאלה אנשים, מורים ומנהלים, שמחזיקים חזק בכל הטלטלות האלה

אביגיל סאמין:  רק לפני שלושה חודשים בערך הן עוד לא סיימו את ההשתלמות של הרפורמה הקודמת – כי אנחנו, בבית הספר, היינו גם בפיילוט של הרפורמה הקודמת, של המח"ר – והן כבר במרץ הולכות ללמוד מה מחדשים לנו עכשיו

אביגיל סאמין:  הדבר שהמערכת שלנו הכי פחות צריכה, זה טלטול נוסף

אביגיל סאמין:  מאוד מאוד שמחנו, אדוני השר, על האמירה שלך לפני כמה חודשים: אני לא בא לעשות בלגאן במערכת, אנחנו הולכים לאט

אביגיל סאמין:  זה מה שהמערכת הזאת צריכה

אביגיל סאמין:  היא צריכה ללכת לאט, בעבודת עומק, ולא להשיק תוכניות תוך פרק זמן קצר, שנכנסות לתוקף תוך פרק זמן קצר ובעצם מה שקורה זה שכאילו זו איזושהי תוכנה אג'ילית באיזושהי חברה ואנחנו מוצאים את עצמנו תוך כדי מעדכנים

אביגיל סאמין:  זה לא הולך ככה

אביגיל סאמין:  אם היינו במקום שהרגולטור באמת היה נוגע רק בדברים המינימליים בתוך המערכת – אז מילא, אבל אנחנו מדברים עכשיו על מערכת שרגילה לרדת עד לרמה של הפרט הקטן

אביגיל סאמין:  לכן אנחנו בארגון מנהיגים הגשנו לשר, למנכ"ל וגם לכבוד יושב-ראש הוועדה, את העקרונות שאנחנו חשובים שצריכים להיות

אביגיל סאמין:  קודם כול, כמו שאמר השר, לאט

אביגיל סאמין:  צריך לשים לב ללו"ז

יוסף טייב: אני חושב שהמנכ"ל דיבר על זמן הסתגלות

קטי קטרין שטרית: כן, כן, היא דווקא מחזקת

אביגיל סאמין: אני מתייחסת לכך

אביגיל סאמין:  אני חושבת שהפעימות הן נכונות אבל צריך לקחת צעד אחד אחורה

אביגיל סאמין:  זאת אומרת, את השלב הזה של ללמוד עד תחילת ספטמבר 2023 צריך להשקיע בשיח, בשיח יותר ממה שהיה כאן, על העקרונות המדוברים

אביגיל סאמין:  בספטמבר 2023 השטח צריך להתחיל לעבוד ולהכין את עצמו, ובספטמבר 2024 התוכנית צריכה להתחיל לעבוד

אביגיל סאמין:      נושא הגמישות שמוצג כאן יכול להיות הרבה יותר טוב

אביגיל סאמין:  גמישות אמיתית, כמו שאמרתי קודם, זה כשהרגולטור קובע לעצמו את המינימום ההכרחי כדי שתהיה פה מערכת טובה אבל כל השאר משוחרר לשטח

אביגיל סאמין:  השטח חזק מספיק ומי שלא – יכול לקבל את ההדרכה כדי לעשות את הדברים האלה

אביגיל סאמין:  החוכמה בפשטות, העיקרון של הגמישות הוא עיקרון מאוד מאוד חשוב, והרגולטור צריך לקחת את עצמו למינימום האפשרי

יוסף טייב: תודה

אביגיל סאמין: עוד רגע

אביגיל סאמין:  אם אנחנו מדברים על היערכות, ההיערכות צריכה לכלול – כן, גם תקציבים וגם לקבוע בעלי תפקידים בשעות ממומנות

אביגיל סאמין:       הדבר האחרון: הנושא של מודל ההיבחנות

אביגיל סאמין:  אנחנו מתנגדים לעיקרון שאם אין היבחנות חיצונית, סימן שזה לא רציני

יפעת שאשא ביטון: מיושנת

אביגיל סאמין: גם בתארים מתקדמים באקדמיה מגישים עבודה, וגם במערכת שלנו יש תוכניות נהדרות, תהליכיות, כמו תוכניות  ממירות בגרות שהשר הזכיר כאן

יפעת שאשא ביטון: נכון

יוסף טייב: אביגיל, רק לסיים

אביגיל סאמין: עד היום, לצערי, היינו צריכים כמנהלים להילחם כדי להיכנס לתוכניות ממירות בגרות

אביגיל סאמין:  אם המשרד בעצמו לא ילך על המקום הקל – בחינה זה קל מאוד, גם לנו המנהלים וגם למערכת, לא ללכת למקום הקל – ללכת דווקא למקום התהליכי והנכון, לחוויות למידה מתקדמות, כולל גם המיומנויות של המאה ה-21, וזה לא עומד בפני עצמו

אביגיל סאמין:  חבר'ה, מיומנויות לא נלמדות בנפרד

יפעת שאשא ביטון: בדיוק, בדיוק

אביגיל סאמין: מיומנויות נפרדות נלמדות תוך כדי התהליך, כשהמורה יודע ללמד את המיומנויות

יוסף טייב: אביגיל, אני נותן לך זמן, אבל אני חייב - - -     

יפעת שאשא ביטון: למה? היא אומרת דברי חוכמה: מיומנויות לא לומדים במטלה, לומדים בדרך למידה

יוסף טייב: יש עוד הרבה

יוסף טייב:  את נותנת לה את זמן הדיבור שלך?     

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, תיתן לי את זמן הדיבור

יוסף טייב: אני אתן גם לך, אבל יש כאן הרבה אנשים

יוסף טייב:  את רואה מה קורה כאן בוועדה, וב-11:00 אנחנו צריכים לסגור

יוסף טייב:       אביגיל, לסיים, בבקשה

אביגיל סאמין: כבוד היושב-ראש, אני מסיימת

אביגיל סאמין:  אני חושבת שבמקום הזה צריך להכיר בכך שהערכה חלופית קבילה גם באקדמיה והאקדמיה מוכנה לעשות את השיח הזה

יוסף טייב: השר דיבר על זה שיש שיח בנוי עם האקדמיה, והדברים נאמרו על-ידי השר

אביגיל סאמין: מעולה

אביגיל סאמין:  אני מסכמת: מה שחשוב זה שאנחנו, מנהלי בתי הספר, מנהיגי השטח, נהיה במקום הזה ולא רק באופן ספורדי

אביגיל סאמין:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:      חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה

מאיר כהן: שוב, בוקר טוב, אדוני

מאיר כהן:  כמה דברים: דבר ראשון – זה נכון

מאיר כהן:  ההערה שלך לגבי מיומנויות, שהן מוטמעות בתוך הלמידה עצמה ולא משהו שנמצא מבחוץ

מאיר כהן:  אני לא יודע, תענה לי המנכ"ל: האם יש שם מיומנות של חקר, בפני עצמה? יש?     

טלי יניב: כן

טלי יניב:  התשובה היא: כן

מאיר כהן: מי אומרת? התשובה היא: כן

יוסף טייב: תכף, טלי

מאיר כהן: אני חושב שזאת אולי המיומנות החשובה ביותר גם להערכה חלופית וגם לחשש הגדול שתמיד אנחנו משדרים שבחינות בית ספריות הן בחינות שבהן אנחנו מקילים וגם ההערכה היא מקילה

מאיר כהן:  אני רוצה להגיד לכם שלפני הרבה שנים, ביחד עם משרד החינוך – אתם זוכרים? מי הוותיקים כאן? אתם נראים כולכם צעירים – עשינו היסטוריון חוקר ובאו לבחינה עם חומר פתוח

מאיר כהן:  אנחנו לא היינו שם

מאיר כהן:  זו הייתה בחינה מורכבת מבחינת התלמידים עם מיומנויות מיוחדות מאוד, שאגב הם זוכרים אותה הרבה יותר מחומר השינון

מאיר כהן:  זה דבר אחד

מאיר כהן:  לכן, אני מציע לך, אדוני השר, שבאמת תכניסו לשם הרבה מיומנויות של חקר

מאיר כהן:  אתם לא צריכים להתכתב עם האקדמיה, אני לא מבין למה אימתה של האקדמיה ממשיכה לנחות עליכם

מאיר כהן:  אותי לא עניין בכלל מה אמרו באוניברסיטה

מאיר כהן:  מערכת החינוך הישראלית היא מעצמה – בתי הספר התיכוניים והיסודיים, הרצף השנתי הוא מעצמה – אנחנו, אתם צריכים להכתיב לאקדמיה

