הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 21, 2023-03-01 00:00

מיקי לוי: תודה רבה שבאתם למרות הקשיים של התנועה בדרך

מיקי לוי:  לפנינו מונח דו"ח מבקר המדינה, מבחינתי הוא דו"ח מאוד חשוב, שמדבר על הדיור הציבורי

מיקי לוי:  חלק מהחומרים אני מכיר, חלק לא

מיקי לוי:  חלק מהחומרים היה בתחום עיסוקי כסגן שר האוצר – כל נושא הדיור הציבורי, מכירת דירות, העברת החוק של רן כהן בקדנציה שלפני

מיקי לוי:  אני כבר לא זוכר באיזו כנסת זה היה, אבל זה היה לפני 2013

מיקי לוי:  תכף נשמע גם מה זה עשה לדיור הציבורי בכלל, אבל נשמע בעיקר על חברת עמידר, החברה הגדולה ביותר לשיכון בדיור הציבורי

מיקי לוי:  בוקר טוב ותודה רבה

מיקי לוי:  בבקשה, נציגי מבקר המדינה

צחי בובליל: בוקר טוב

צחי בובליל:  אני אציג את עיקרי הדו"ח שלנו

צחי בובליל:  הדו"ח עסק בתחזוקת דירות עמידר, הנושאים שנבדקו בדו"ח הזה היו: ניהול תהליכי תחזוקה של דיור, הסכם הניהול בין עמידר למשרד הבינוי והשיכון, והבקרות שנעשו על התחזוקה

צחי בובליל:  יש מספר נתוני מפתח, אני אציג את העיקריים שבהם

צחי בובליל:  עמלת הניהול שעמידר מקבלת היא כ-197 מיליון

צחי בובליל:  יש בערך 50 אלף דירות בדיור הציבורי, שמרביתן, 38 אלף, הן דירות שמנוהלות על ידי עמידר

מיקי לוי: כמה אמרת שנשארו? כמה דירות?     

צחי בובליל: 38 בעמידר

מיקי לוי: זה עוד הרבה פחות ממה שאני זוכר

צחי בובליל: חשוב לציין שמרבית הדירות - - -     

אלי בן מאיר: סליחה שאני מתערב, יש 36 אלף אחרי מסת הרכש שהייתה השנה, ויש עוד אלפי דירות שהן בתהליכים

אלי בן מאיר:  יש ירידה - - -     

צחי בובליל: עוד פעם: הנתונים שלנו הם נכונים לדו"ח

צחי בובליל:  המספר הוא כמובן דינמי – יש רכישות, מצד שני יש גם דירות שנמכרות, דירות שנקנות

צחי בובליל:  המספר הוא דינמי

צחי בובליל:  חשוב לציין גם שכ-75 אחוז מהדירות הן דירות ישנות, דירות שהוקמו לפני למעלה מ-40 שנה

צחי בובליל:  זו נקודה חשובה מבחינת מצבן של הדירות

צחי בובליל:      ליקויים מרכזיים שמצאנו: לגבי התקצוב של תחזוקת הדיור הציבורי, עמידר העריכה את הצורך בכ-400 מיליון שקל בשנה

צחי בובליל:  בפועל, נתוני ביצוע המזומן שאנחנו בדקנו, בשנים שבדקנו, 2018-2019, עמדו על כ-125 מיליון ו-156 מיליון, שזה כ-30 או 40 אחוז מהצורך

צחי בובליל:  צריך גם לציין שמבחינת התקצוב, בסיס התקציב הוא יחסית נמוך, וחלק מהתקצוב מגיע רק בשלב מאוחר יותר, וזה, מן הסתם, מקשה על עמידר להיערך לצורך שיפוצים ותחזוקה

צחי בובליל:  הסכומים שהיא מקבלת בתחילת השנה הם יחסית נמוכים, ורק בהמשך יש תקצוב נוסף

צחי בובליל:  בדקנו את נושא תחזוקת השבר, ומצאנו - - -     

מיקי לוי: יש לי שאלה בעניין הזה

מיקי לוי:  הרי לא מתחילים לשפץ את הכל בתחילת השנה, יש איזושהי תוכנית סדורה, והתשלומים הם גם לאורך כל השנה

מיקי לוי:  לא משלמים לאותם קבלנים 190 מיליון שקל בתחילת השנה, אלא עם התקדמות העבודה או התקדמות החודשים

מיקי לוי:  זה לא איזה גוש אחד

מיקי לוי:  אז אני רוצה שתסביר לי בבקשה למה זה תקציב חסר

דן נאומנקו: דן נאומנקו, סגן מנהל אגף

דן נאומנקו:  התקציב הוא נמוך יחסית, ואז הביצוע הוא בשלבים, זה לא בבת אחת

דן נאומנקו:  עם זאת, גם זה לא מספיק

דן נאומנקו:  כדי להיערך לזה ולדעת, למשל, שדירה אחת מחולקת לשלושה שלבים – שלב התחלתי, אמצע, ואז בסוף משלמים את כל הסכום – צריך לקבל את הסכומים האלה יחסית בזמן, וזה לא מגיע

דן נאומנקו:  זה מגיע מתי שזה מגיע - תלוי במשרד האוצר, תלוי במשרד הבינוי והשיכון, אבל זה לא תואם את שלבי הביצוע

מיקי לוי: הבנתי

מיקי לוי:  תודה

צחי בובליל: הנושא של תחזוקת שבר

צחי בובליל:  מצאנו שיש יחסית מעט דירות שיוצרות הרבה קריאות, וזה משהו שצריך לבדוק

צחי בובליל:  כלומר, הרבה פעמים מעט דירות דורשות הרבה מאוד תחזוקה שוטפת

צחי בובליל:  זה מעלה את הצורך לבחון את אותן דירות, ויכול להיות שכדאי להחליף את הדירות המסוימות האלה, או פשוט לעשות בהן שיפוץ הרבה יותר משמעותי, כדי שהדירה הזאת לא "תטריד" את המערכת כל הזמן בגלל שלא מתבצעים בה תיקונים משמעותיים, ואז הליקויים כל הזמן חוזרים על עצמם באותה דירה

צחי בובליל:      לגבי שיפוצים עמוקים, שזה בנפרד מתחזוקת שבר

צחי בובליל:  הצורך שעמידר מעריכה הוא בערך 2000 דירות שצריך לבצע את זה בהן במהלך שנתיים

צחי בובליל:  בפועל, זה היה 970 דירות

צחי בובליל:  זאת אומרת, לפי הצרכים שלה, עמידר הייתה צריכה לשפץ 2000, ובפועל שופצו בערך 50 אחוז מזה

מיקי לוי: ולמה זה? עוד פעם תקציב?     

צחי בובליל: זה עניין של תקציב, כן

צחי בובליל:  הנושא של מבנים מסוכנים הוא גם נושא שנמצא על הפרק

צחי בובליל:  יש דירות עמידר שנמצאות במבנים מסוכנים – לא בהכרח מבנה שדורש פינוי, אבל כאלה שבוודאי דורשים תיקון או בדיקה

צחי בובליל:  הרשויות המקומיות כבר הוציאו צו מבנה מסוכן ל-23 מבנים שיש בהם דירות עמידר, אבל יש המתנה

צחי בובליל:  שבעה ממתינים כבר שנה, שישה ממתינים בין שנה לשנתיים, עוד שישה בניינים בין שנתיים לחמש שנים, וארבעה נוספים ממתינים כבר מעל לשש שנים

צחי בובליל:      נוסף על דירות בבניינים מסוכנים, יש גם דירות שעמידר עצמה סיווגה כלא ראויות למגורים

צחי בובליל:  מהבדיקה שעשינו, נכון לנובמבר 2021, היו 44 דירות שעמידר עצמה הגדירה כלא ראויות למגורים, והן דירות שמיועדות לשיפוץ – לטענת עמידר, בהעדר תקציב

צחי בובליל:  אלה דירות במצב קשה מאוד

צחי בובליל:  היו 44 דירות כאלה נכון לנובמבר 2021, עדיין יש יותר מ-1000 דירות שהן במצב לא טוב - - -     

מיקי לוי: כמה בניינים בסכנת התמוטטות?     

צחי בובליל: עוד פעם, אלה מבנים מסוכנים - - -     

מיקי לוי: אני בכוונה אומר את זה ככה, כי אני אחרי דיון בנושא רעידות אדמה

מיקי לוי:  אם יש לך את הנתון – בהמשך זה בסדר

צחי בובליל: התייחסנו לדירות לא ראויות למגורים, התייחסנו גם לפיקוח ובקרה – לא מצאנו שמשרד הבינוי והשיכון עצמו בחן את ממצאי הבקרה, היו מעט בקרות של משרד הבינוי והשיכון, וגם כשנעשו בקרות כאלה, הוא לא בחן את ממצאי הבקרה כדי לבדוק את הסיבות לליקויים, וגם אין מטעמו מפקחים שבודקים את הנכסים ורמת התחזוקה שלהם

צחי בובליל:      מבחינה יותר פרטנית, שבדקנו למשל על תיקון ליקויים: יש ליקויים בטיחותיים, לפי הסכם הניהול יש לתקן אותם תוך 48 שעות

צחי בובליל:  מצאנו שבכ-20 אחוז מהמקרים משך הטיפול חרג מ-48 שעות

מיכאל ביטון: אחרי 48 שנים

מיכאל ביטון:  אל תגיד לנו "בוא", היינו בעמידר לפניך

מיכאל ביטון:  אנחנו עם עמידר 30 שנה, 50 שנה בבתים של עמידר

מיכאל ביטון:  אתם דירקטוריון ומנכ"לים שבאים והולכים, אל תסבירו לנו מה שאנחנו יודעים

צחי בובליל: עוד ממצא: בדקנו בנושא של שיפוצים עמוקים – מצאנו שבכ-60 אחוז מהדירות שעברו שיפוץ עמוק עדיין היו פניות לא מעטות תוך שנה או שנתיים מתום השיפוץ

צחי בובליל:  גם זה נתון שעמידר צריכה להידרש אליו, כדי לבדוק אם השיפוצים האלה באמת עשו את העבודה או שאלה היו שיפוצים קטנים שלמעשה לא פתרו את הבעיות שהיו קודם

צחי בובליל:      התייחסתי קודם לדירות במצב קשה, נכון לבדיקה שלנו היו כ-1200 דירות במצב קשה, מתוכן כ-44 שממש הוגדרו כלא ראויות למגורים

צחי בובליל:      בקרה על עבודות תחזוקה ושיפוצים – שיעור הבקרות שביצעו מפקחי ההנדסה בעמידר היה נמוך ממה שהיה בנוהל

צחי בובליל:  היו אמורים לבצע בקרות על חמישה אחוז, בפועל ביצעו על שני אחוז

צחי בובליל:      נקודות שמצאנו לשימור: עמידר קבעה לעצמה תקני זמן לביצוע התיקונים, תקן שהוא מחמיר יותר מהסכם הניהול

צחי בובליל:  אם כי עדיין, כמו שראינו, היו עניינים של בטיחות שבהם היא לא עמדה בתקן הזה, בלא מעט מקרים

צחי בובליל:      על פי הנתונים של עמידר, נכון למועד סיום הביקורת שלנו, ב-35 מבנים שעמידר סיווגה כמסוכנים היו 417 דירות, ש-138 מתוכן היו דירות דיור ציבורי, וזה מוסיף לפרט שהתייחסתי אליו קודם

צחי בובליל:      ההמלצות המרכזיות שלנו היו כדלהלן: למשרד הבינוי - לגבש מתווה מגובש בתקציב, לטיפול מיידי במבנים המסוכנים

צחי בובליל:  גם לגבש עם עמידר תוכנית לשיפוץ הדירות שאינן ראויות למגורים

צחי בובליל:  המלצנו שמשרד הבינוי ומשרד האוצר יבחנו יחד את הצרכים הנדרשים לתחזוקה ויתאימו להם את התקצוב הראוי לכך

צחי בובליל:  עוד המלצנו שעמידר תבחן באופן פרטני מקרים שבהם יש מספר קריאות רב למוקד השירות, ותבדוק אם נדרש מענה יסודי בעניינם, למשל ביצוע שיפוץ נרחב יותר