קטי קטרין שטרית: אבל זה לא נכון

מאיר כהן: לא, שנייה

קטי קטרין שטרית: מאיר, אתה זוכר את הרפורמה של ביולוגיה-מתמטיקה? הם צריכים לחזור על המבחן

קטי קטרין שטרית:  זה לא נכון

יוסף טייב: קטי, קטי, קטי

מאיר כהן: בדיוק, זה העניין

קטי קטרין שטרית: אתה זוכר את זה? אני חושבת שזה היה פחות או יותר בתקופה שלנו

קטי קטרין שטרית:  החליטו לעשות רפורמה שאפשר לעשות ביולוגיה - - -     

מאיר כהן: זה בדיוק העניין שהאקדמיה והמזכירות הפדגוגית לא – אני הייתי חבר במזכירות הפדגוגית עם ד"ר צבי צמרת זיכרונו לברכה, וזה הדהים אותי בכל פעם מחדש

מאיר כהן:  אפשר את הקשר הזה לנתק

מאיר כהן:  אני לא אומר שלא נכין את הילדים, שיהיה להם כרטיס כניסה לאקדמיה, אבל יש אמירה למשרד החינוך, למנהלים, ולמורים בבתי הספר – התיכוניים, היסודיים – במה שקשור לאקדמיה

מאיר כהן:  הם לא יכולים להגיע ל-12 שנות לימוד והאקדמיה תגיד: רק את זה אני רוצה, את השאר – לא

מאיר כהן:  בשום פנים ואופן

מאיר כהן:      הדבר השלישי – יכול להיות שזה בישיבה אחרת, אבל אני אשמח מאוד לפגוש אותך אדוני השר – האטמוספירה הבית ספרית חשובה לא פחות מהציונים, ואנחנו קצת עוזבים אותה, קצת מזניחים אותה

מאיר כהן:  העולם החדש הוא עולם שהסכנות אורבות בו לתלמידים, למורים, למנהלים ולהורים

מאיר כהן:       הדבר הרביעי שאני רוצה להגיד, אני אלמד אותך משהו קטן: אל תריבו עם ההורים

מאיר כהן:  אתה לא רב עם אשתך – אל תריב עם ההורים

מאיר כהן:  ההורים יש להם – זה משולש של בית ספר - - -     

החינוך יואב קיש: אני יכול להגיד שאני לא רב עם אימא

מאיר כהן: כן, טעיתי איתך

יוסף טייב: אבל מותר שיהיו חלוקי דעות

מאיר כהן: תקשיבו

מאיר כהן:  כשהורים מחליטים על שביתה, כשההורים יוצאים עם תחושה של "אנחנו מפרקים את המערכת", זאת אומרת מישהו במשולש הזה נכשל

מאיר כהן:  לכן אני מציע גם להורים: תנשמו עמוק

מאיר כהן:  שנייה, את לא חייבת לענות

אודליה שינדורף: אנחנו לא מפרקים את המערכת, אנחנו ממשיכים להיות שותפים

אודליה שינדורף:  תהיו בטוחים

אודליה שינדורף:  תורידו, בבקשה, את ה - - -     

יוסף טייב: לא, אין בעיה, רק היה ראוי להמתין עוד יום, לא היה קורה כלום

מאיר כהן: לנשום עמוק ולהבין

מאיר כהן:  עוד דקה אני מסיים

אודליה שינדורף: אני אענה לזה, בבקשה, אבל די, מספיק

מאיר כהן: זה נכון

מאיר כהן:  כולנו ניהלנו בצורה כזאת או אחרת

מאיר כהן:  השותפים לשולחן הם שותפים שצריך להקשיב להם, אבל בסופו של דבר יש מישהו שצריך לקבל החלטה

אודליה שינדורף: ברור

מאיר כהן: לכן גם אם ההחלטה בחלקה לא מוצאת חן, אתה לא יכול לשבור כלים

מאיר כהן:  אני מציע לכם: חלק מהחזרת השגרה למערכת החינוך זה שגם אתם תהיו עם אורך נשימה, גם אתם וגם ארגוני המורים, כי בסך הכול אנחנו - - -     

יפעת שאשא ביטון: פעם ראשונה שהם יוצאים ככה, כנראה שזה באמת כואב

מאיר כהן: כן, כי בסך הכול האינטרס הוא של כולנו

מאיר כהן:       עוד משהו, אדוני השר, בזה אני מסיים: נושא העברית

מאיר כהן:  הייתי השר שהיה אחראי על הבדואים עד לפני כמה חודשים

מאיר כהן:  המנכ"ל, תקשיב כי אתה נוגע בזה

מאיר כהן:  בזמנו, הגברנו את השעות ללימודי עברית בבתי הספר הבדואים

מאיר כהן:  אגב, יש מכינות בספיר – יש מכינה, ששמתי שם כסף – כדי להכשיר את הסטודנטים בשפה העברית

מאיר כהן:  זה עניין הרבה יותר עמוק, 80% מהצעירים הבדואים בדרום היום, וכדאי שתדעו את הנתון הזה, הם דור ראשון או שני לאימהות פלסטינאיות

מאיר כהן:  זה שורש העניין

מאיר כהן:  אין דיווחי אמת, זה בדוק, אני מעביר לך את זה

יוסף עטאונה: מה הקשר, מאיר? מה הקשר?     

מאיר כהן: אני אגיד לך: אין היום דיווחי אמת, ובדקתי את זה, וזה הקשר

מאיר כהן:  אני בדקתי את זה, הייתי השר, קראתי למנהלים, קראתי למורים

יוסף עטאונה: אבל כולנו פלסטינים, מה זה - - - שלך

מאיר כהן: לא, עכשיו אתה לוקח את זה למקום הפוליטי

יוסף עטאונה: לא, אתה מתבלבל

יוסף עטאונה:  - - - של שנים, אתה קושר אותו באימא פלסטינית או לא אימא פלסטינית

יוסף עטאונה:  מה זה אמור להיות?     

יוסף טייב: יוסף, יהיה לך זמן דיבור

יוסף טייב:  תאמין לי, אתן לך להביע את דעתך במלואה

יוסף עטאונה: אבל כל פעם אני – תשמע, זה לא יכול להיות

יוסף טייב: בסדר, הוא אמר מה שהוא אמר

יוסף טייב:  אתה לא חייב להסכים איתו

מאיר כהן: כשאני אומר אימהות פלסטינאיות, בין אם זה ימצא חן בעיניך או לא ימצא חן בעיניך, אלה אימהות שהגיעו מיהודה, שומרון ורצועת עזה

מאיר כהן:  אל תייפה את זה

יוסף עטאונה: אתה יודע שמביאים מים במכלית לבית ספר, היום, 2023, במדינת ישראל

יוסף עטאונה:  מביאים לבית ספר מים במכלית

יוסף עטאונה:  זו הסיבה

מאיר כהן: תפסיק ליפות את זה

מאיר כהן:  סליחה, מה זה? אי-אפשר

מאיר כהן:  אנחנו לא יכולים לתת נתונים?     

יוסף טייב: יוסף, תתמקדו

יוסף טייב:  מאיר, להתמקד בנושא הדיון ולא להתפשט

יוסף עטאונה: איזה תשתית יש שם בבתי הספר?     

יוסף טייב: יוסף

מאיר כהן: לכן גם אם אתם תתנו עוד שעות – ואנחנו נתנו עוד שעות – ילדים לא נכנסים לשיעורים ולא מדווחים על זה

מאיר כהן:  אומרים לי שישה מנהלים, אתה מהנהן בראשך, אדוני, שפגשתי אותם: מאיר, אנחנו לא רוצים להגיד את זה ואנחנו מבקשים שלא תזכיר השם שלנו

מאיר כהן:  ההורים אומרים לנו "הבן שלי לא מגיע ללימודי העברית, אתה לא עושה לו כלום"

מאיר כהן:  יש עוד הרבה תחלואים

מאיר כהן:      אני ניסיתי כל הזמן להסביר למנהיגות שעברית זה המפתח לשילוב בתוך החברה, זה המפתח לשילוב

קריאה: לא רק לילדים

מאיר כהן: אני רוצה להגיד לך שאני לא מסכים עם חלק מהדברים שאתם עושים, ואני חושב שצריך להכניס את המורים, אבל אני מציע לך שני דברים: פעם כתב מרטין בובר, ב"דעותיו הקדומות של הנוער", שכשאתה נכנס לתפקיד ראה גם את הדברים הטובים שאלה שלפניך עשו

מאיר כהן:  זה חשוב מאוד

מאיר כהן:  הרצף הזה חשוב

מאיר כהן:  אני חושב שיושבת כאן שרה שעשתה באמת כמיטב יכולתה באמת, בתקופה של פוסט קורונה, להצליח

מאיר כהן:      אני מאחל לך הצלחה

מאיר כהן:  הביקורת שלנו היא לא ביקורת שבאה כדי – יש קונצנזוס סביב מערכת החינוך

מאיר כהן:  אני מאחל לך הצלחה, ואנחנו פה, בוועדה, למרות שאני לא חבר אבל אבוא, מציעים את שירותינו בכל דבר ועניין, כי זה הילדים של כולנו, הנכדים של כולנו

יוסף טייב: ברשותכם, השר, האם אתה יכול להתייחס? לאחר מכן, טלי, אם אפשר להתייחס

החינוך יואב קיש: כן

החינוך יואב קיש:  קודם כול, מאיר, תודה רבה על ההערות שלך

החינוך יואב קיש:  ברשותך, אתייחס רק להערות שנגעו לגבי התוכנית ולא לכל שאר ההערות

החינוך יואב קיש:  אמרת לגבי נושא מיומנות של מחקר, ואני מסכים איתך מאה אחוז

החינוך יואב קיש:  טלי, אם תוכלי להרחיב על זה אחר כך, זה חשוב

החינוך יואב קיש:       הנושא האקדמי – יכול להיות שגם לא הובנתי מספיק כי דיברתי בקצרה

החינוך יואב קיש:  אני מקבל מאוד את מה שאתה אומר

החינוך יואב קיש:  זה לא שהאקדמיה תבוא ותכתיב עכשיו למערכת החינוך מה לעשות, ממש לא, אבל אני מאמין מאוד בשיח איתם

החינוך יואב קיש:  אני חושב שהשיח הזה, שאני יכול להוביל אותו כיו"ר המל"ג מצד אחד וכשר החינוך מצד שני, הוא שיח שלא נעשה מספיק, ויש בו הרבה מאוד הזדמנויות ופוטנציאל הצלחה

יוסף טייב: טלי יניב, בבקשה

טלי יניב: שלום לכולם

טלי יניב:  שמי טלי יניב, והייתי מנהלת אגף חברה ורוח בתקופת שאשא ביטון והיום אני יושבת-ראש המזכירות הפדגוגית

טלי יניב:  הייתי שותפה פעילה מאוד ברפורמה הקודמת, והיום אני שותפה פעילה ברפורמה, בהמשך

טלי יניב:  אני רוצה להגיד שהמשרד שאני עובדת בו – אני חלק מהמזכירות הפדגוגית עוד מימי יולי תמיר ועברתי הרבה שרים בדרך והרבה רפורמות בדרך – אנחנו הרבה שנים מובילים את אותם עקרונות פדגוגיים

טלי יניב:  העקרונות הפדגוגיים לא משתנים, והעקרונות הפדגוגיים אומרים: כשמורה נכנס לכיתה יש ידע, יש מיומנויות ויש ערכים

טלי יניב:  העבודה שלו בפנים, בתוך הכיתה, צריכה לשלב בין שלושת הדברים האלה: בין הידע לבין המיומנויות ולבין הערכים

טלי יניב:      הסיפור של איך מעריכים הוא סיפור שמערכת החינוך מתמודדת איתו לאורך כל שנות קיומה של מדינת ישראל

טלי יניב:  מה שעשינו ברפורמה של המח"ר הוא שאמרנו: ראשית, אנחנו ניתן לבתי הספר כמה אפשרויות

טלי יניב:  ניתן להם אפשרויות של תוכניות ממירות בגרות

טלי יניב:  האפשרויות האלה של תוכניות ממירות בגרות נשארות עכשיו בדיוק אותו דבר, ולא רק שהן נשארות אלא שהן גם מתפתחות

טלי יניב:       כתבנו השנה, בנוסף לקורסים שהיו קיימים בממירי בגרות, עוד קורס באזרחות, גם בעברית וגם בערבית, באמת בגלל העניין של שוויון ההזדמנויות בחברה הערבית

טלי יניב:  כתבנו קורס נוסף בספרות, ממלכתי, ויש לנו הרבה מאוד תלמידים שנמצאים בזה וימשיכו להיות בזה הלאה

טלי יניב:      בשנה שעברה הרחבנו את ממירי הבגרות שאת דיברת עליהם, חלוצי ההערכה והתמ"ר, ואנחנו ממשיכים בזה גם בשנה הבאה

טלי יניב:       במקביל, פיתחנו גם את המשימות כדי לטפל בעניין של המיומנויות, והייתה לנו גם הרגשה שיש לנו פיצוח ביד, כי מה שהמשימות האלה עושות הוא שהן דורשות מהתלמיד לתכנן

טלי יניב:  ראשית, לבחור נושא בתוך תוכנית הלימודים, אחר כך הן דורשות ממנו לתכנן: הן דורשות ממנו לארגן מידע, למיין מידע, ובסופו של דבר להגיש תוצר

טלי יניב:  כך שיש עבודה על המשימות

טלי יניב:  אבל, במקביל – ועוד פעם, אני חושבת שהמשימות האלה הן טובות ונותנות לנו פיצוח לגבי איך מלמדים מיומנויות בחטיבה העליונה – מספטמבר והלאה ראינו כמה קשיים שהיו ברפורמה

טלי יניב:  הקושי הראשון, שכבר ידענו אותו באוקטובר, היה שבתוך מתווה הרפורמה של המח"ר היה מבחן מבוקר

טלי יניב:  המבחן לא היה אמור להיות פנימי לגמרי בשום שלב

טלי יניב:  הוא אמור היה להיות מבחן פנימי עם בקרה חיצונית, כי גם אז הבנו שצריך תוקף ומהימנות

טלי יניב:  מה לעשות, זה חלק מהדרישות של מקצוע כדי שהוא יהיה סטנדרטי

טלי יניב:  הסתבר לנו שהשטח לא מוכן למבחן מבוקר, הסתבר לנו שאין מספיק מכשירי קצה בבית הספר, השטח לא יכול לעשות את זה

טלי יניב:  כבר באוקטובר ביטלנו את המבחן המבוקר ואמרנו: אנחנו חוזרים למבחן פנימי לשנה אחת, כי אנחנו עדיין לא יכולים לעמוד בזה

יפעת שאשא ביטון: בסדר

יפעת שאשא ביטון:  צריך להגיד שזה מראש היה אמור להיות תהליך של שלוש שנים

טלי יניב: בסדר, אוקיי, אבל ראינו שזה לא עובד

יפעת שאשא ביטון: הייתה צריכה להיות היערכות לשלוש שנים

יפעת שאשא ביטון:  מה עובד? רק יצאנו לדרך ב-1 בספטמבר

החינוך יואב קיש: קשה לה, קשה לה

החינוך יואב קיש:  אני מבין

טלי יניב: אוקיי, בואו נמשיך הלאה

יפעת שאשא ביטון: השר, בוא, בוא - - -     

החינוך יואב קיש: יפעת, קשה לך לשמוע אותה? תני לה

החינוך יואב קיש:  למה את לא מכבדת אנשים שמדברים?     

יוסף טייב: השר, אל תיגרר לזה

החינוך יואב קיש: תכבדי את האנשים

יפעת שאשא ביטון: יואב, אני - - -     

החינוך יואב קיש: היא מפריעה כשאני מדבר וכשהמנכ"ל

החינוך יואב קיש:  תתני לאנשים לסיים את דבריהם

החינוך יואב קיש:  ישמעו אותך, גם את תהיי בזכות דיבור

החינוך יואב קיש:  אני מחכה כאן בשביל לשמוע אותך

החינוך יואב קיש:  אם את תמשיכי להפריע, אני הולך

קטי קטרין שטרית:  גם חלק מהחינוך

יוסף טייב: השר, השר

יוסף טייב:  יפעת

יוסף טייב:  קטי

יפעת שאשא ביטון: זה - - - יותר מהר

יפעת שאשא ביטון:  אתה יכול ללכת

יפעת שאשא ביטון:  בסך הכול, שאלתי שאלה

קטי קטרין שטרית: זה גם חלק מהחינוך – לדעת להקשיב

קטי קטרין שטרית:  זה חלק מהחינוך – לדעת להקשיב

יוסף טייב: קטי

יוסף טייב:  קטי

סימון דוידסון: חבר'ה, נו, באמת

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים פה דיון

קטי קטרין שטרית: לא, לא

קטי קטרין שטרית:  את מנסה לנהל דו-שיח, את לא מנסה לנהל

יפעת שאשא ביטון: ברור שאני מנהלת דו-שיח

יוסף טייב: קטי

יוסף טייב:  קטי

יוסף טייב:  קטי

קטי קטרין שטרית: תני לה לדבר

יוסף טייב: קטי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה

קטי קטרין שטרית: לא מזמן היית הממונה עליה

יוסף טייב: קטי, אני מבקש מכם: אל תלכו עכשיו לפן האישי

יפעת שאשא ביטון: ומתוך כך הכבוד והשאלה אליה

יוסף טייב: יפעת, יפעת

קטי קטרין שטרית: לא, את מזלזלת בה כשאת לא מקשיבה

יפעת שאשא ביטון: בכלל לא

יפעת שאשא ביטון:  שאלתי מתי

יוסף טייב: יפעת, תכבדו אחד את השני

יפעת שאשא ביטון: תגידו, אתם השתגעתם לגמרי, השתגעתם לגמרי

יפעת שאשא ביטון:  אי-אפשר לנהל פה דיון

יוסף טייב: הדיון הוא רציני, ואתם נגררים למקומות אישיים על סתם

יוסף טייב:      בבקשה, טלי, תמשיכי

יפעת שאשא ביטון: שאלה: 1 בספטמבר - - -     

יוסף טייב: יפעת, תני לה להמשיך, אני אתן לך לשאול את השאלה

יפעת שאשא ביטון: אתם לא נותנים לדבר

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה, בבקשה

יוסף טייב: טלי, בבקשה

קטי קטרין שטרית: אותי אתה קורא לסדר?     