צחי בובליל:  מן הסתם, הקפדה על לוחות הזמנים שציינתי קודם

צחי בובליל:  וגם לבדוק את הבקרות - - - כפי שציינתי, משרד הבינוי לא בדקו את הבקרות שנעשו: קודם כל – לוודא את הביצוע של כל הבקרות שלו, וגם להשתמש בתוצרי הבקרות האלה לצורך שיפור העבודה של עמידר

צחי בובליל:  אלה עיקרי הדברים

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת ביטון, זמנך בידך, כי אולי נשמע את מנכ"ל עמידר, כי יש אחריו אוצר ושיכון

מיקי לוי:  אבל לשיטתך, מה שתרצה

מיכאל ביטון: נתחיל ונראה לאן נגיע

מיקי לוי: אוקיי

מיקי לוי:  אני מבקש ככה: מנכ"ל עמידר, נראה אחר כך אם חבר הכנסת ביטון יכול להישאר, משרד השיכון, משרד האוצר – אני מבקש התייחסות ספציפית לסעיפי הביקורת, אל תספרו לי כל מיני סיפורים

מיקי לוי:  התייחסות לסעיפי הביקורת

מיקי לוי:  מנכ"ל עמידר, בוקר טוב לך, בבקשה

דניאל פרידמן: כבודו, סליחה, אם יורשה לי

דניאל פרידמן:  קוראים לי חרמון דניאלה ואני פעילה בדיור הציבורי וב- - -     

מיקי לוי: אוקיי, אבל ללא הנתונים את לא יכולה אפילו לדבר

דניאל פרידמן: נשבעת לך שאנחנו שומעים את הנתונים האלה עשר שנים

מיקי לוי: אבל בואי נראה כמה אני יכול לפתור אותם

מיקי לוי:  לא בטוח

מיקי לוי:  אני בעניין הזה אחרי קריאת - - -     

דניאל פרידמן: לא מאמינה להם, אבל בסדר

דניאל פרידמן:  סליחה

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  מנכ"ל עמידר, בבקשה

אלי בן מאיר: קודם כל, שלום לכולם, שמי אלי

אלי בן מאיר:  אני מנכ"ל עמידר זה שלושה חודשים

אלי בן מאיר:  אשתדל להתייחס לדברים העקרוניים שעלו כרגע, ואחר כך, אם צריך הרחבות או פרטים נוספים, יש בוועדה עצמה גם את אחד הסמנכ"לים שלי

אלי בן מאיר:  קודם כל, הדו"ח שתואר מתאר מצב שלקחנו לתשומת לבנו

אלי בן מאיר:  יש דברים שכבר נמצאים בתהליך, יש דברים שעדיין דורשים טיפול שלנו, ויש דברים שאני חושב שאפשר להגיד שהמצב לגביהם שונה היום

אלי בן מאיר:  עמידר עברה בשנה וחצי-שנתיים האחרונות שינוי בהרכב כל הנהלת עמידר, סמנכ"לים, מנכ"ל ואחרים, ואני חושב שגם לזה יש קשר

אלי בן מאיר:  אבל אתייחס כרגע לנושאים שעלו

אלי בן מאיר:      אחד – תחזוקת הדירות

אלי בן מאיר:  דובר כאן גם על דירות שעוברות שיפוץ עמוק וגם על דירות במצב קשה, כל מיני הגדרות של דירות שאכן דורשות שיפוץ

אלי בן מאיר:  עשינו שינוי, גם בעקבות הדו"ח הזה, וכבר בנתוני שנה שעברה אפשר לראות ששיפצנו הרבה יותר - - - העלות של שיפוץ של דירות כאלה עלתה משמעותית, בעשרות אלפי שקלים לכל דירה, מתוך מגמה שלנו, שאנחנו משקיעים יותר בשיפוץ כדי שהרמה תהיה יותר גבוהה וכדי שיהיו פחות תקלות חוזרות

אלי בן מאיר:  אני צריך להגיד ביושר שאני עוד לא יודע להגיד אם זה מוכיח את עצמו או לא, כי הדו"ח הזה יצא במאי, אז אנחנו עובדים על זה חצי שנה-שנה

אלי בן מאיר:  אבל אפשר לראות בוודאות שעל כל דירה שאנחנו עושים לה שיפוץ – עלות השיפוץ שאנחנו משקיעים היא גבוהה משמעותית, בעשרות אחוזים, 50-60 אלף שקל לדירה

אלי בן מאיר:  בעבר זה היה 35-40

אלי בן מאיר:  אנחנו חושבים שגם איכות החומרים שאנחנו שמים וגם רמת השיפוץ שאנחנו עושים אמורות להשפיע, קודם כל על איכות ה- - - של הדיירים, אבל גם על כמות התקלות החוזרות

אלי בן מאיר:  אנחנו נמדוד את עצמנו בנושא הזה, ואני חושב שיש פה כיוון של פתרון

אלי בן מאיר:      הנושא של מבנים מסוכנים

אלי בן מאיר:  אדוני היו"ר, הערת על זה גם בהקשר של רעידות אדמה, ואני יודע - - - לא ראיתי מי בחדר, אבל אני יודע שגם חבר הכנסת ביטון היה בסיור שעכשיו בקריית שמונה

אלי בן מאיר:  יש פה כמה דברים: מבנים מסוכנים הם לא בהכרח רק בהקשרים של רעידות אדמה

אלי בן מאיר:  המבנים המסוכנים שאנחנו מקבלים זה לפי צווים של הרשויות המקומיות

אלי בן מאיר:  מהנדס העיר או מי מטעם הרשות נותן צו, אנחנו פועלים, וצריך להגיד שגם בזה יש רמות שונות של תיקון - לא כל צו של מהנדס מחייב פינוי

אלי בן מאיר:  אבל אנחנו מפנים את הדיירים מכל מבנה מסוכן שכן יש עליו צו פינוי, וכמובן דואגים להם למגורים חלופיים

אלי בן מאיר:      יש שלב נוסף: מה עושים עם המבנה

אלי בן מאיר:  אני מניח שזה גם עלה בוועדות שציינתם, חברי הכנסת

אלי בן מאיר:  איפה שאנחנו מקבלים תקציב אנחנו משפצים או מחזקים את המבנה

אלי בן מאיר:  ברגע זה יש מספר פרויקטים כאלה בצפת, קריית שמונה, חצור – כמובן שיישובי השבר הם בעדיפות

אלי בן מאיר:  צריך להגיד שכרגע אנחנו, במשרד, מתוקצבים לדברים שהם בעדיפות גבוהה בגלל מצב הסכנה

אלי בן מאיר:  יש מבנים שיש עליהם צווים שלא מחייבים פינוי, ואז התעדוף של הטיפול בהם הוא יותר נמוך

אלי בן מאיר:  אנחנו עובדים לפי תוכנית עבודה, ומשתדלים לטפל במבנים האלה לאט-לאט

אלי בן מאיר:  כאמור, יש מבנים שהם ללא צווים, וכמובן שגם הם צריכים תחזוקה

אלי בן מאיר:  אני שם את זה בצד

אלי בן מאיר:      הנקודה השלישית, עלתה גם על ידי נציג המבקר: רוב הדירות שלנו הן ישנות מאוד, מקום המדינה

אלי בן מאיר:  כשבנו אותן לא תכננו שהן יחזיקו כל כך הרבה זמן, וזה משפיע, כמובן, גם על רמת התחזוקה, גם על איכות התחזוקה, וגם יש דברים - - - להרוס ולבנות מחדש, לא משנה כמה נתקן – יש שם תקלות חוזרות ונשנות

אלי בן מאיר:  לכן אני חושב שהפעילות שאנחנו עושים של רכש דירות חדשות, והיא מתוקצבת, היא משמעותית

אלי בן מאיר:  ראשית, כי זה מגדיל את המלאי, שירד, כמו שציינת בהתחלה, אדוני היו"ר, ויש הרבה ממתינים

אלי בן מאיר:  שנית, כי זה נותן לנו דירות במצב יותר טוב

אלי בן מאיר:  שנה שעברה נרכשו מאות דירות כאלה, והשנה אנחנו במאמץ לרכוש מאות רבות של דירות נוספות

אלי בן מאיר:  גם זה כיוון של פתרון

אלי בן מאיר:      הנקודה הרביעית שעלתה, ואני לא אאריך, אלא אם תרצו שארחיב או אתייחס למשהו ספציפי, היא הנושא של רמת השירות, מה שאנחנו מכנים ה-SLA

אלי בן מאיר:  קודם כל, אנחנו עושים ככל יכולתנו כדי לטפל, יש עשרות אלפי תקלות ואנחנו ממכנים יותר ויותר תהליכים כדי שנוכל למדוד את עצמנו

אלי בן מאיר:  בשנה האחרונה, ובוודאי בכל החודשים שאני נמצא, המשרד הגביר מאוד את הפיקוח עלינו

אלי בן מאיר:  אנחנו מקבלים קנסות כשאנחנו לא עומדים בקריטריונים האלה

אלי בן מאיר:  סך הכל: יש שיפור משמעותי, אפשר לראות את המדדים האלה, מזה שכל שיחה שמישהו פותח תקלה - - -     

מיכאל ביטון: כמה קנסות קיבלתם השנה?     

אלי בן מאיר: בשנה החולפת הייתה לנו ירידה משמעותית משנת 2021

אלי בן מאיר:  עוד לא סיכמו הכל, אבל סביב ה-100 אלף שקל

מיכאל ביטון: 100 אלף שקל

מיכאל ביטון:  ומה רשמתם בדו"חות הכספיים שלכם כיתרות סוף השנה? כמה כסף?     

אלי בן מאיר: לא יודע, עוד לא סיימנו - - -     

מיכאל ביטון: של 2021

אלי בן מאיר: של 2021 אני לא זוכר, לא הייתי פה, אני לא יודע - - -     

מיכאל ביטון: מה "לא זוכר", אתה המנכ"ל

מיכאל ביטון:  אין לכם דו"חות כספיים?     

מיקי לוי: ביטון, נשאל את זה את אחד הסמנכ"לים שלו, כי הוא נכנס - - -     

מיכאל ביטון: 100 אלף שקל קנס כשהם שמים מיליונים ביתרות במקום להשקיע את זה בתחזוקה

מיכאל ביטון:  הם מדווחים שהם חברה פיננסית יציבה

מיכל צדוק שטרנברג: על פי הוראות הממשלה, חצי מהיתרות של עמידר מושקעות כולן בתחזוקה, והחצי השני הולך חזרה לממשלה

מיכל צדוק שטרנברג:  אין לזה שום - - -     

מיכאל ביטון: זו חוצפה

מיכאל ביטון:  זה פשע חברתי

מיכאל ביטון:  זה שאתם מחזיקים יתרות זה פשע, אז אל תביאו יתרות בכלל

מיכל צדוק שטרנברג: הם לא מחזיקים יתרות במובן הזה, זה חוזר לממשלה - - -     

מיקי לוי: הם לא מחזיקים, היא אומרת שזה - - -     

מיכאל ביטון: אבל שלא יהיו יתרות

מיכאל ביטון:  אם הייתם עובדים לא היו יתרות

מיכאל ביטון:  אין יתרות

מיכל צדוק שטרנברג: זו חברה - - - אם זה היה משרד ממשלתי - - - אז הייתם שואלים למה זאת לא חברה ממשלתית

מיכאל ביטון: יש לך כסף – תבצעי אותו

מיכאל ביטון:  אתם לתועלת הציבור, אתם לא חברה פיננסית

מיקי לוי: מה שאומר חבר הכנסת ביטון זה שבמקום להחזיר חזרה למשרדי האוצר – תשקיעו בשיפוצים, כדי להעלות את רמת הדירות

מיכל צדוק שטרנברג: כך עושים

מיכל צדוק שטרנברג:  זה בדיוק מה שעושים

אלי בן מאיר: אדוני, סליחה, אני לא - - - אנחנו לא - - -     

מיכאל ביטון: התעצבנתי שאתה מספר לנו על קנס של 100 אלף שקל כשאתם מחזיקים מיליונים ביתרות – זה מה שידגדג לכם לתפקד? אתה מספר את זה כאילו זה מזיז אתכם

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  חבר הכנסת ביטון מדבר מדם לבו, הוא גם היה ראש עיר עם דירות מן הסוג הזה, וגם משפחתו כנראה - - -     