טלי יניב: במקביל, התחלנו לעבוד על תהליכים לקראת העבודה המסכמת שהייתה אמורה להיות בשלב השני

טלי יניב:  הסתבר לנו שזה הרבה יותר מורכב ממה שחשבנו ושלא נצליח לעמוד תוך שנה וחצי ביעד שכל תלמידי ישראל יעשו עבודה מסכמת

טלי יניב:  כתבנו מתווה, וראינו שהמתווה הזה מורכב מאוד, במיוחד לאוכלוסיות חלשות

טלי יניב:      הדבר השלישי הוא שראינו שמבחינת המורים הם מאוד מאוד מתקשים והתגובות שלהם – יש הרבה מאוד תגובות נגד והרבה מאוד קושי עם המורים

טלי יניב:       מה שאמרנו זה לא שהרפורמה לא טובה

טלי יניב:  מה שאמרנו זה שצריך להאט את הקצב

טלי יניב:  אגב, אמרנו לך את זה גם קודם, שצריך להאט את הקצב

טלי יניב:  אי-אפשר לעשות פיתוח מקצועי של 10,000 מורים בשנה אחת, אי-אפשר

יפעת שאשא ביטון: בשלוש שנים

טלי יניב: בסדר, אבל כל המורים היו צריכים להיכנס בשנה שעברה למתווה

קריאה: טלי צודקת בכל מילה

טלי יניב: מה שקרה הוא שאמרנו: אנחנו רוצים להשאיר את זה

טלי יניב:  אני מאמינה שחייבים לפתח מיומנויות בתוך המקצועות

טלי יניב:  אני מאמינה מאוד בממירי בגרות – האדם שכתב את התוכנית ממירת הבגרות הראשונה במשרד זה אני – ועדיין אני מבינה שיש דברים שצריך לעשות בהקשבה למורים ואי-אפשר ללכת נגדם

נילי ציוני: ולמנהלים

טלי יניב: ולמנהלים

טלי יניב:  אם הם אומרים "אנחנו צריכים שיאטו את הקצב, אנחנו לא עומדים בזה", אז צריך להקשיב להם ולהאט את הקצב, צריך להגיד מה כוכב הצפון

טלי יניב:  לכולנו ברור לאן אנחנו הולכים, אנחנו הולכים בדרך הזאת עוד פעם

טלי יניב:  צר לי להגיד את זה: שרים מתחלפים, אבל הדרך נשארת אותה הדרך

טלי יניב:  ברור לנו לאן אנחנו הולכים, ברור לנו שצריך ללכת לכיוון של פיתוח מיומנויות, אבל צריך לעשות את הדרך הזאת לאט

טלי יניב:       כל מה שעשינו כאן זה לעשות את הדרך הזאת יותר לאט ממה שתוכנן בהתחלה

טלי יניב:  רפורמות בכל העולם נעשות במשך הרבה שנים, ומדברים על בין 10 ל-20 שנה

טלי יניב:  כל מה שאנחנו אומרים עכשיו זה: נאט את הקצב, נקשיב למורים, נדאג לפיתוח המקצועי שלהם, נעשה את זה – בדרך – מתוך הקשבה להם

טלי יניב:      אגב, אחד הדברים שאנחנו רואים: אנחנו נמצאים כרגע בשלב של מפגשים עם המורים, והמורים מודים לנו

טלי יניב:  אני מקבלת כל הזמן ווטסאפים מהמפמ"רים ששולחים לי את הווטסאפים שהמורים שולחים להם

טלי יניב:  הם אומרים: אנחנו מרגישים שהקשבתם לנו, אנחנו מרגישים שאתם מאזנים בין הצורך שלנו לבין המקום שאנחנו מבינים שהמערכת תלך אליו

טלי יניב:      אגב, נתון מעניין על החברה הערבית: הרי יש להם אפשרות לבחור בין ה-30%-70% לבין המתווה החדש

יפעת שאשא ביטון: תמיד או רק השנה? כי אמרו כאן שזה רק השנה

טלי יניב: לא, אני מדברת על השנה הבאה

טלי יניב:  יהיה להם לשנה הבאה

טלי יניב:      סיפר לי המפמ"ר להיסטוריה ערבית במגזר הערבי, עם כל הבעיה שם של המחשבים, שכשהרפורמה פורסמה הוא שלח סקר למורים שלו: כמה רוצים להצטרף למתווה החדש וכמה רוצים להישאר במתווה הישן? היו לו 10% שרוצים להצטרף למתווה החדש

יפעת שאשא ביטון: ברור, כי הכי נוח זה פעם

טלי יניב: רגע

טלי יניב:  ביום שני השבוע הוא נפגש עם המורים בזום והסביר להם לפרטי פרטים מה הולך להיות, ואחרי זה הוא שלח להם סקר נוסף

טלי יניב:  70% מהמורים אמרו: אנחנו מצטרפים בשנה הבאה למתווה החדש

טלי יניב:  זאת אומרת, כשנותנים לאנשים לבחור ומקשיבים להם, ועושים את הדברים בקצב, והם מרגישים שסופרים אותם בתוך המהלך הזה – יש הרבה יותר סיכוי שהם יצטרפו אליו

טלי יניב:  אני סיימתי

יוסף טייב: תודה רבה

יבגני סובה: בקורס אזרחות שימי סימן שאלה בינתיים

יבגני סובה:  אני לא הייתי ממהר עם הקורס הזה שכתבת

יוסף טייב: חבר הכנסת דוידסון ואחריו - - -     

יפעת שאשא ביטון: אמרת שאני עכשיו

יוסף טייב: אני הולך לפי הסדר

טלי יניב: אני מציעה לך להסתכל עליו, הוא קורס לעילא ולעילא

יבגני סובה: העיקר שזה יישאר

קטי קטרין שטרית: לפי הסדר, בבקשה

קטי קטרין שטרית:  אני הגעתי לפני

יוסף טייב: יפעת, את תקבלי זכות דיבור

יוסף טייב:  אמרתי: לפי סדר הגעה

יוסף טייב:       חבר הכנסת סימון דוידסון

סימון דוידסון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

יוסף טייב: אלא אם כן הוא מוותר לך, ואין לי בעיה

יוסף טייב:  סימון, אתה רוצה לוותר לה?      

סימון דוידסון: לא

יפעת שאשא ביטון: לא, לא

סימון דוידסון: קודם כול, אני רוצה לאחל לאסף בהצלחה

אסף צלאל: תודה

יבגני סובה: גם לשר השני, סימון

יבגני סובה:  יש שני שרים

סימון דוידסון: אסף זה המנכ"ל

יבגני סובה: שמעתי: שר

יבגני סובה:  סליחה, זו טעות שלי, חשבתי שאתה מאחל לשר

סימון דוידסון: אחת הבעיות הכי קשות במערכת החינוך - -     

קטי קטרין שטרית: עד עכשיו השיח היה נורמלי

סימון דוידסון: - - זה הנושא שכל שר שמגיע וכל מנכ"ל – כל אחד שמגיע, סליחה, עם הג'וקים שלו, עם הרצון שלו לשנות, עם רפורמות חדשות שהוא רוצה לעשות

סימון דוידסון:  ככה לא בונים חומה

סימון דוידסון:  אי-אפשר להתנהל ככה במערכת החינוך, כשכל שנתיים-שלוש, במקרה הזה פחות משנתיים, מגיע מישהו או מישהי ורוצה לעשות דברים אחרת

סימון דוידסון:      את אמרת כרגע שלרפורמות לוקח, כמה זמן אמרת? לוקח להן בין 10 ל-20 שנה

סימון דוידסון:  איך אתם, משרד החינוך, לא עומדים על הרגליים האחוריות ואומרים: יש לנו עכשיו תוכנית, אנחנו מסתכלים עשר שנים קדימה – לא מסתכלים על מה שיהיה בעוד שנה

סימון דוידסון:  שום עסק אי-אפשר לנהל, כשכל שנתיים משנים אותו

סימון דוידסון:  בסוף זה עסק – זה עסק ענק, מטורף – שאתם מנסים כל הזמן להזיז אותו מצד ימין לצד שמאל

סימון דוידסון:      קודם כול, אם היה אפשר להגיע אדוני השר – אני יודע שמבחינה פוליטית זה קשה אבל בסוף צריכים להגיע לאיזושהי שיטה, שלא משנים כל שנתיים את התוכניות

סימון דוידסון:  לא המנהלים יכולים לעמוד בזה, לא המורים יכולים לעמוד בזה וכמובן שלא התלמידים

סימון דוידסון:  מה קורה עם אותו תלמיד שעכשיו בכיתה י' ופתאום משנים לו את התוכניות? מה עם אותו מורה שצריך להכין עכשיו לבגרויות בכיתה י'? האם בכיתה ט' הוא כבר התחיל להתכונן לזה? האם יש לו את הניסיון, הידע והחומרים כדי לעשות את זה? כי שיניתם לו עכשיו את הדברים

סימון דוידסון:       אני אומר לכם שאני ישבתי בוועדה הזאת כי היא מאוד מאוד מאוד חשובה לי ושמעתי את אנשי משרד החינוך מאוד בעד הרפורמה הקודמת

סימון דוידסון:  התלהבתם

יפעת שאשא ביטון: הם בנו אותה שנה

סימון דוידסון: רגע, יפעת

סימון דוידסון:  יש לי בעיות קשב וריכוז, אחרת אני בורח

סימון דוידסון:      זה הדבר הראשון

סימון דוידסון:  הדבר השני, אני כן הלכתי לשטח, אני כן ישבתי עם מנהלים והם כן היו בעד הרפורמה הקודמת

סימון דוידסון:  נכון שזה קשה, נכון שצריכים טכנולוגיה ונכון שצריכים דרך וצריכים זמן, אבל הם כן היו בעד

סימון דוידסון:  זה לא נכון לבוא ולהגיד שכולם נגד

סימון דוידסון:  לא כולם נגד

סימון דוידסון:  אני גם חושב שיכול להיות שהדברים שעושים עכשיו הם מאוד מאוד טובים, אבל הדבר המרכזי שאני אומר: חברים, צריך להסתכל קדימה, ולא לקפוץ מדבר לדבר

סימון דוידסון:      עוד שני דברים: אחד – אסף, אליך – אני בא מעולמות הספורט, הייתי יושב-ראש איגוד השחייה וחבר ועד אולימפי

סימון דוידסון:  אני רוצה להגיד לך, והסתכלתי קצת בקורות החיים שלך, שבסוף הדבר הזה שנקרא מערכת החינוך, ואמרתי את זה 5,000 פעמים בכל השנה הקודמת, זה 24/7

סימון דוידסון:  זה לא רק מה שקורה בבית הספר

סימון דוידסון:  להפך, מה שקורה דקה אחרי שיוצאים מבית הספר, כאן מתחילות הבעיות הכי גדולות בחברה הישראלית

סימון דוידסון:  כשהילד יוצא מבית הספר, אם הוא ילד חסר מעש, ילד שמסתובב ברחובות, ילד שאין לו תוכניות, אין לו מסגרות, לא בספורט, לא בתנועות נוער, לא במוזיקה ולא בכל דבר אחר, זה אותו הילד שיגיע לאלימות, לסמים

סימון דוידסון:  יש על זה מחקרים, עשו את זה בכל העולם, עשו תוכניות מה קורה דקה אחרי

סימון דוידסון:  פה צריכים לסגור את המעגל, ומשרד החינוך צריך לשלוט בזה ולהוביל את זה, למרות שזה נקרא החינוך הבלתי פורמלי

סימון דוידסון:  היכולת שלנו להשפיע על הילדים אחר הצוהריים זה הדבר הכי חשוב, כדי שלא יגיעו לעולמות האלה

יוסף טייב: תודה רבה, סימון

יוסף טייב:  רק לסיכום

סימון דוידסון: רק נקודה אחרונה, כי אחמד טיבי נכנס

סימון דוידסון:  טיבי, אני רוצה להגיד לך משהו

יבגני סובה: הוא נכנס אחריי

סימון דוידסון: אמרתי את זה קודם ואני אומר את זה עכשיו עוד פעם, כי זה דבר מאוד-מאוד חשוב: בחברה הערבית רוב הילדים לא יודעים לדבר עברית

סימון דוידסון:  אמרתי לך את זה כמה פעמים, ואני אגיד את זה עוד עשר פעמים

סימון דוידסון:  עד שלא יתחילו - - -     

אחמד טיבי: וכל היהודים לא יודעים לדבר ערבית

סימון דוידסון: יפה

סימון דוידסון:  למה אני אומר לך את זה?      

יבגני סובה: גם עברית חלק לא יודעים, תאמין לי

סימון דוידסון: עשיתי מספר תוכניות, ואפשר לבדוק אותן, בצפון המדינה

סימון דוידסון:  התוכנית הכי טובה שהייתה, הייתה בכאוכב

סימון דוידסון:  לקחתי את אתנה, פרויקט קידום לנשים בספורט, ועשינו שם פרויקט אדיר בכדורסל, וחייבתי שהמאמנים יהיו דוברי עברית

סימון דוידסון:  אתה יודע מה קרה אחרי שנה? חוץ מזה שיש שם 300 בנות שמשחקות כדורסל, כל הבנות מדברות עברית – אתם לא תאמינו – כי כשמדברים איתן הן מחזירות את השפה

סימון דוידסון:  אז, אפשר לעשות את זה

סימון דוידסון:  יש הרבה דברים שאני יכול לשתף אתכם, אבל זה לא הזמן

סימון דוידסון:  בסוף, באמת, שיהיה בהצלחה לכולם, אבל תסתכלו כמה שנים קדימה

סימון דוידסון:  תודה

אחמד טיבי: אנחנו בעד ללמד שפה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:      רענן נוימרק, רכז היסטוריה

רענן נוימרק: בוקר טוב, כבוד השר, בוקר טוב למנכ"ל ובוקר טוב ליושב-ראש הוועדה

רענן נוימרק:  אני אחד מ-12,000 מורים במדינת ישראל שהתוכניות האלה נוגעות להם, מתוך כ-200,000 מורים במדינת ישראל

רענן נוימרק:  אני באתי לפה, קודם כול, כדי להודות לשר ולמנכ"ל על התוכנית, ואני אומר את זה פה בצורה הברורה ביותר: תודה

רענן נוימרק:      כשנפתחה שנת הלימודים הזאת, עמדנו לפני שוקת שבורה

רענן נוימרק:  אני 30 שנה מורה, רכז היסטוריה ואזרחות, ועשיתי הרבה מאוד דברים במערכת החינוך, כולל הדרכת מורים בתוכנית חותם ובהרבה מאוד מקומות

רענן נוימרק:  הסתבר לנו שהתוכנית לא ניתנת ליישום בשטח

רענן נוימרק:  אתן דוגמה אחת: אני מלמד בבית ספר חדש, חדיש, במרכז הארץ

רענן נוימרק:  לומדים בו 1,600 תלמידים, ול-1,600 התלמידים האלה יש 45 עמדות מחשב שמחולקות לשלוש מעבדות מחשבים

רענן נוימרק:  אני יכול לקבל מעבדה כזאת אולי, במקרה הטוב, פעם בשבוע, ולהושיב שם 15 תלמידים מול המחשבים

רענן נוימרק:  לעוד 22 תלמידים, מתוך 37 תלמידים בכיתה, אין מה לעשות באותו הזמן

רענן נוימרק:       אני מלמד השנה שבע כיתות, סדר גודל של 260 תלמידים

רענן נוימרק:  נוהגים להשוות אותנו כל הזמן ל-OECD ואומרים לנו שאנחנו צריכים שיטות הוראה מתקדמות כמו במדינות המתקדמות בעולם

רענן נוימרק:  הנקודה היא שבמדינות המתקדמות בעולם לא מצטופפים בכיתה 37–38 תלמידים, ולהנחות 260 תלמידים בכתיבת עבודות זאת משימה מאוד מאוד מאוד קשה