מיכאל ביטון: זה גם הנושא שלי פה, כבר כמה שנים

מיקי לוי: אדוני המנכ"ל, בבקשה

מיכאל ביטון: אגב, עובדי עמידר הזוטרים עושים את העבודה

מיכאל ביטון:  הכשל והרקבון בעמידר זה הניהול וההנהלה

מיכאל ביטון:  עכשיו יש הנהלה חדשה ומנכ"ל חדש, שלושה חודשים, הלוואי והמשיח יגיע

מיכאל ביטון:  אבל מה שאתם סופגים זה לא על שלושת החודשים שאתה בתפקיד, זה על 70 שנה של מוניטין

מיכאל ביטון:  כבר נוצר מושג במדינה, המילה "עמידר"

מיכאל ביטון:  זה כשבן אדם מפר כל אמון, זו המילה "עמידר"

מיכאל ביטון:  ומה הבושה? שיש לידם עמיגור, ואין את כל התלונות האלה

מיכאל ביטון:  כשמנכ"ל עמיגור נפטר העריצו אותו, כי הוא עבד בזה 20 שנה ונתן את הלב והנשמה

מיכאל ביטון:  אפשר היה לעשות את זה אחרת

מיכאל ביטון:  אני מקדים את הדברים שלי, אבל אם אתה לא רוצה שנתעצבן, אל תספר על קנס של 100 אלף שקל כשאתה מחזיק יתרות של עשרות מיליונים

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  בבקשה, להמשיך

אלי בן מאיר: טוב, כמובן שאין לי שום עניין להתפלמס עם אף אחד מחברי הכנסת המכובדים

אלי בן מאיר:  אני גם לא מדבר על 70 שנה – אני בעמידר שלושה חודשים, באתי מאותן מוטיבציות שיש לחבר הכנסת ביטון

אלי בן מאיר:  במקום עבודתי הקודם הרווחתי הרבה יותר כסף, ולמרות זאת אני בעמידר

אלי בן מאיר:  אני, כמובן, לא מקבל את האמירות על ההנהלה הנוכחית של עמידר, אני חושב שהן לא במקום

מיכאל ביטון: דיברתי על ההנהלות הקודמות, אתה בתפקיד שלושה חודשים

מיכאל ביטון:  אפילו לא טירונות

מיכאל ביטון:  אתה סוחב על גבך את פשעי העבר

מיכאל ביטון:  האם אתם תהיו המהפכה? הלוואי שעוד שבעה חודשים-שנה ניפגש פה ונשמע שעמידר חברה מופתית, מצוינת

מיכאל ביטון:  אבל ליוויתי שבעה מנכ"לים שהתחלפו, לא אחד, כל ההנהלות התחלפו

מיכאל ביטון:  כמעט שנה השארתם חברה בלי מנכ"ל, ניהלתם אותה עם ממלא מקום

מיכאל ביטון:  דירקטוריונים שממונים פוליטית ולא מקצועית

מיכאל ביטון:  אז עכשיו אתה סוחב את כל פשעי העבר, זה המצב

מיקי לוי: טוב, הדברים כנראה לא מכוונים למנכ"ל הנוכחי, והלוואי שכל ההנהלה הנוכחית תביא לנו בשורה אחרת

מיקי לוי:  בבקשה, אדוני

אלי בן מאיר: אני רק אגיב: לגבי טירונות – עשיתי טירונות של 30 שנה, היא הייתה ארוכה ואני חושב שעשיתי אותה בסדר

אלי בן מאיר:  לגבי הנקודות הנוספות שעלו בדו"ח: רמת השירות – כפי שאמרתי, תמיד יש מקום לשיפור, ואנחנו משתדלים

אלי בן מאיר:  אנחנו גם מודעים לזה שאנחנו לא מושלמים

אלי בן מאיר:  הגברנו מאוד את מנגנוני הבקרה, דיגיטליים ונוספים

אלי בן מאיר:  אפשר לראות שיש שיפור, יש ירידה בכמות החריגות שלנו, גם במדידות שאנחנו עושים לעצמנו וגם במדידות שמשרד הבינוי והשיכון עושה לנו

אלי בן מאיר:      הנקודה האחרונה שעלתה – ואני לא רוצה לקחת את כל הזמן, אבל אשמח להרחיב על כל דבר שתרצו – היא, ואני חושב שהמבקר ציין את זה, דיירים שעושים 10-15 קריאות חוזרות, והאם יש פה משהו שהוא מעבר, אני יכול לדבר על רמת השיפוץ, או - - - אנחנו מכניסים עכשיו כל מיני מנגנונים טכנולוגיים שיאפשרו לנו לייצר אנומליות, קרי: תקלה שחוזרת על עצמה יותר מדי פעמים, או אפילו דירה שיש בה כמות הולכת וחוזרת של תקלות – שנדע לקבל על זה התראות ולתת על זה את אותו מיקוד שגם המבקר ציין

אלי בן מאיר:  אני מקווה שהדברים האלה כבר מורגשים, לדעתי חלקם כבר מורגשים

אלי בן מאיר:  ומה שלא – יורגש בתקופה הקרובה, גם באופן שבו אנחנו מקבלים את ההתראות האלה ובאים לייצר עליהן פעילות ממוקדת

אלי בן מאיר:      אלה ההתייחסויות הכלליות

אלי בן מאיר:  כאמור, אני פה לכל הרחבה שתידרש

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אדוני, אנחנו מכירים את עברך, והלוואי ותביא לעמידר את תרבות הניהול והביצוע מהעבר שלך

מיקי לוי:  חבר הכנסת ביטון היה ראש עיר, אני בבית הזה כבר עשר שנים, ואנחנו שומעים את אותם דברים בכל שנה, בכל שנתיים, כאשר - מה לעשות - עמידר מובילה בתלונות הציבור אצל מבקר המדינה

מיקי לוי:  עמידר במקום הראשון

מיקי לוי:  יש מה לשפר

מיקי לוי:  הלוואי שתביא לעמידר את תרבות הניהול שעליה התחנכת ואפילו חינכת דורות אחריך

מיקי לוי:  מדובר באוכלוסיה מוחלשת, קשת יום, שמדינת ישראל מתעמרת בה לא אחת

מיקי לוי:  רק ראה את מספר הדירות שנמכרו ולא נרכשו תמורתן

מיקי לוי:  אנחנו מכירים את מה שהמשפחות האלה עוברות

מיקי לוי:  בשיא היו 158 אלף - - -     

מיכאל ביטון: 200 אלף בתים

מיקי לוי: אני זוכר קצת פחות, אבל בטח יותר

מיקי לוי:  היה את החוק של רן כהן, שבעיקרו היה חוק חברתי, נכון

מיקי לוי:  אבל המדינה פספסה את החוק, היה לה עניין לחסל את הדיור הציבורי

מיקי לוי:  כשנכנסתי לאוצר והיה - - - מכירת הדירות, לא הבנתי את העניין הזה, מכירת הדירות – מכל שלוש דירות בקושי אפשר למכור אחת

מיקי לוי:  ניחא

מיקי לוי:  המדינה הייתה צריכה להוסיף כסף

מיקי לוי:  לא רק שהמדינה לא הוסיפה כסף, אלא שכשנכנסתי לתפקידי כסגן שר האוצר, 2

מיקי לוי: 3 מיליארד שקל לרכישות נעלמו כלא היו

מיקי לוי:  כלום

מיקי לוי:  מדינת ישראל לא רכשה

מיקי לוי:  תכף נשמע: המציאו איזה פטנט שבהתחלה חשבתי שיעבוד והוא לא עבד, כל הנושא של מתן סיוע בשכר דירה

מיקי לוי:  מכיוון שאנחנו מנסים לעשות איזה תכלול, אני ארצה לשמוע על זה בהמשך

מיקי לוי:  אתה רוצה את זכות הדיבור עכשיו? בבקשה

מיכאל ביטון: קודם כל, למנכ"ל הנוכחי: אתה איש צבא ואתה חדור מוטיבציה, אבל תדע שלקחת על עצמך משימה קשה

מיכאל ביטון:  אם תתקן אנחנו נוריד בפניך את הכובע, אבל מה שיש לך לתקן זה ערימה רצינית של עוולות, הזנחות, פגיעה ומניפולציות

מיכאל ביטון:      אני אתחיל מההתחלה

מיכאל ביטון:  אני גדלתי בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  מסעודה ביטון, אמא שלי, גרה 15 שנה בדירת עמידר של 50 מטר רבוע, עם תשעה ילדים וסבא

מיכאל ביטון:  רצתה להגדיל את זה – לא נתנו לה

מיכאל ביטון:  ב-1963 הייתה במעברה, ב-1965 בדירת עמידר, ורק ב-1980 נתנו לה בית של עמידר בגודל 70 מטר

מיכאל ביטון:  היא חיכתה 20 שנה, עם תשעה ילדים, וקיבלה 20 מטר

מיכאל ביטון:  עמידר לקחו אותה לבית המשפט, את האישה הטובה הזאת, פועלת ניקיון

מיכאל ביטון:  היא עומדת מול שופט, בלי עורך דין, אין סניגוריה ציבורית, והוא אומר לה: "גברת, למה את רבה עם עמידר?"

מיכאל ביטון:  בתמימות של אמא מרוקאית טובה היא ענתה לו: "בוא אליי הביתה

מיכאל ביטון:  בוא, תיכנס לבית, תראה מה המצב"

מיכאל ביטון:  השופט קיבל את עמדתה, היא ניצחה את עמידר, פסקו שהם צריכים לבנות לה עוד שני חדרים

מיכאל ביטון:  אבל זאת מסעודה ביטון, מה עם כל אלה שאין להם פה ולשון? שלא הצליחו לנצח את עמידר?     אז אני, כראש עיר, טיפלתי באלפי מקרים, וכשבאתי לכאן גם ליוויתי דיירים

מיכאל ביטון:  אחד הפשעים הכי גדולים שהמשיכו לעשות בעמידר זה לבטל את חוק בן ממשיך, ואז לפנות את אלה שנשארו עם ההורים וסעדו אותם עד יום מותם

מיכאל ביטון:  חלקם ברווחה, חלקם במצב נפשי, אמרו "ההורים מתו? תצאו מהבית"

מיכאל ביטון:  אנשים שעשו חסד עם ההורים, שנמנעו מלהשאיר את ההורה הזה ערירי וסיעודי

מיכאל ביטון:  אתה יודע, היו"ר, שבליל התקציב עמדתי להפיל את תקציב המדינה על פינוי של משפחה אחת

מיכאל ביטון:  הדבר הזה עד כדי כך בנפשנו

מיכאל ביטון:  כואב לי שאני לא רואה פה 30 חברי כנסת

מיכאל ביטון:  כואב לי שבדיור הציבורי גרים כמה מאות אלפי אנשים, ואף אחד לא חושב שזה הציבור שלו

מיכאל ביטון:  כואב לי שהם ילכו ויתמכו במפלגות והן לא יבואו וילחמו את המלחמה שלהם

מיכאל ביטון:      הקמתי בכנסת שדולה למען הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  אני אגיש הצעת חוק לסגור את עמידר

מיכאל ביטון:  לא בגלל העובדים הזוטרים, בגלל שמשהו לא עובד שם כבר 70 שנה

מיכאל ביטון:  רשות השידור לא עבדה – סגרנו אותה, הקמנו את ערוץ "כאן", וזה עובד טוב

מיכאל ביטון:  אי אפשר לחכות כל הזמן שמישהו ישנה את עמידר מבלי שזה יקרה

מיכאל ביטון:  והם לא החוטאים היחידים, יש פשעים של ממשלה בדבר הזה

מיכאל ביטון:  אבל הקצת שהיה להם לא בוצע כראוי, המעט שהיה להם לא נוהל

מיכאל ביטון:  עכשיו העמידו לרשותם תקציב לרכישת 2000 דירות בשנתיים – נקנו רק 200 דירות

מיכאל ביטון:  הם קיבלו מתחם מבוקש להתחדשות עירונית, בגילה, שיש בו 200 יחידות דיור ציבורי, ושהעתיד שלו הוא מעל ל-1000 יחידות – הם הודיעו שבעתיד יישארו שם רק 200 יחידות דיור ציבורי