רענן נוימרק:      כשנפתחה השנה הזאת, אחת המורות שהייתה צריכה ללמד את התוכנית פתחה קבוצה ברשת חברתית, ותוך זמן קצר הצטרפו מאות מורים לתנ"ך, ספרות, היסטוריה ואזרחות

רענן נוימרק:  אני יושב פה ומייצג כמה אלפי מורים שהיו צריכים ללמד בכיתה את התוכנית הזאת וגילו שהם פשוט לא יכולים לעשות את זה

רענן נוימרק:       ההחלטה של השר ושל המנכ"ל, קודם כול לעצור ולייצב את המערכת, ההחלטה לשתף אותנו, המורים, בתהליך, ואני זכיתי לשבת מספר פעמים בשולחנות העגולים שהמנכ"ל ניהל, להקשיב למורים בשטח ולהבין שבסופו של דבר אנחנו המורים צריכים להיכנס לכיתות וללמד את התוכניות האלה,  ההחלטה לעצור, לאפשר לבית הספר – מי שרוצה יכול כרגע ללמד את ה-30%-70% כמו שאנחנו מכירים, וחלק מבתי הספר שרוצים יכולים להיכנס לתוכנית שמכילה כבר דרכי הערכה מתקדמות יותר

יוסף טייב: רענן, רק אם - - -     

רענן נוימרק: אני מסיים

רענן נוימרק:  ביום שני הייתי בכיתה

רענן נוימרק:  שאלתי את התלמידים בכיתה: מה אתם מעדיפים כתלמידים – להיבחן בבחינות או לעשות עבודות? הרוב המכריע אמרו: אנחנו מעדיפים בחינות

רענן נוימרק:  אז שאלתי את אחד התלמידים המקסימים: למה? ואני אומר לכם מה הוא ענה לי

רענן נוימרק:  הוא, אורי, אמר לי: תראה, אתה מדבר איתנו עכשיו במגמת היסטוריה

רענן נוימרק:  במגמת היסטוריה אנחנו 8–10 תלמידים פה במגמה

רענן נוימרק:  במקביל, אני עושה תוכנית של הערכה חלופית שנקראת תוכנית תמ"ר, שזו תוכנית ממירת בגרות, אבל בתוכנית תמ"ר שהיא ממירת בגרות יושבים 37 תלמידים

רענן נוימרק:  המורה מתרוצצת להנחות תשע קבוצות והיא פשוט לא מסוגלת לעשות את זה כמו שצריך

רענן נוימרק:  אתה פה, בקבוצה של 10-8 תלמידים במגמת היסטוריה, מנחה אותנו step by step, little by little, לוקח אותנו יד ביד ומאפשר לנו לעשות את העבודה

רענן נוימרק:  בכיתה גדולה מאוד אנחנו פשוט מתפרקים ומתרסקים ולא מצליחים לעשות את זה

רענן נוימרק:       ההחלטה לעשות את זה מדורג ולהתאים את זה לשטח, ואני מקווה להוסיף אמצעי קצה – חבר'ה, אני נכנס ללמד בכיתה עם לפטופ שאני קונה מכספי כל מספר שנים

יפעת שאשא ביטון: בתוכנית שלנו היית אמור לקבל

קטי קטרין שטרית: אבל למה את לא נותנת לו לדבר? את לא מקשיבה, למה? זה לא יאומן

יוסף טייב: אבל, קטי, גם את מתפרצת

יפעת שאשא ביטון: את לא נורמלית

קטי קטרין שטרית: אבל זה לא יאומן

יוסף טייב: אבל, קטי, גם את מתפרצת

קטי קטרין שטרית: אני נורמלית בהחלט

יפעת שאשא ביטון: לא נורמלית

החינוך יואב קיש: אני מתנצל שאני צריך ללכת

קטי קטרין שטרית: עשית קריירה שלמה על מה שאמר לך יואב קיש, קריירה שלמה

החינוך יואב קיש: אני מתנצל, אני צריך ללכת

החינוך יואב קיש:  תודה

יוסף טייב: יפעת, יפעת, יפעת

יוסף טייב:  קטי

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא יאומן

יוסף טייב: אבל גם את מתפרצת אליה, ואנחנו לחוצים בזמן

קטי קטרין שטרית: הוא בעל העניין, הוא וההורים

קטי קטרין שטרית:  זה הכי חשוב

יוסף טייב: אני רוצה לתת גם להם

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא חשובים

יוסף טייב: קטי, אני רוצה לתת גם להורים לדבר

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא חשובים – אתם והוא

יפעת שאשא ביטון: קטי, מה שאמרתי – קטי יקרה, קטי יקרה - -     

יוסף טייב: יפעת

יפעת שאשא ביטון: - - מה שאמרתי זה שהם היו צריכים לקבל מחשבים

קטי קטרין שטרית: לא, קראת לי: לא נורמלית, זה בסדר

יפעת שאשא ביטון: ברור, אם את מתפרצת בלי להקשיב בכלל מה אומרים, אז את בבעיה

יוסף טייב: יפעת

קטי קטרין שטרית: תודה רבה לך, תודה רבה לך, תודה

יוסף טייב: קטי, מספיק

קטי קטרין שטרית: זה ילך לוועדת האתיקה

רענן נוימרק: אני מסיים, אני מסיים חברים

יוסף טייב: תודה

רענן נוימרק: דרך אגב, אצלי בכיתה זה הרבה יותר רגוע, אבל צריך לדעת לנהל כיתה

רענן נוימרק:  זה חלק מהעניין של להיות מורה מוכשר

יוסף טייב: נו, אתה רואה, זה חלק מהעניין

רענן נוימרק: אגיד מילה אחת אחרונה

רענן נוימרק:  בהשקפה שלי כמורה במערכת החינוך, אנחנו עושים רק טוב בזה שהחזרנו את בחינות הבגרות בספרות, בתנ"ך, בהיסטוריה ובאזרחות

רענן נוימרק:  תקשיבו טוב למה שאני אומר: אם מישהו חושב שצריך לבטל את בחינות הבגרות במדינת ישראל, תבטלו את כל בחינות הבגרות

רענן נוימרק:  אין בנים חורגים לאלוהים

רענן נוימרק:  אתם רוצים לבטל את בחינות הבגרות? – תבטלו אותן במתמטיקה, תבטלו אותן במדעי המחשב, תבטלו אותן בהנדסת תוכנה, ואז גם אני, מורה להיסטוריה ואזרחות, אצטרף לביטול הזה

רענן נוימרק:      משפט אחרון: אתם רוצים לבטל בחינות בגרות? תלמיד בחר להרחיב חמש יחידות פיזיקה, חמש יחידות כימיה, חמש יחידות מדעי המחשב, זה החלום שלו? אז שיעשה שם עבודה, ויעשה בחינה במקצועות החובה, כי זה יוצר סטנדרטיזציה

רענן נוימרק:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:      ברשותך, קטי, לפני כן חשוב לי, כי הנהגת ההורים – גם הבאנו להם קצת 'שטיפה' בהתחלה

יוסף טייב:  אני רוצה שיהיה לכם מקום מכובד

אודליה שינדורף: תודה

אודליה שינדורף:  קודם כול, תודה על ההזמנה

אודליה שינדורף:  בפתח הדברים, אני רק רוצה להגיד שאני מבינה שיש כאן הרבה הרבה הרבה אנשים שכועסים עלינו

אודליה שינדורף:  אני רגילה שכועסים עלי, אבל אנחנו יודעים שבחיים – יש כאן אנשים ששנים עובדים איתנו ביחד ויודעים שיש חילוקי דעות, ותמיד המשכנו לעבוד ביחד

אודליה שינדורף:  אני אומרת לך, אסף: אין לנו שום כוונה לא להיות שותפים שלך

אודליה שינדורף:  אנחנו לא מסכימים על הרבה דברים, אבל אין לנו שום כוונה לשבור את הכלים ולא להמשיך לעבוד

אודליה שינדורף:  מערכת החינוך יקרה לנו ויושבת כאן השרה – היא חטפה מאיתנו לא מעט – והיא יודעת את זה שבסוף אנחנו ענייניים

אודליה שינדורף:  אין כאן שום דבר אישי כלפי אף אחד

אודליה שינדורף:  אז, אני מבקשת שתפסיקו קצת עם: הנהגת ההורים, הנהגת ההורים

אודליה שינדורף:  אף אחד לא בא לקרב, להתגוששות, אתכם

אודליה שינדורף:  דווקא כתבו לי תוך כדי הישיבה יו"רים של הפריפריה: תגידי להם שאנחנו מרגישים שהמתווה הזה לא נותן לנו סיכוי שווה בין שווים

אודליה שינדורף:  רק תיקחו לכם, תוך כדי, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים

יוסף טייב: את יכולה לפרט על זה? כי זה נושא חשוב

אודליה שינדורף: תכף, תוך כדי

אודליה שינדורף:       קודם כול, למי שהבין על מה ההשבתה שלנו הבוקר, היא על הפיל שבחדר שאף אחד מכם לא דיבר עליו וחבל מאוד

אודליה שינדורף:  תלמידי התיכונים לא מקבלים ציוני מגן, אתם יודעים את זה? העיצומים של המורים, שהם מוצדקים אף אחד לא אומר שלא מגיע, חס וחלילה, שכר הוגן למורים

אודליה שינדורף:  מגיע להם שכר הוגן, הינה הורה אומר את זה, ואולי כפול ממה שהם מבקשים

רענן נוימרק: אז מה המורים אמורים לעשות? להשבית את נתב"ג? להוריד את השלטר בחברת החשמל?     

יוסף טייב: רענן, דיברת מספיק

יוסף טייב:  בבקשה, תמשיכי

אודליה שינדורף: אם מישהו יושב מהצד ולא מוציא מילה כבר שלושה שבועות, כשאין ציוני מגן, כשאין ציוני עבודות, כשהילדים לא יודעים במה הם צריכים להשתפר, במה הם צריכים לרכז מאמץ, כשאין אספות הורים – את זה אתם יודעים או שנוח לכם להיות בשקט ושאף אחד לא ידבר על זה? יו"ר הוועדה, בבקשה, אולי תהיה אתה המתווך

אודליה שינדורף:  אולי אתה תשים סוף לעיצומים האלה

אודליה שינדורף:  אולי תבואו קצת לקראת הילדים? תמשיכו להשבית את המערכת מכאן ועד להודעה חדשה, אבל לפחות תיתנו להם ציונים, ציוני בגרות

אודליה שינדורף:  הם מתחילים בשבוע הבא

אודליה שינדורף:  לא מגיעים להם מגנים? אל תענו לי, בבקשה, כל המורים

נילי ציוני: בית הדין לעבודה אישר

יוסף טייב: די

אודליה שינדורף: אני מעלה בפניכם את המצוקה של הילדים

רענן נוימרק: המצוקה של המורים שלא קיבלו - - - חודש?     

רענן נוימרק: נהדר

רענן נוימרק:  אני אמרתי שלא מגיע לכם שכר?!     

נילי ציוני: אז איך את רוצה? מה את רוצה?     

נילי ציוני: אני ביקשת מיו"ר הוועדה ומכבוד המנכ"ל להתערב בכל כובד משקלם, כדי שתלמידי ישראל יקבלו ציונים ושהמורים יקבלו שכר הוגן

יוסף טייב: אבל, אודליה, איך זה קשור לרפורמת הבגרויות?     

אודליה שינדורף: אנחנו הודענו שהתיכונים שובתים על רקע זה שהם לא מקבלים ציונים

קטי קטרין שטרית: לקרוא לי לא נורמלית? את תחזרי בך, אני אלך עם זה לוועדת האתיקה

יוסף טייב: חברים, חברים, תפסיקו

יוסף טייב:      קטי, יפעת, תפסיקו

אודליה שינדורף: בבקשה, שלוש דקות

יפעת שאשא ביטון: אכתוב לך את זה

קטי קטרין שטרית: עבדנו הרבה ביחד, בכנסות, עם תשלומי ההורים, ודווקא היינו בצד שלכם ועזרנו לכם, עם כל - - -     

יוסף טייב: קטי

אודליה שינדורף: כולכם בצד שלנו

אודליה שינדורף:  אין לי ספק שאין כאן אף אחד שהוא נגד ההורים בסוף

אודליה שינדורף:      ההשבתה של התיכונים היא על הרקע הזה

אודליה שינדורף:  זו קריאת עזרה, זו זעקה

אודליה שינדורף:  הגענו השבוע לנקודת קצה, ואנחנו מבקשים מכל מי שקשור לזה: תתחילו לעשות בשביל ההורים ובשביל הילדים, שימו סוף לסאגה הבלתי נסבלת הזאת

אודליה שינדורף:  ההורים והילדים, מגיע להם, ובטח למורים –  הסכם שכר

אודליה שינדורף:  תסיימו עם זה

אודליה שינדורף:      ההשבתה השנייה הייתה בגלל המתווה

אודליה שינדורף:  נכון, היינו שותפים, נכחנו בכל הדיונים

אודליה שינדורף:  יושבים כאן אנשים שיודעים שאני עליתי מקצה העולם לישיבה איתם, כי זה היה חשוב

אודליה שינדורף:  אנחנו לא כועסים כי לא הסכימו עם כל מה שאמרנו

אודליה שינדורף:  אנחנו חשבנו שאמרנו מספיק דברים חשובים כדי שבאמת ייקחו אותם בחשבון

אודליה שינדורף:  הנהגת ההורים עשתה מרתון שלם עם הרקטורים של האוניברסיטאות, עם צה"ל, עם מנהלים, עם אגפי החינוך, וכולם חשבו שלא צריך לחזור מהמתווה שהוצג

נילי ציוני: זה לא נכון

אודליה שינדורף: אני שמחה שאת חושבת שזה לא נכון, ותגידי בזמנך מה לא נכון

יוסף טייב: בבקשה, תמשיכי

קריאה: חבר'ה, אל תעירו

קריאה:  אנחנו חייבים לסיים

אודליה שינדורף: אנחנו התנגדנו כי אנחנו חושבים – אל תהפכו אותנו לבכיינים, ילדים מפונקים

אודליה שינדורף:  נוצר כאן מצב שלמעשה כל בחינה מחולקת לארבעה חלקים, ויש יותר עומס

אודליה שינדורף:  כבוד המנכ"ל, אם אתה זוכר, כשעושים תיק התאמות לילד, הבחינות בכיתה י"א, אז עכשיו צריך לרדת למטה ולעשות תיק התאמות לילד בכיתה ב'

אודליה שינדורף:  נראה איך נייצר את זה

אודליה שינדורף:  זו נקודה שאתם צריכים לקחת בחשבון, מי מייצר למי תיק התאמות אם נבחנים ב-י'

אודליה שינדורף:  אנחנו חושבים שיש כאן עומס

אודליה שינדורף:  אנחנו חושבים, כמו שאמר המורה, שהיה צריך לצאת מתווה הרבה יותר שלם, יותר גדול, יותר מעמיק ברפורמה

אודליה שינדורף:  חשבנו שלא נכון לצאת עכשיו עם המתווה, חשבנו שצריך לקחת את הזמן, לתת שקט למערכת

אודליה שינדורף:  יש כאן שלושה שרים שהתחלפו שנה אחרי שנה, טלטלו את המערכת, כולם כאן במצוקה

אודליה שינדורף:  חשבנו שזה לא נכון

אודליה שינדורף:  אנחנו חושבים שהעומס הזה לא נכון

אודליה שינדורף:       כשאין ציון מגן ל-35%, יש ילדים שלא יעברו את מבחן הבגרות בלי ציון מגן, וקחו את זה בחשבון

אודליה שינדורף:  יש בתי ספר שכבר הודיעו לנו מראש: אנחנו נלך ל-70%, כי ככה אנחנו יודעים שהילדים יעמדו במתווה, ויותר קל לנו

אודליה שינדורף:  ברוב בתי הספר, ואתם יודעים את הנתון הזה, 30% של ההערכה החלופית – אני לא רוצה להגיד במספרים כך שאחרי זה תגידו לי "את לא מדייקת" – הרבה מאוד בתי ספר משתמשים ב-30% כמבחן

אודליה שינדורף:  למעשה, יש 30% מבחן פנימי, יש 35% בחינה חיצונית ויהיו שתי עבודות, מי יעשה יותר טוב מי פחות טוב, ואז ייצא מצב שזה לא 35%

רוני קמאי: אני ממש אשמח להתייחס

רענן נוימרק: אני מצטער, את לא צודקת מבחינה פדגוגית

רענן נוימרק:  את פשוט לא צודקת מבחינה פדגוגית

אודליה שינדורף: צר לי להגיד לך שאני כן צודקת

יוסף טייב: חברים

רוני קמאי: עוד לא שמעו את התלמידים בדיון

אודליה שינדורף: כבוד המורה, לא אספו אותי מהרחוב – בסדר?     