מיכאל ביטון:  למה? כי נרוויח מ-800 היחידות ונקנה את זה במקום אחר, זול יותר

מיכאל ביטון:  במקום להפוך את זה ל-600 יחידות דיור ציבורי

מיכאל ביטון:  בירושלים, עיר ענייה, עם ביקושים אדירים לדיור ציבורי

מיכאל ביטון:  גם בהחלטות של עמידר, ללא תלות בממשלה, אתה רואה שאיבדו את הדרך

מיכאל ביטון:      שלושה אבות לפשע החברתי הזה שנקרא "הרג הדיור הציבורי": משרד האוצר – שאיבד את הערכים ורוצה להרוג את הדיור הציבורי, והביא עלינו את המחדל של יוקר הדיור, שאין דיור בר השגה, ושמסבסד בפרויקט מחיר למשתכן ומחיר מטרה 300 ו-400 ו-500 אלף שקל לרוכש את הקרקע, כשההכנסה הממוצעת של הרוכשים האלה היא 20 ו-30 אלף שקל, ולא מוכן ללכת לאלה שאין להם בית, ולסבסד אותם ב-200 או 300 אלף שקל, לאפשר להם את הרכש

מיכאל ביטון:  חוק המכר

מיכאל ביטון:  האוצר רוצה להרוג את הדיור הציבורי – זה פושע אחד

מיכאל ביטון:      משרד השיכון חטא בכך שלא הפך את זה לספינת הדגל שלו

מיכאל ביטון:  "שיכון" – זו המילה, לשכן, לייצר תהליכים ממשלתיים של דיור בר השגה

מיכאל ביטון:  אמרו שהשוק יעשה את שלו, שוק פרטי, שוק חופשי

מיכאל ביטון:  ראינו לאן הגיע השוק החופשי

מיכאל ביטון:  שיאים בעולם, שאי אפשר לקנות בית, זוג צעיר לעולם לא יקנה בית

מיכאל ביטון:  איך זוג עני, שמרוויח 5000 שקל לכל אחד, יקבל משכנתא? ממי? הוא הלך לעבודה, הוא פועל פשוט

מיכאל ביטון:  מאות אלפי אנשים מרוויחים שכר מינימום

מיכאל ביטון:  הוא חרוץ, הוא פה בכנסת – עובדי הכנסת, הפשוטים

מיכאל ביטון:  הם מרוויחים אלפי שקלים בודדים

מיכאל ביטון:  הם לא יכולים לקנות בית

מיכאל ביטון:      והאחרון: עמידר

מיכאל ביטון:  יש לה אחריות

מיכאל ביטון:  כי ראינו חברה אחרת, עמיגור, שיצרה סטנדרט אחר

מיכאל ביטון:  אז בדק הבית צריך להיות גם אצלכם

מיכאל ביטון:      יש לי 150 מקרים מתועדים של הזנחת הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  עם סיפורים, ממש

מיכאל ביטון:  ומסייעים למשפחות האלה לתבוע את עמידר – סטודנטים בקליניקה המשפטית של המכללה למנהל, של עורך הדין אסף דרעי, ובהובלת דני גיגי, והפורום הציבורי, והמתנדבים

מיכאל ביטון:  ואני עוד קורא לעורכי דין בכל הארץ לבוא ולקחת מקרה, לייצג

מיכאל ביטון:  אבל מה, עמותות יטפלו בזה? אזרחים מתנדבים יצילו את האזרחים? איפה הממשלה באירוע הזה?     תראה, היו"ר, מה הם כותבים: "חדר שירותים הרוס, מהשברים בבלטות יוצאים עכברים" – דירת עמידר בבאר שבע; "מרוב רטיבות התקרה במקלחת התמוטטה, בכל הבית הקירות שחורים מרטיבות, ושתי הבנות שלי עם אסתמה קשה" – דירת עמידר בבאר שבע; "ריקבון, ארונות מטבח, דלתות חורקות, תריסים תקועים, ריצוף שקוע" – דירת עמידר בפתח תקווה; "עובש בדירה כולה ובקירות המקלחת והמטבח

מיכאל ביטון:  האסלה, הצנרת והביוב הרוסים, הצנרת של הכביסה מקולקלת והמים נשטפים לתוך הבית" – נכס של מדינת ישראל

מיכאל ביטון:  משרד ממשלתי נראה ככה? בית ספר בישראל נראה ככה? נכס של המדינה, בבעלות המדינה, בתנאים מחפירים של בתי כלא

מיכאל ביטון:  זה הכבוד שלנו? מדינה ענייה עשתה 200 אלף בתים, אתה צודק, היו לנו ערכים

מיכאל ביטון:  מדינה עשירה עושה 50 אלף וזה יורד, והבתים ייעלמו

מיכאל ביטון:  ואין תוכנית עתידית, לא ברור לאן זה הולך

מיכאל ביטון:  יהיה פה מוות קליני של הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  עוד עשר שנים ניפגש פה ויהיו 30 אלף בתים

מיכאל ביטון:      וסיוע בשכר דירה זה הבלוף הכי גדול, והבזבוז הכי גדול

מיכאל ביטון:  שני מיליארד שקל בשנה – כסף שהולך לפח

מיכאל ביטון:  אתה נותן לבן אדם 1000-2000 שקל על דירה, לשכירות שעולה 5000 שקל

מיכאל ביטון:  המשכיר יודע שהוא רווחתי ושלא הרבה יסכימו להשכיר לו, אז הוא מוסיף לו עוד 700 שקל בשכירות

מיכאל ביטון:  זה בכלל לא מקטין את עלות שכר הדירה

מיכאל ביטון:  אם המדינה אומרת "שכירות" – קחו את השני מיליארד ותשכרו 50 אלף בתים ישירות מהמדינה

מיכאל ביטון:  30 שנה חוזה עם קבלן

מיכאל ביטון:  למה אתם שמים את האדם הערירי, החלש, לנהל משא ומתן כשהוא במצב קשה? הרי נתתם את הדבר הזה רק לרווחתיים

מיכאל ביטון:      אני מדבר מדם לבי

מיכאל ביטון:  אני לא מתכוון להרפות מהנושא הזה

מיכאל ביטון:  הפשע הזה הוא של כל ממשלות ישראל – ימין ושמאל

מיכאל ביטון:  זה עשרות שנים של הזנחה, אנחנו לא מדביקים את זה פה לאיזו מפלגה

מיכאל ביטון:  קודם כל, אני רוצה להודות לך, היו"ר, שנתת במה לדיון הזה

מיכאל ביטון:  ואני מתכוון לראות מה יהיה עם עמידר

מיכאל ביטון:  אני אוהב את המנכ"ל החדש ואת הרוח, אבל הדבר ייבחן במעשים

מיכאל ביטון:  ואני גם צריך תשובות – למה קיבלתם תקציב ל-2000 בתים בשנתיים וקניתם רק 200 בתים? ואל תגידו לי שקשה לקנות בתים – כשאתם רוצים לקנות באוצר נכסים לעניינים - - - תאמין לי, האוצר קונה נכסים תוך חודש

מיכאל ביטון:  אז אתם צריכים להטיל את כובד משקלכם

מיכאל ביטון:       אני מחכה למנכ"ל שיגיד "האוצר לא רוצה דיור ציבורי, אני מתפטר"

מיכאל ביטון:  אני רוצה התפטרות המונית של כל הדירקטוריון, שיגיד שהאוצר החליט להפקיר את האזרחים

מיכאל ביטון:  אבל אל תישארו בתפקיד ותהנו מלהיות דירקטורים ומנכ"לים, וכשתיגמר התקופה יבואו אחרים ותעבירו את ההזנחה הזאת למישהו אחר

מיכאל ביטון:  אתם רוצים שנת הכרעה בעמידר – אז עד הסוף

מיכאל ביטון:  תגיד שאם לא תביא תוצאות השנה אז לא תהיה פה

מיכאל ביטון:      שנה שעברה קניתם רק 200, ותוקצבת ב-1000 בתים לשנה, לשנתיים תקציב

מיכאל ביטון:  מה "לא", מה את אומרת לו לעצור?     

מיכל צדוק שטרנברג: קודם כל, אני ממשרד השיכון, זו אחריות שלי

מיכל צדוק שטרנברג:  הם זרוע הביצוע שלי, ולכן אני אומרת לו לא

מיכל צדוק שטרנברג:  שנה שעברה - - -     

מיקי לוי: אז תכף נשמע אותך

מיכאל ביטון: אני אעצור פה בינתיים

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ביטון

מיקי לוי:  אין ספק שדיברת מדם ליבך ומידיעה אישית – אני חושב שליווית את הנושא הזה מרגע היותך ילד, וגם כשחזרת הביתה מקורס קצינים לאותו בית

מיקי לוי:  מ"מ בגולני

מיקי לוי:  מישהי שם הצביעה – אני אתן לכם, אבל אני חייב לשמוע קודם כל את משרדי הממשלה

מיקי לוי:  אתם תדברו על אירועים פרטיים כואבים, אנחנו ננסה לשמוע אתכם

מיקי לוי:  אני מנסה לשמוע מה המדינה עשתה, שזה טיפונת יותר חשוב, אני בטוח - - -     

מדלן מזל מיארה: סליחה, מחילה, זה לא יותר חשוב

מדלן מזל מיארה:  אני אגיד לך למה: אנחנו שומעים אותם כל שנה - - -     

מיקי לוי: רגע, גבירתי

מיקי לוי:  אבל בלי שאני אדע את הרקע, את הנתונים, ולאן אנחנו הולכים, אני אשמע את האירוע שלך ואת האירוע שלה, ושמענו את הנושא הפרטי של חבר הכנסת ביטון – אני מודע לדברים האלה

מיקי לוי:  בואו ננסה לתכלל את הבעיה

מיקי לוי:  מישהו מהסמנכ"לים מעמידר רוצה להוסיף כדי להעשיר אותנו?     

אלירם שמואל: המנכ"ל נתן את התשובות הרלוונטיות של עמידר

אלירם שמואל:  אנחנו עושים מאמץ גדול, ההנהלה החדשה, לשפר תהליכים ולעשות את הדברים בצורה מיטבית למען הדיור הציבורי - - -     

מיקי לוי: אני חוזר על מה שאמרתי ועל מה שאמר חבר הכנסת ביטון: יש לכם מאיתנו צ'ק פתוח להצליח

מיקי לוי:  אנחנו ניפגש פה בעוד שנה לאיזה דיון, כדי לבחון את המספרים: כמה שיפצו, כמה קנו, איזה שירות נתתם

מיקי לוי:  חבר הכנסת ביטון ואני, שזה קרוב ללבנו

מיקי לוי:  אולי לא באתי מדירת עמידר, אבל באתי מדירת חדר עם חמישה ילדים, פה בשכונת הפחים, שכונת עוני

מיכאל ביטון: היו"ר, אני ממליץ על חצי שנה ועוד חצי שנה, שתהיה לנו תחנת התקדמות, שנראה מה - - -     

מיקי לוי: בואו נראה בהמשך, אולי בעוד חצי שנה נקבל נתונים

מיקי לוי:  אתם רוצים להוסיף משהו? לא

מיקי לוי:  אז אני מבקש את משרד השיכון – בבקשה להתרכז בעניין של רכישה, של מכירה, איפה הכסף, תקציבים, כל מה שאת יכולה לתת לנו

מיקי לוי:  בבקשה

מיכל צדוק שטרנברג: אין שום בעיה

מיכל צדוק שטרנברג:  שמי מיכל צדוק, אני סגנית ראש אגף בכיר נכסים וחברות, שאמון על ניהול המלאי והניהול הישיר של כל חברות הדיור הציבורי, לא רק עמידר

מיכל צדוק שטרנברג:  קודם כל, אנחנו מאוד מברכים על הדו"ח הזה, שנכתב כבר לפני שלוש שנים, ובכלל מברכים על כל ביקורת וכל זרקור שניתן על הדיור הציבורי

מיכל צדוק שטרנברג:  אנחנו לא פה כדי לסגור את הדיור הציבורי, חבר הכנסת, לא בשביל זה עזבתי תפקיד נוח וטוב

מיכל צדוק שטרנברג:  אנחנו פה כדי לעשות את הכי טוב שאנחנו - - -     

מיכאל ביטון: זה האוצר, זה לא את

מיכאל ביטון:  אמרנו שהאוצר – לסגור, אתם – לא נלחמתם מספיק, זו חלוקת העבודה

מיכל צדוק שטרנברג: אז הנה מאמצי המלחמה שלנו ממש עכשיו

מיקי לוי: מיכאל, זה דו"ח מלפני שלוש שנים

מיכאל ביטון: נכון, אבל אם היא מתקנת אותי אני רוצה להבהיר

מיכאל ביטון:  המוטיבציה של האוצר זה לסגור את הדיור הציבורי

מיקי לוי: תקשיב, לא ניתן להם - - - אם זה לא היה קרוב לליבי לא הייתי מביא את זה, זה מלפני שנתיים

מיכאל ביטון: ואני מעריך אותך על זה

מיכל צדוק שטרנברג: לגבי הביקורת עצמה - כתוב בדו"ח, וגם היום אני ממשיכה לומר זאת: אנחנו מאמינים שתקציב השיפוצים צריך להיות בבסיס תקציב המדינה, ומרביתו אכן לא מגיע משם, אלא מתוספות

מיכל צדוק שטרנברג:  גם בדיוני התקציב הנוכחיים, שעוד מתקיימים, יש כוונה כנה של האוצר ושלנו להביא סכומים טובים ומלכתחילה, וכמה שיותר מוקדם, ב-2023 ובתחילת 2024

מיקי לוי: את כבר יודעת כמה בבסיס התקציב? כי עוד לא הוציאו את התקציב החוצה, שנוכל להתחיל לנבור בו

מיקי לוי:  כמה המדינה תקצבה בבסיס התקציב רכישת דירות לדיור הציבורי? מישהו יכול להגיד?     