יוסף טייב: אודליה, רק להתכנס כי יש עוד מספר ח"כים שרוצים לדבר

אודליה שינדורף: בשמחה

אודליה שינדורף:      כבוד המנכ"ל, שני דברים אחרונים, בבקשה

יוסף טייב: אל תדאג

יוסף טייב:  יש לי עוד שלוש דקות, ואסיים את זה בדיוק ב-11:00

רוני קמאי: עוד לא שמעו תלמידים בדיון

יוסף טייב: חברים, אני יודע

אודליה שינדורף: אנחנו מבקשים שיוקם צוות אחד שמורכב ממשרד החינוך כמובן, ארגון מנהיגים, נציג התלמידים, נציג ההורים ונציג האקדמיה אם צריך, ומשם תשפרו, תדייקו ותביאו בשורה אמיתית

אודליה שינדורף:  וכן, תודיעו שהמתווה הזה יהיה יותר מרוכך, יותר נכון, יותר מדויק, וגם ימשיך לכל שאר המקצועות

אודליה שינדורף:  המתווה כמו שהוא הוא חצי דרך

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:      חברת הכנסת קטי שטרית

יוסף טייב:  רק, קטי, אם אפשר – אני יודע, אבל יש לי גם את יוסף עטאונה כאן שרוצה לדבר והוא חבר ועדה

קטי קטרין שטרית: פשוט לא יאומן, כל האופוזיציה דיברה חוץ מהקואליציה

קטי קטרין שטרית:      אני רוצה פשוט לברך על הרפורמה הזו

קטי קטרין שטרית:  לא הייתי קוראת לה רפורמה – הייתי קוראת לה תיקון

קטי קטרין שטרית:  זה בפירוש תיקון של עוול שנגרם לפני מספר חודשים עם סוג של רפורמה הזויה שחס וחלילה הייתה מביאה את הילדים שלנו להפוך להיות רובוטים ללא תרבות

קטי קטרין שטרית:  רצו להוריד את מקצועות השירה, ספרות, היסטוריה ואזרחות

קטי קטרין שטרית:  מאוד מאוד שמחתי לשמוע אותך, רענן, כי שמעתי הרבה מאוד מורים; קבוצה גדולה מאוד של מורים הרגישה שהיא כבר לא שייכת למערכת החינוך כתוצאה מזה ששמו את המקצועות שהם מלמדים בצד

קטי קטרין שטרית:      אני באמת רוצה להגיד תודה שהחשיבה היא להרחיב את האופקים של הילדים שלנו, את הידע וכו'

קטי קטרין שטרית:  אני מאוד מאוד שמחה שהרפורמה הזו נותנת כוח למנהלים

קטי קטרין שטרית:  יש לי אחות מנהלת, והטענה שלה ששמים תמיד את המנהלים בצד ומחליטים עבורם

קטי קטרין שטרית:  זה שהרפורמה הזו כל כך גמישה עבור המנהלים – המנהלים הם אלה שיתוו בעצם את תוכנית הלימודים

קריאה: אולי היה כדאי להתייעץ איתם וגם לשתף אותם, וזה כמעט לא קרה

רוני קמאי: עוד לא שמעו את התלמידים

רוני קמאי:  עוד לא שמעו את התלמידים בדיון

קטי קטרין שטרית: שמענו את המנהלת

קריאה: עכשיו, לאחר מעשה

רוני קמאי: אבל עוד לא שמעו את התלמידים

יוסף טייב: סליחה, סליחה

קטי קטרין שטרית: את לא יכולה להפריע לי, אנחנו מנסים לסיים

יוסף טייב: קטי, קדימה

רוני קמאי: אבל לא שמעו את התלמידים בדיון

רוני קמאי:  זה הדיון - - -     

יוסף טייב: אני שומע, אני שומע

קטי קטרין שטרית: משתמשים במילה "שינון" כאילו שהיא מילה גסה

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שהיא לא מילה גסה

קטי קטרין שטרית:  כן צריך לשנן

קטי קטרין שטרית:  זה לא דבר שהוא פסול בעיניי

קטי קטרין שטרית:  גם את לוח הכפל אנחנו משננים ולא קורה שום דבר - -      

יוסף טייב: תודה רבה

קטי קטרין שטרית: - - להפך, אם לא יודעים אז לא

קטי קטרין שטרית:  אמרתי: שיתוף - - -     

יוסף טייב: קטי, חשוב לי לשמוע את התלמידים

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא נורמלי

יוסף טייב: יש לי פחות מדקה

יוסף טייב:  מה אני אעשה? את רואה שזה דיון

יוסף טייב:      בבקשה, התלמידים

נילי ציוני: ואת ארגון המורים?     

יוסף טייב: רגע

יוסף טייב:  התלמידים

יוסף טייב:  בבקשה

קטי קטרין שטרית: ויתרתי

רוני קמאי: שלום

רוני קמאי:  שמי רוני, ואני תלמידה בכיתה י', ואני ממועצת התלמידים והנוער הארצית

רוני קמאי:  אני חושבת שקודם כול צריך לשים על השולחן הזה את מי שחי את המערכת

רוני קמאי:  כל הדיון הזה מתרכז בנו, התלמידים

רוני קמאי:  אנחנו אלה שהולכים לבית הספר כל יום, ואנחנו אלה שצריכים להתמודד עם ההשלכות והיתרונות של כל הנושא פה

רוני קמאי:       כמה דברים: אנחנו מאמינים מאוד בהדרגתיות של הרפורמה

רוני קמאי:  זה באמת נותן לנו מקום

רוני קמאי:  דיברו פה קודם על תלמידי כיתה י' שהשנה: רפורמה, לא רפורמה, בגרות, לא בגרות

רוני קמאי:  ההדרגתיות הזאת נותנת את היציבות שאנחנו באמת צריכים, אבל העובדה היא שהרפורמה הזאת מתרכזת במיומנויות

רוני קמאי:  היה פה ממש הסבר על הסיורים

רוני קמאי:  כרגע אנחנו לא יוצאים לסיורים

רוני קמאי:  כרגע כל המיומנויות שהתייחסנו אליהן לא נמצאות

רוני קמאי:       אנחנו מודים מאוד על השותפות

רוני קמאי:  אנחנו נפגשים עם מנכ"ל משרד החינוך, אנחנו נפגשים עם שר החינוך ואנחנו נפגשים עם המזכירות הפדגוגית

יוסף טייב: תודה רבה

רוני קמאי: אשמח לסיים לדבר

יוסף טייב: לא

יוסף טייב:  אני חייב לסיים את הדיון

יוסף טייב:  אני ממש מצטער

יוסף טייב:  אם היה לי אישור, תאמינו לי שגם עוד שעתיים הייתי נותן לכם

רוני קמאי: אני רק אסיים בזה שאנחנו נשמח להמשיך להיות חלק מהשולחנות האלה, להמשיך להשמיע את הקול של הנוער, כי, בסופו של דבר, אנחנו אלה שלומדים ברפורמה הזאת

רוני קמאי:  אנחנו כן נמצאים בשיחות האלה, ונשמח להמשיך את השותפות הזאת כי פשוט אנחנו השטח

יוסף טייב: תודה רבה

נילי ציוני: אנחנו רוצים לטובת הפרוטוקול

יוסף טייב: חברים, חברים, חברים

נילי ציוני: אני חברה בהנהלת ארגון המורים ובאתי לכאן – אנחנו רוצים לברך את השר יואב קיש ואת אסף צלאל - -     

יוסף טייב: תודה

נילי ציוני: - - ולהביע את תמיכת ארגון המורים בכל המתווה - -     

יוסף טייב: אנחנו סיימנו, זה לא ייכנס לפרוטוקול

נילי ציוני: - - ברפורמה

יוסף טייב: אני מעריך את זה מאוד

יוסף טייב:      אני רוצה לומר שהוועדה מודה לשר קיש, למנכ"ל המשרד אסף צלאל ולכל המשתתפים בדיון

יוסף טייב:       הוועדה חושבת, שראוי היה לחכות ולבדוק את תוכנית הרפורמה בטרם יוחלט, כפי שנעשה, על השבתת הלימודים

יוסף טייב:      הוועדה מברכת את המשרד על רפורמת הבגרויות

יוסף טייב:  הוועדה מבקשת מהמשרד ליישם את הרפורמה בקצב שהמערכת תוכל ליישם אותה

יוסף טייב:      הוועדה מבקשת לשים לב לבתי הספר שהחלו ליישם את הרפורמה הקודמת, כדי שלא ייווצר מצב שבו תלמידים ייפלו בין הכיסאות, בין הרפורמה הקודמת לרפורמה החדשה

יוסף טייב:      אני רוצה להתנצל בפני חבר הכנסת יוסף עטאונה ולברך אותך ברמדאן כרים אינשאללה

יוסף טייב:       אני נועל את הוועדה