מיכאל ביטון: רגע, אבל לא כולל יתרות שלא ביצעתם מ-2021-2022, אלא כמה אתם מוסיפים ב-2023

מיקי לוי: - - - איפה הכסף

מיקי לוי:  הוא בטח לא עבר משנה לשנה

מיכל צדוק שטרנברג: הדו"ח עוסק בתקציבי תחזוקה, ועליו דיברתי, על כך שהוא צריך להיות בבסיס

מיכל צדוק שטרנברג:  אתם מדברים על תקציבי רכש על פי הסכם

מיקי לוי: גם וגם

מיכל צדוק שטרנברג: אוקיי

מיכל צדוק שטרנברג:  בבסיס התקציב לתחזוקה יש באופן קבוע 20 מיליון ש"ח, זה לא משהו שמתוקצב מכל שנה, אלא משהו קבוע

מיכל צדוק שטרנברג:  לכן זה נקרא הבסיס

מיכל צדוק שטרנברג:  לצערי, גם מושתים עליו כל מיני קיצוצים, כמו כל בסיס תקציב מדינת ישראל

מיכל צדוק שטרנברג:  לגבי הרכש ב-2021: עברה החלטה לרכוש 1700 יחידות דיור לאורך שלוש שנים, האוצר עומד מאחורי ההבטחה הזאת ואנחנו עושים כל מאמץ שניתן לעשות

מיכל צדוק שטרנברג:  אני מצטערת, חבר הכנסת

מיקי לוי: 1700 דירות מתקציב 2021

מיכל צדוק שטרנברג: והלאה

מיקי לוי: כן, ברור

מיקי לוי:  את יודעת כמה ב-2022-2023? זה תקציב דו שנתי, זאת אומרת, זה לא לשנה אחת אלא לשנתיים

מיקי לוי:  האם ממשלת ישראל הכניסה בבסיס התקציב כסף לרכישת דירות? אם את לא יודעת - - -     

מיכל צדוק שטרנברג: אני אגיד רגע משהו: רכש, באופן אינהרנטי, איננו נמצא בבסיס, מאחר ורכש הוא מבצע מסוים

מיכל צדוק שטרנברג:  בסיס זה משהו שקורה כל שנה מלכתחילה, אז רכש לא רלוונטי לסיפור הזה

מיקי לוי: הוא כסף צבוע בתקציב משרד השיכון

מיכל צדוק שטרנברג: יש הסכם מסודר עם האוצר, כמו שאמרת, צ'ק פתוח ללכת לקנות – יש לנו את ההסכמה הזאת שאנחנו הולכים לקנות

מיקי לוי: רגע

מיקי לוי:  מכיוון שחיסלו את הדיור הציבורי, ואנחנו יודעים איך, אני בדילמה אישית: מצד אחד, החוק היה חוק חברתי ששיפה את אותן משפחות ונתן תקווה שיצאו מהמעגל שהן נתונות בו

מיקי לוי:  חלק מהדירות באמת הלכו למי שהן היו צריכות ללכת, ובחלק מהדירות נעשו דברים לא ראויים

מיקי לוי:  אני לא רוצה לדון בזה עכשיו ולפתוח ועדת חקירה על הנושא הזה

מיקי לוי:  אני מנסה לראות אם את יודעת: עזבי כמה התווספו, כי זה גלגל אחר כך, ברגע שנדביק את הפער של ה-1700, ואף פעם לא נדביק את הפער – האם כל שנה יש בבסיס עוד 1700 ועוד 1700 ועוד 1700 - - -     

עשהאל צור: אני אשמח להגיב, אדוני היו"ר

עשהאל צור:  עשהאל צור, אגף תקציבים, משרד האוצר

מיכאל ביטון: רגע, לפני שאתה מגיב, אני מוסיף שאלה: היו בתקציב 2021 כ-2000 דירות לרכישה - -     

מיקי לוי: 1700

מיכל צדוק שטרנברג: 1700

מיכאל ביטון: - - והן לא נרכשו

מיכאל ביטון:  כמה רכשתם עד עכשיו? נגמרו השנתיים האלה – כמה רכשתם עד עכשיו? ומה שלא רכשתם עובר לתקציב 2023 כתקציב ייעודי – האם על זה יתווסף תקציב ב-2023 או שאתם מעבירים הלאה רק את מה שלא ביצעתם? ולמה לא ביצעתם?     

עשהאל צור: אני אסביר את נושא הרכש

עשהאל צור:  מיכל תדייק אחר כך את נושא הרכש, אני אסביר את העקרון

עשהאל צור:  כמו שאמרה מיכל, והיא צודקת: בבסיס התקציב אין כסף לרכישת דיור, מהסיבה הפשוטה שאין תוכנית רכש ארוכת טווח

עשהאל צור:  יש הסכמות על רכישה נקודתית, על מבצעי רכש, והם צריכים להיות מתוקצבים

דניאל פרידמן:  כי פורום קהלת רוצה לחסל את הדיור הציבורי, ואתם נשענים עליו

דניאל פרידמן:  תגידו את זה בעברית פשוטה

מיקי לוי: גבירתי, אנחנו משתדלים – לא פוליטיקה, יש לנו כאן מצב חברתי

מיקי לוי:  תאמיני לי, יש לי פוליטיקה מעל הראש עשר שנים, עזבי אותי

מיקי לוי:  אני בתוך הדיור הציבורי

עשהאל צור: יש פה שני אפיקים נפרדים: יש את אפיק הרכש וקצב הרכישה, ויש את אפיק המימון

עשהאל צור:  ואני אסביר למה אני מתכוון: כיום, המקור המרכזי לרכש דירות דיור ציבורי הוא קרן הדיור הציבורית

עשהאל צור:  למרות הטענות שנשמעו פה – ואדוני היו"ר מכיר דברים מלפני תקופתי, אבל אני יכול להגיד מה אני מכיר – קרן הדיור הציבורי לא משמשת לשום דבר מלבד רכש דירות דיור ציבורי, על פי חוק

עשהאל צור:  כבר אמרתי את זה בכמה ועדות ואני אגיד את זה שוב: הקרן אפילו לא נמצאת במשרד האוצר

עשהאל צור:  אנשי משרד השיכון יעידו על כך

עשהאל צור:  משרד האוצר לא מתערב בכספי הקרן, ישנן טענות בנוגע לזה - - -     

מיקי לוי: אני לא מסכים שאצלי בוועדה יהיה בלאגן

מיקי לוי:  כאן מדברים בלהצביע

מיקי לוי:  אתם תתנו לו לדבר, תרשמו לעצמכם, ננסה לתת לכם את הזמן אחר כך

מיכאל ביטון: העדות שלך זה על התקופה שלך, אבל הידע שלך הוא רב שנתי

מיכאל ביטון:  כמה כסף הוכנס ממכירת דיור ציבורי ולא הגיע לייעודו בשנים שלפני 2013?     

עשהאל צור: אני לא יודע את התשובה, אני יודע להגיד - - -     

מיקי לוי: הוא לא יודע, גם אני אומר לך

מיקי לוי:  כלום, הקופה הייתה ריקה

מיקי לוי:  הייתי סגן שר האוצר

מיכאל ביטון: לאן הלך הכסף?     

מיקי לוי: אין כסף

מיקי לוי:  נעלם

עשהאל צור: אני רק אדגיש, אדוני היו"ר, שהחוק המכונה חוק רן כהן, נכנס לתוקפו בשנת 2012

עשהאל צור:  הקרן לא הייתה קיימת לפני שנת 2012, הקרן קיימת מיום כניסת החוק לתוקפו

עשהאל צור:  כספים שהגיעו מרכש דירות טרם כניסת החוק לתוקפו לא נכנסו לקרן, כי לא הייתה קיימת קרן

עשהאל צור:  ממה שאני מכיר – ואם יש טעות אני אשמח לשמוע – מיום כניסת החוק לתוקפו והקמת הקרן על פי חוק, משרד האוצר לא התערב בכספים של הקרן, ומשרד השיכון יוכל לדייק

עשהאל צור:  הכספים שימשו אך ורק לרכש דירות

עשהאל צור:      הטענות שנובעות מזה, שמכירה של כמה דירות מספיקה לרכש של דירה אחת, הן טענות נכונות, אין ויכוח על העובדות

עשהאל צור:  דירות נמכרות במחירים מוזלים מאוד

עשהאל צור:  ראשית, כי הרבה פעמים מצבן ירוד והן נמכרות במחיר זול, והנקודה העיקרית היא שהן נמכרות באחוזי הנחה משמעותיים, בין אם 50, 60, 70 או 80 אחוז הנחה – והדבר הזה מביא למצב שבו רכש של דירה חדשה עולה פי כמה ממכירה של דירה

עשהאל צור:  עד כאן

עשהאל צור:      אני אחזור לנקודה שנגעתי בה: המקור הראשוני לרכש דירות דיור ציבורי הוא, כמובן, הקרן לדיור ציבורי

עשהאל צור:  לפי הנתונים שידועים לי, ומשרד השיכון יוכל לדייק קצת, כיום יש בקרן סדר גודל של 1

עשהאל צור: 2 מיליארד שקל

עשהאל צור:  ההסכמה שהייתה בשנה שעברה לרכש של 1700 דירות, והמקורות למימון הרכש - הוסכם בין המשרדים שהמשרדים יפעלו למצוא מקורות מגוונים לרכש, אולי עודפי תקציב ודברים כאלה - לא הובאו לידי ביטוי, מהסיבה הפשוטה שעדיין לא הגיע השלב שבו יש צורך

עשהאל צור:  בסופו של דבר, תקציב המדינה נועד לשמש פעילות שוטפת

עשהאל צור:  בגלל קשיים ברכש, ואני ארחיב עוד מעט על קשיים ברכש, הכספים שהיו צבורים בקרן לא מומשו, ובשל זה לא היה טעם לבוא ולשים עוד כסף במקום שבו הכסף הזה לא יוכל לבוא לידי ביטוי

עשהאל צור:  בסופו של דבר, המדינה מתנהלת - - - יש הרבה צרכים

עשהאל צור:  כמו שמיכל אמרה קודם: ההסכמה לרכש 1700 דירות קיימת, אבל המקורות – ללכת עכשיו ולהחליט על מקורות, שיכולים לבוא על חשבון כל מיני דברים אחרים שהממשלה עושה, זה תהליך שהוא לא רלוונטי כרגע, כי כרגע הקרן מלאה בכסף שצריך לממש, וצריך לקנות דירות

עשהאל צור:  כשיגיע מצב שבו אין כסף בקרן יצטרכו לשבת ולראות מאיפה מביאים עוד כסף, כי האמירה של משרד - - -     

מיקי לוי: בואו נממש קודם את המיליארד וכמה?     

עשהאל צור: מיליארד מאתיים

עשהאל צור:  עכשיו אני רוצה להגיד מילה לגבי הרכש

עשהאל צור:  אני אדבר מההכרות שלנו, באוצר, ואחר כך משרד השיכון ידע לפרט יותר טוב ממני

עשהאל צור:  ידענו כבר כמה שנים שיש בעיה ברכש, שהסכומים לרכש הם בעייתיים ולא מאפשרים לקנות בכל מקום, ויוצרים סרבול

דניאל גיגי: מי קובע את הסכומים האלה?     

עשהאל צור:  יש הסכמות בין משרד האוצר לבין משרד השיכון

מיכאל ביטון: שאלת הבהרה: אתה האוצר, אתה עושה מחיר מטרה, מחיר מופחת, עשית מחיר למשתכן – אתה לא יכול לזרוע בהסכם שלך עם קבלן של מחיר מטרה ומחיר מופחת שאתה תקנה ממנו בתים?     

עשהאל צור: זה נושא אחר, זה נושא של רכש, ומשרד השיכון תכף - - -     

מיכאל ביטון: כשלא בא לך אתה שולח לשיכון

מיכאל ביטון:  אתה האוצר, אם הם היו יכולים לנהל אותך, תאמין לי שהכל היה טוב

מיכאל ביטון:  עכשיו אתה שולח אותנו אליהם? הם תלויים בך

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, יכול להיות שנצטרך לעשות דיון רק בנושא הרכש, ואז נוכל להתמקד - - -     

מיכאל ביטון: קדימה

מיכאל ביטון:  מה אתה שולח אותנו לשיכון? הם יכולים לפעול בלעדיך, בלי התזרים שלך? בלי שחרור הכסף? למה אתה לא מכניס - - - רשות מקרקעי ישראל עובדת אצלך

מיקי לוי: אני רוצה למצות את הדיור הציבורי, את המידע

מיקי לוי:  ממש גלשנו לנושא הרכישה, זה - - -     

מיכאל ביטון: אני לא יכול שמספרים לי - - -     

מיקי לוי: אני מבין, אבל זאת נושאת מטוסים ענקית – מיליארד ו-200 מיליון שקל

מיקי לוי:  יש לזה הרבה היבטים, הסכמי רכש, היכן רוכשים, מחירי מטרה

מיקי לוי:  יכול להיות שנצטרך לבקש ממשרד מבקר המדינה להכין איזושהי ביקורת בסיסית - - -     

צחי בובליל: אנחנו עשינו דו"ח - - -     

מיקי לוי: מתי זה?     

צחי בובליל: ואנחנו נעשה מעקב - - -     

מיקי לוי: אז אני כבר מבקש - - -     

מיכאל ביטון: היו"ר, אנחנו הבאנו ממשרד הבטחון כולה 100 מיליון ראשונים למיגון הצפון, אחרי זה עוד 200 מיליון

מיכאל ביטון:  אנחנו נתנו את זה לשיכון, יחד עם בטחון, ממ"ד וביסוס קרקע

מיכאל ביטון:  פרויקט כל כך קשה, עם היתרי בנייה, לחפור יסודות של בניין – ביצענו את זה תוך שנה

מיכאל ביטון:  פרויקט שאף אחד לא חושב שאפשר לעשות, שמשרדי ממשלה יעבדו ביחד – שיכון ובטחון

מיכאל ביטון:  זה לקנות בית, זה לשלם צ'ק, והם עובדים במחיר מופחת ומחיר מטרה, עם קבלנים עם חוזים

מיכאל ביטון:  תכניס לכל חוזה 20 בתים

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, בוא נפריד

מיקי לוי:  אנחנו נעשה מעקב לדו"ח הזה, ואני מתחייב להרים מחדש את הדו"ח של נושא הרכש, פה בוועדה לביקורת המדינה

ירון הופמן דישון: אבל כבוד היו"ר - - - שיתן תשובה, למה מגבילים - - - אבל שיענה

מיקי לוי:  אני צריך לתת לו לסיים

מיקי לוי:  אדוני, אני מבין

מיקי לוי:  אנחנו מנסים לקבל נתונים, אל תפריעו בבקשה

מיקי לוי:  כן

עשהאל צור: רק מילה אחרונה לגבי הרכש ואני אסיים: רק אגיד שבשל הקשיים, ועליית המחירים שיצרה עוד יותר קושי ברכש דירות, בוצעו שנה שעברה עדכונים במנגנון הרכש, והתקרות למחיר קנייה הוגדלו

עשהאל צור:  אנחנו מקווים, כמו שעמידר כבר אומרים לנו פה, שהקצב יגבר ושנראה השנה כמות הרבה יותר משמעותית של דירות שנרכשות לעומת השנה שעברה

עשהאל צור:  ואני חושב שכבר אפשר לראות את הנתונים; אם עמידר יוכלו לדבר קצת על נתוני הרכש של תחילת השנה הזאת, של ינואר-פברואר, לעומת סוף השנה שעברה, לצורך העניין – אני חושב שכבר יהיה ניתן לראות - - -     

מיכאל ביטון: אז כמה כסף חדש אתה מוסיף ב-2023 לרכש מעבר - - -     

מיקי לוי: הוא לא צריך, יש לו מיליארד ומאתיים - - -     

מיכאל ביטון: הוא צריך

מיכאל ביטון:  למה שלא יוסיף בתים?     

מיקי לוי: אבל אתה לא מבין שמיליארד מאתיים בקרן – תממש אותם, אחר כך נשבור את הראש לממשלה לגבי מאיפה מביאים כסף

מיכאל ביטון: אני רוצה עוד תקציב ב-2023

עשהאל צור: אני אגיד שבשנת 2022 כן הוספו לקרן עוד 100 מיליון שקל - - -     

מיכאל ביטון: כמה אתה מוסיף ב-2023?     

מיקי לוי: מאיפה ה-100 מיליון?     

עשהאל צור: זה הגיע ממשרד האוצר

מיקי לוי: ממשרד האוצר

מיקי לוי:  לא ממכירות או תחזוקה

מיכאל ביטון: כמה אתה מוסיף לרכש ב-2023?     

מיכל צדוק שטרנברג: חבר הכנסת, לא מדובר על תוספת תקציבית

מיכל צדוק שטרנברג:  זו לא - - -     

מיכאל ביטון: לא שאלתי אותך

מיכאל ביטון:  את שיכון? תתאפקי

מיכאל ביטון:  אוצר – כמה כסף אתה מוסיף לרכש ב-2023?     

עשהאל צור: אני אענה שוב את התשובה שעניתי קודם: כשיתממשו - - -     

מיכאל ביטון: אני אקח אותך לרשימה שלנו, כי אתה מתחיל להיות פוליטיקאי

מיכאל ביטון:  אני אשבץ אותך במספר - - - תענה לי על השאלה! כמה כסף האוצר יוסיף ב-2023 לרכש דירות?     

מיקי לוי: מיכאל, תפקידו של היו"ר הוא גם להגן על הפקידים, אני מגן עליהם

מיקי לוי:  בבקשה, בשקט

עשהאל צור: תודה, אדוני היו"ר

עשהאל צור:  גם היינו כבר בלא מעט דיונים עם חבר הכנסת ביטון ואנחנו מעריכים, כמובן, את הקשר שלו לנושא

עשהאל צור:  אני אענה שוב: כשהכספים בקרן יתממשו - - - היום יש בקרן סדר גודל של - - -     

מיכאל ביטון: לא ענית לי

מיכאל ביטון:  כמה אתה מוסיף ב-2023?     

מיקי לוי: הוא לא מוסיף

מיכאל ביטון: אז תגיד "אני לא מוסיף", קשה להגיד?     

מיקי לוי: הוא לא מוסיף, יש לו מיליארד מאתיים והוא הוסיף עכשיו 100 מיליון שקל

מיקי לוי:  זהו

מיכאל ביטון: תגיד לגולדקנופף, שהוא איש חברתי, שהוא לא מוסיף שקל ב-2023

דניאל פרידמן: יש לו שמונה דירות, הוא לא צריך לדאוג

עשהאל צור: גם לא אמרתי שאני לא מוסיף, לא אמרתי שלא יתווסף כסף

עשהאל צור:  אמרתי שבשלב הזה - - -     

מיקי לוי: מישהי אמרה פה שיתווספו 100 מיליון שקל

מיכאל ביטון: היה, ב-2022

עשהאל צור: זה כבר נכנס ב-2022

עשהאל צור:  אני רק אומר - - -     

מיקי לוי: זה שר האוצר, מה אתה רוצה ממנו?     

מיכאל ביטון: הוא האוצר, הוא יודע מה הכוונות, הם הלכו לישיבת ממשלה להגיד מה כוונות התקציב

מיכאל ביטון:  כמה אתה מוסיף ב-2023?     

מיקי לוי: שר האוצר אמור להיות חברתי, הוא היה צריך להוסיף 300 מיליון שקל

מיכאל ביטון: בדיוק

מיכאל ביטון:  כמה אתה מוסיף ב-2023?     

מיקי לוי: הוא לא יודע לתת לך - - -     

מיכאל ביטון: לא יודע – מוסיף או לא מוסיף? שלוש אפשרויות

עשהאל צור: אני אומר שוב, אדוני היו"ר - - -     

מיקי לוי: הוא יכול להגיד שראש אגף התקציבים - - - מכיוון שהייתי שם, הוא לא יכול לענות לך

מיקי לוי:  אבל משרד השיכון, בבקשה, תנסי להגיד את זה בשטף

מיקי לוי:  אני אגן עלייך

מיכל צדוק שטרנברג: אני יכולה לחזור לדו"ח על התחזוקה? נהדר

מיקי לוי: כן

מיקי לוי:  אנחנו גלשנו עם האמוציות, זה בוער בנו

מיקי לוי: מיבי     

מיכאל ביטון: אני גם רוצה להגיד לך משהו, נציגת השיכון: יש דברים שאתם עושים כי זו אחריות שלכם, ויש את האוצר

מיכאל ביטון:  אני יודע את ההבדל, מי אחראי למה

מיכאל ביטון:  אז כשאני צריך תשובות ממנו, זה כי אני לא רוצה להטיל עלייך את האחריות הזאת

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, תודה

מיקי לוי:  בבקשה, גבירתי

מיקי לוי:  תנסי למצות את זה בכמה דקות

מיכל צדוק שטרנברג: קודם כל, אנחנו מברכים על הדו"ח ושמחים על כל תשומת לב שניתנת לדיור הציבורי

מיכל צדוק שטרנברג:  זה באינטרס שלנו בדיוק כמו שזה באינטרס של הדיירים

מיכל צדוק שטרנברג:  דבר שני: כמובן שאנחנו מקבלים עלינו הרבה מאוד מהאחריות למה שקורה בדו"ח, ומקבלים אותו כמו שהוא

מיכל צדוק שטרנברג:      בחודשים הקרובים אנחנו נסגור הסכם הפעלה חדש עם עמידר, שבתוכו יש את מה שאנחנו קוראים לו SLA, שזו התחייבות על מדדי שירות

מיכל צדוק שטרנברג:  זה דבר אחד שאנחנו עובדים עליו והוא מאוד חשוב, אנחנו בעצם מכתיבים מחדש את כל תהליך העבודה שלנו מול עמידר

מיכל צדוק שטרנברג:  הדבר השני שאנחנו עושים: אנחנו מקימים מערך שלם של פיקוח ובקרה שלא היה קיים עד עכשיו, הן ברמה ההנדסית והן ברמה התקציבית

מיכל צדוק שטרנברג:  אנחנו מצפים שזה יביא לשינוי מאוד משמעותי בכל מערכת היחסים שלנו עם עמידר ובביצוע של העבודה שלהם

מיכל צדוק שטרנברג:      לבסוף, לגבי מבנים מסוכנים והדירות שדורשות שיפוץ עמוק, כמו שקראנו לזה: לראשונה, אנחנו מבקשים, יחד עם האוצר, לעשות איזושהי פעולת מנע - להיכנס באופן יזום ומלכתחילה לתוך הדירות הרעועות ביותר שיש לנו במלאי, ולעשות בהן איזשהו שיפוץ

מיכל צדוק שטרנברג:  זה נמצא בתוך דיוני התקציב שמתנהלים ממש ברגע זה

מיכל צדוק שטרנברג:  לגבי מבנים מסוכנים ומבנים שיש בהם חשש גבוה לפגיעה בעת רעידת אדמה: אנחנו עובדים כרגע על תוכניות סדורות ורחבות כדי לפעול מלכתחילה ולא בדיעבד

מיקי לוי: משרד השיכון ועמידר דיברו על הנהלה חדשה

מיקי לוי:  אנחנו נעשה בעוד חצי שנה דיון סגור, כדי שהוא יהיה ממצה, חבר הכנסת ביטון

מיקי לוי:  בעוד חצי שנה זה בסדר, נכון? זה יתן לכם אוויר כדי להתארגן עם ההנהלה החדשה, שאנחנו תולים בה הרבה מאוד תקוות, עם העומד בראש ההנהלה, שאנחנו תולים בו תקוות

מיקי לוי:  נעשה דיון סגור, ממצה, של בין 45 דקות לשעה, כדי לשמוע מכם את הנתונים

מיקי לוי:  משרד האוצר, גם אתם תוזמנו, שלא יהיו אי הבנות

מיקי לוי:  אני יודע איפה המלכוד בעניין, הייתי אצלכם כסגן שר האוצר

מיקי לוי:  גם אתם תוזמנו

מיקי לוי:  אני כבר מבקש להביא את הנתונים של רכש, תכנון רכש, מה קורה עם הקרן, מה קורה עם ההשקעה – כל מה שקורה

מיקי לוי:      אנחנו, כחברי כנסת, לא ניתן את ידינו לחיסול הדיור הציבורי

מיקי לוי:  זה היה חלום בלהות של מישהו, שאנחנו לא ניתן לו להתממש

מיקי לוי:  כי יש משפחות שעדיין אינן מסוגלות להתקיים ללא הדיור הציבורי

מיקי לוי:  אנחנו נעשה דיון מעקב על העניין הזה, ואז אני אבקש שגם מנכ"ל עמידר יבוא עם שני הסמנכ"לים שלו - מי שאחראי על ביצוע, מי שאחראי על טיפול, כל מה שצריך – כדי לשמוע ממקור ראשון יותר מדויק

מיקי לוי:  מה שאני עושה היום זה ישיבת התנעה, יותר משנתיים אחרי שהדו"ח הזה יצא ולא עשו מתוכו דבר

מיקי לוי:  קחו את זה בחשבון, תתארגנו בהמשך

מיקי לוי:  כבר יצא לכם זימון מסודר, כדי שחבר הכנסת ביטון, שזה נוגע לנפשו, ציפור נפשו, יוכל להכניס את זה ללוח הזמנים שלו

מיקי לוי:      כל אחד יקבל שתי דקות, כדי לתת לכולם לדבר

מיקי לוי:  יש לי שעון

מיקי לוי:  בבקשה, את הראשונה

דניאל פרידמן: תודה רבה, כבודו

דניאל פרידמן:  שמי דניאלה חרמון, אני פעילה חברתית מדימונה, ואני רוצה לומר לך שיש לי חלום קטן

דניאל פרידמן:  החלום הקטן שלי הוא שפעם אחת, אחרי עשר שנים שאני מגיעה לדיונים בכנסת - - - יש כאן את דני גיגי, יש כאן חברים מאוד טובים, שאנחנו נלחמים איתם

דניאל פרידמן:  הציפייה שלי הייתה לראות כאן, דווקא היום, מלא-מלא דיירים מהדיור הציבורי

דניאל פרידמן:  אבל אין להם יכולת להגיע, אין מי שידבר עבורם, אין מי שישמיע את הקול שלהם

דניאל פרידמן:  אנחנו, המתנדבים המעטים, עושים את העבודה שלהם

דניאל פרידמן:  מתוך 120 חברי כנסת יש כאן חבר כנסת אחד – ולא משנה מאיזו מפלגה – וקוראים לו מיכאל ביטון

מיכאל ביטון: עכשיו הגיע וליד - - -     

דניאל פרידמן: כן, וליד הגיע עכשיו, לפני כמה דקות

דניאל פרידמן:  זה באמת בנפשו של מיכאל ביטון, כי הוא לא שכח מאיפה הוא בא

דניאל פרידמן:      אדוני, הדיור הציבורי של שנות ה-50 וה-60 זה לא הדיור הציבורי של 2023

דניאל פרידמן:  הדיור הציבורי של 2023 הוא דיור ציבורי מחפיר, שלא ראוי למגורי אדם, הרבה מאוד דירות לא ראויות למגורי אדם

דניאל פרידמן:  אדוני, תרדו פעם אחת לשטח, אנחנו לא מספרים

דניאל פרידמן:  יש הרבה נתונים שנאמרו כאן, שאלוהים יודע מאיפה הם הביאו אותם

דניאל פרידמן:  אנחנו שומעים את עמידר ואת משרד השיכון, והפקידים מתחלפים, וחברי הכנסת מתחלפים – ואנחנו, הנשמות, בני האדם, נשארים לגור בדירות הרעועות האלה, הבזויות האלה, שאין בהן כבוד

דניאל פרידמן:  כולם זוכרים אותנו רק ביום הבחירות, הם רוצים את הקולות שלנו, מתקשרים אלינו

דניאל פרידמן:  למה? תבואו, תסתכלו על נכים, על אב חד הורי מבאר שבע עם שלושה ילדים עם צרכים מיוחדים, שבמקום לתת לו דירה באזור מגורים ראוי, נותנים לו דירה באזורים של סמים

דניאל פרידמן:  עם שלושה ילדים עם צרכים מיוחדים שהוא צריך להוציא ממעגל העוני

דניאל פרידמן:      אדוני, אני רוצה לספר לך סיפור

דניאל פרידמן:  ב-2015 הגיעה לכאן אם חד הורית עם ארבעה ילדים

דניאל פרידמן:  דני גיגי ואנוכי הצלחנו לעשות הכל כדי לעזור לה לקבל דיור ציבורי

דניאל פרידמן:  אגב, היא סורבה בגלל 374 שקלים, גם זה נושא לדיון

דניאל פרידמן:  מרסקים אימהות חד הוריות ומשאירים אותן בעוני

דניאל פרידמן:  היום, האישה הזו הצליחה לצאת ממעגל העוני אחרי חמש שנים, בשבוע שעבר היא הצליחה לקנות את הבית שלה, היא כבר לומדת לתואר ראשון

דניאל פרידמן:  חברים, דיור ציבורי זה לא עוני

דניאל פרידמן:  דיור ציבורי זה בטחון וקורת גג עבורנו, כבני אדם שלא יכולים לרכוש דירה

דניאל פרידמן:  אין לנו אפשרות לקנות בית

דניאל פרידמן:  דיור ציבורי זה בטחון, תאפשרו את הבטחון הזה

דניאל פרידמן:  כבודו, תודה רבה לך ובבקשה אל תשכח את המוחלשים, תילחמו עבורם

מיקי לוי: באתי משם

מיקי לוי:  תודה רבה

מיכאל ביטון: היו"ר, הדגש שלה הוא שדיור ציבורי היה יכול להיות לסטודנטים, לזוגות צעירים בראשית החיים

מיכאל ביטון:  הפכו אותו - - - כדי לקבל בית אתה צריך להיות במצב שאתה גמור

מיקי לוי: בבקשה, גבירתי

מיקי לוי:  שתי דקות בול

יעל קסטן רבסקי: שלום, שמי יעל קסטן רבסקי, אני ממונה על מדיניות ציבורית בסיוע המשפטי במשרד המשפטים - - -     

מיכאל ביטון: זה המשרד הממשלתי הכי טוב למען הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  משרד המשפטים זה המשרד שעשה הכי הרבה למען הדיור הציבורי

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, בבקשה

מיקי לוי:  אני רוצה לתת לאלה שבאו מרחוק

דניאל פרידמן: אגב, הם לא יכולים לקנות דירות מהר, אבל צווי פינוי – הם מעיפים את האנשים מהר מאוד

יעל קסטן רבסקי: אני אציג בקצרה את התמונה שמגיעה אלינו

יעל קסטן רבסקי:  אנחנו, בסיוע המשפטי במשרד המשפטים, מעניקים ייצוג, בהתאם לחוק הסיוע המשפטי והתקנות, למי שמצבו הכלכלי או מוחלשות אחרת מקנים לו זכאות לקבל ייצוג

יעל קסטן רבסקי:  אנחנו מעניקים ייצוג בהרבה מאוד תחומים, והדיור הציבורי זה תחום ליבה מבחינת התפיסה של קיום בכבוד לאנשים מוחלשים

יעל קסטן רבסקי:  אני יכולה להגיד לכם שכפי שעולה מתיקים רבים שמגיעים אלינו - מצפון עד דרום, יש לנו שישה מחוזות בכל הארץ – יש תמונה מאוד ברורה של פונים שמגיעים ומתלוננים על מצב הדירות - - -     

מיקי לוי: כמה פניות סך הכל בשנה?     

יעל קסטן רבסקי: כפי שפרסמנו גם בנייר העמדה, סך הפניות שלנו בתחום של הדיור הציבורי נמצא במגמת עלייה

יעל קסטן רבסקי:  בשנת 2022 זה היה 1400 תיקים

יעל קסטן רבסקי:  זה לא רק בתחום של ליקויים, זה גם בעתירות - - - הזכאות, בפינויים, סיוע בשכר דירה, החלפות דירה – יש מגוון רחב של תחומים

יעל קסטן רבסקי:      אני כן יכולה להגיד שמבחינת הליקויים, מגיעות אלינו הרבה מאוד פניות, ועולה מהן באופן ברור מצב של ליקויים, רטיבות, עובש, בטיחות, סורגים – כלומר, המקרים האלה הם לא רק מקרים של מטרד, זה גם מקרים של סכנה בטיחותית של ממש

יעל קסטן רבסקי:  משפחות, חולים, נכים, מבוגרים, שחיים בתנאים שהם סכנה ממשית

יעל קסטן רבסקי:      אני יכולה להגיד שאין מחלוקת על כך שגם החוק וגם התקנות קובעים שצריך לבצע את התיקונים, יש מפרטים, ברור מאוד מה צריך לעשות מבחינת החוק, יש חובה לעשות את זה

יעל קסטן רבסקי:  אבל למרבה הצער, אנחנו רואים הרבה מקרים שנפתחות קריאות, דיירים פונים והם לא מקבלים מענה מהחברות, ולכן הם נדרשים לנקוט בהליכים משפטיים

יעל קסטן רבסקי:  חלקם מגיעים אלינו – צריך להבין שיש גם אוכלוסיות - - - תנאי הזכאות שלנו - - - יש גם אנשים שלא מצליחים להגיע אלינו

יעל קסטן רבסקי:  חשוב להגיד שבסופו של דבר הם נאלצים להיגרר להליכים משפטיים

יעל קסטן רבסקי:  זה מעמיס על המערכת, זה מקשה, יש עלויות נרחבות בעניין הזה, וזה מעמיס מאוד – בעיקר על דיירים, שאלה אוכלוסיות מוחלשות ממילא

יעל קסטן רבסקי:      בסופו של דבר, צריך להבין שיש למצב הדירות השפעה ארוכת טווח על הדיירים

יעל קסטן רבסקי:  יש פגיעה קשה, יש השלכות, גם רפואיות, גם נרחבות

יעל קסטן רבסקי:  בהליכים המשפטיים שהם נגררים אליהם – חבל להגיע למקומות האלה, רבים מהם מתגוררים במצב הזה שנים רבות

יעל קסטן רבסקי:  אנחנו סבורים שיש לדאוג לפיקוח ממשי בעניין הזה, וליצור מנגנון תלונות

יעל קסטן רבסקי:  יש הרבה דברים לעשות בעניין הזה כדי להבטיח את התיקונים

מיקי לוי: תודה רבה לכם

מיקי לוי:  זו מין קרן אור באפלה

מיקי לוי:  שתי דקות, בבקשה

מדלן מזל מיארה: מדלן מיארה, פעילה בפורום הדיור הציבורי

מדלן מזל מיארה:  ברשותכם, רשמתי את הדברים על מנת לא לפספס ולא לשכוח אף פרט

מדלן מזל מיארה:  עמידר שמה פלסטר במקום שמצריך ניתוח לב פתוח, ואינה מפנימה שהזול עולה יקר, והדיור הציבורי גם ככה על כרעי תרנגולת

מדלן מזל מיארה:  הטיפול השטחי של לצאת ידי חובה, והניסיון לחסוך בכספי הציבור, גורמים לקריאות חוזרות ובזבוז פושע של כספי משלם המיסים, והן לחיוב כפול ומשולש לדיירים, שגם כך כורעים תחת הנטל של יוקר המחייה

מדלן מזל מיארה:  תקלות בדוודים, רטיבויות שאינן מטופלות משורש הבעיה

מדלן מזל מיארה:  הנושא שמדובר תדיר בימים אלה הוא נושא רעידות האדמה

מדלן מזל מיארה:  דיירים רבים בדיור הציבורי נמצאים בדיור שהן ממש בגדר רולטה רוסית בזמן שתהיה כאן רעידת אדמה

מדלן מזל מיארה:      ברשותכם, אני רוצה גם גילוי נאות: אני גם דיירת בדיור הציבורי, ומקבלת אליי מאות פניות מדיירים כל שבוע

מדלן מזל מיארה:  המצג שמציגים כאן הוא לא בהכרח נכון, אני שומעת אותם אומרים שהם כל הזמן מטפלים וכל הזמן עושים

מדלן מזל מיארה:  אני יכולה להגיד שיושבים כאן שני צדיקים, שאם אני לא פונה אליהם, אם אני מתקשרת למוקד עמידר, זה נעצר שם: ראש אגף הנדסה בדימוס, שעזר לי הרבה פעמים בנוגע לדירות של נכים שלא הונגשו להם, וראש אגף הנדסה בהווה, שפניתי אליו לא מזמן לעזור לדיירים, כולל אותי

מדלן מזל מיארה:  אבל אם אתה לא מגיע לדרגים בכירים, אלא למוקדנים, זה בדרך כלל נעצר שם, או שעונים לך דבר מאוד פשוט

מדלן מזל מיארה:  דוגמה: אם יש לך בבית דלת שבורה, אם זו לא יחידת הורים – דלת של חדר ילדים לא תתוקן

מדלן מזל מיארה:  דלת של שירותים – תתוקן

מדלן מזל מיארה:  יש מעין "אין תקציב / יש תקציב" – תלוי איזו דלת

מדלן מזל מיארה:  לא ראיתי דבר כזה

מדלן מזל מיארה:  אם אני פצועה ביד וברגל, היד יותר חשובה מהרגל? אלה דברים אלמנטריים, בסיסיים

מדלן מזל מיארה:  אף אחד לא רוצה לחיות עם דלתות שבורות, דלתות שנתקעות, רטיבויות, תקרה שעומדת ליפול

מדלן מזל מיארה:  אני חושבת שכל היושבים בכל התפקידים צריכים להבין שהם שליחי מצווה של בורא עולם

מדלן מזל מיארה:  אתם מטפלים בנימים הכי עדינים של השכבות הכי מוחלשות בחברה

מדלן מזל מיארה:  זה הכל

מיקי לוי: תודה רבה

בקי כהן קשת: עו"ד בקי כהן קשת, מעמותת קול רבני לזכויות אדם והפורום למאבק בעוני

בקי כהן קשת:  בקול רבני לזכויות אדם יש לנו מרכז זכויות בחדרה, שמטפל בקביעות באוכלוסיות מוחלשות, ואין יום של קבלת קהל שאין בו פניות בנושאים האלה

בקי כהן קשת:  יש לנו עובדים מוכשרים, ותיקים ומיומנים, שעל אף כל יכולותיהם, הרבה פעמים פשוט לא מצליחים לעזור לדיירים בבירוקרטיה האפשרית לקבל פתרון; בין אם זה בגלל שאומרים "אין פה זכאות" ואין זמן לפרט, סורגים זה לא כלול, דלת זה לא כלול וכו', או כי עכשיו נגמר התקציב לשנה הזאת וכו'

בקי כהן קשת:  לא כל שכן, אוכלוסיות מוחלשות, שבעצמן מנסות להתמודד עם זה, שזה פשוט לא ייאמן

בקי כהן קשת:       אני פונה למשרד השיכון: אני מאוד שמחה לשמוע שיש לכם תוכנית לשינוי

בקי כהן קשת:  בעיניי זה צריך להיות ישירות אליכם

בקי כהן קשת:  הייתי רוצה לראות שהדלת שלכם פתוחה, שיש לכם מערך ישיר כדי שיפנו אליכם ויגידו: "הנה, פניתי פעם אחת וזה לא טופל"

בקי כהן קשת:  אני מצפה שזה יהיה מענה ישיר, ולא פיקוח - - - אנחנו שומעים כבר שנים על התכנונים לפיקוח ועל השינויים - זה לא עובד מספיק טוב

בקי כהן קשת:  האחריות היא של המשרד, ולא יכול להיות שיש הפרטה לגוף אחר שלא מתפקד כבר שנים רבות

בקי כהן קשת:  האחריות היא של המדינה

בקי כהן קשת:  עוד משפט אחד: אני אשמח אם יהיה דיון נפרד בנושא הרכש, אבל הנושא של הכספים והנושא של התיקונים גם קשורים, כמובן, זה לזה - - -     

מיקי לוי: אנחנו גלשנו, כי אלה דברים שמרגיזים גם את חבר הכנסת ביטון וגם אותי – לאן נעלמו הדירות

מיקי לוי:  ואני אעשה על זה דיון - - -     

בקי כהן קשת: לא לאן נעלמו הדירות, ספציפית זה שהאוצר קובע את הסכומים שמותר להוציא, ואז אומר - - -     

מיקי לוי: אני אעשה על זה דיון מיוחד, תאמיני לי

בקי כהן קשת: מצוין

בקי כהן קשת:  אני רוצה, ברשותך, ממש ארבע מילים

בקי כהן קשת:  יש לנו הרבה מאוד פונים שאנחנו עובדים איתם והרבה אנשים שחיים בעוני, שמבקשים להשמיע את קולם

בקי כהן קשת:  אחת, למשל, מחדרה - מיטל, שיש לה ילדה נכה

בקי כהן קשת:  אחרי הרבה מאוד תלאות היא קיבלה את האישורים לדירה מותאמת

בקי כהן קשת:  כבר שנתיים שהיא לא מצליחה לרכוש דירה, כי הסכום שהאוצר נותן לא מספיק כדי לקנות דירה

בקי כהן קשת:  היא נאלצת להישאר בתנאים שלא מתאימים בשום אופן לילדה נכה, ומגבילים את היכולת של הילדה להתפתח

בקי כהן קשת:  תודה, אדוני

מיקי לוי: אם מישהו יכול, להגיד לנו אחר כך אם יש איזשהו פורום או ועדה - - - בעקבות הדברים שלה

מיקי לוי:  שמעתי גם על משפחות עם ילדים עם מוגבלויות

מיקי לוי:  אם יש ועדה שבוחנת דברים שהם יוצאים מהכלל - - -     

עשהאל צור: אדוני היו"ר, יש ועדת חריגים

דניאל גיגי: שחיסלו אותה לאחרונה, אני אדבר על זה

מיקי לוי: בסדר, רק רציתי לשאול

מיקי לוי:  אני עכשיו עם דני

מיקי לוי:  בבקשה, שלוש דקות

דניאל גיגי: קודם כל, תודה רבה על הדיון

דניאל גיגי:  תודה לך, היו"ר

דניאל גיגי:  זה אכן דו"ח שהוגש לפני שנתיים, אבל אני רוצה להחזיר אותך דווקא לדו"ח שנכתב ב-2014: דו"ח מבקר המדינה, חריף ביותר, על כל מה שקורה בדיור הציבורי – הדו"ח לא עוסק רק בעמידר, ולעמידר יש מקום גדול בזה – חוסר היכולת של המדינה לטפל בנושא של סיוע בשכר דירה ולהגדיל אותו לשכר דירה ריאלי, הרצון של משרד האוצר להמשיך בלקדם פתרונות שהם לא פתרונות, זה שאין תוכנית ארוכת טווח

דניאל גיגי:      דו"ח מבקר המדינה מבקש כבר מ-2014 תוכנית ארוכת טווח לשיקום הדיור הציבורי; לא פתרונות של עוד תקציב ועוד 100 מיליון שקל, לא פתרונות של עוד 20 מיליון שקל לשיפוץ, אלא תוכנית ארוכת טווח

דניאל גיגי:  לא אני ביקשתי, מבקר המדינה ביקש מכם

דניאל גיגי:  אתם לא עושים את זה, אתם לא שמים - - - הדו"ח הזה נכתב ב-2014, הוא מבקש שתטפלו בנושא הדירות הריקות שאתם מזניחים – הנה, נחל בקע, שכונה שלמה באזור באר שבע, דירות שעומדות ריקות – הוא מבקש שתטפלו בנושא הדירות שעדיין מוחזקות בידי עמותות, שכונת גילה, שם מוחזקות בידי העמותה 100 דירות, הוא מבקש שתטפלו בנושא הסיוע בשכר דירה ותגדילו אותו, הוא מבקש שתטפלו בנושא המלאי, תתכננו, תכניסו דברים לתוכניות ממשלתיות, ותעשו עבודה שהיא עבודה מקיפה ולא תספרו לנו כל פעם סיפורים על עוד איזושהי תוספת שאתם נותנים

דניאל גיגי:  כל הדברים האלה פשוט לא קורים, אדוני היו"ר

דניאל גיגי:  הם כל הזמן מורחים וכל הזמן מספרים עוד סיפור ועוד סיפור על איך מקציבים ונותנים כסף, ואין כלום

דניאל גיגי:      למה משרד השיכון לא עומל בימים אלה על תוכנית ארוכת טווח לשיקום הדיור הציבורי? היה שבעה אחוז דיור ציבורי ממחיר למשתכן, היה שבעה אחוז דיור ציבורי מתוכניות של ממשלה – חיסלתם את זה

דניאל גיגי:  האוצר דרש מכם לחסל את זה בתמורה ל-1700 דירות

דניאל גיגי:  אז תספרו את האמת, תגידו את האמת, שיש פה מישהו שפועל לחיסול הדיור הציבורי ולא רוצה לייצר פה משהו ארוך טווח

דניאל גיגי:  תדרוש מהם לתת תוכנית ארוכת טווח, המבקר דרש את זה מהם, הם לא נותנים את זה

דניאל גיגי:  הם קברו תוכנית של גלנט

דניאל גיגי:  הייתה תוכנית - - - הממשלה היום היא ממשלת ליכוד, גלנט כתב תוכנית: 7500 דירות לשנה, בלי מקורות תקציביים, הוא בנה את זה מתוך תכנון

דניאל גיגי:  הוא רצה שזה יבוא ממקורות שמגיעים מרמ"י, שהוקמה למען דיור ציבורי; הוא רצה שזה יגיע מקרקעות של המדינה, שתקצה לזה משאבים; הוא רצה שזה יגיע מהתחדשות עירונית – הוא בנה פה תוכנית

דניאל גיגי:      אבל למי הכי קל להיטפל? לאלה שנותנים להם הנחה של 300 אלף שקל במכירת הדירה, שבסופו של דבר, אם אתה מסתכל על זה שנתי, זה מתורגם ל-300 מיליון שקל של הנחה, שעוזרים ל-50 אלף משפחות מוחלשות שיכולות לחלום על לקנות דירה

דניאל גיגי:  אז אליהם הכי קל להיטפל

דניאל גיגי:  והם תמיד מראים גרף יפה, הגרף הזה של ירידת המלאי

דניאל גיגי:  אבל הם לא מספרים לך שבגרף הזה של ירידת המלאי הם גנבו כסף – דיברת קודם על כמה חזר – שבעה וחצי אחוז מהכספים של הדירות שנמכרו חזרו רק לרכישת דירות, וגם עכשיו הכסף לא באמת הולך לרכישת דיור, כי הם לא קונים בו דירות, והם לא מצליחים לקנות דירות, מכל מיני סיבות שלהם

דניאל גיגי:  אז בוא נדבר על הבעיה המערכתית, אדוני היו"ר, תבנה דיון על הבעיה המערכתית ולא על הקשקוש הזה, סליחה שאני אומר, מה שאתם מדברים פה זה קשקוש

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  מאי הדר, בבקשה

מאי הדר: בוקר טוב

מאי הדר:  מאי הדר, פעילה באזור קריית שמונה

מאי הדר:  קודם כל, בואו נשים את הנתונים בצד – כל השאלות שעולות מובילות לנקודה אחת מאוד ספציפית: מי שמאיישים את המשרה שלהם, בין אם במשרדים ובין אם הפקידים של עמידר, פשוט לא מבצעים את העבודה שלהם כמו שצריך

מאי הדר:  הם לא מבינים שכשבן אדם מגיע לבקש עזרה הוא צריך את העזרה הזאת

מאי הדר:  לא לבוא ולהגיד שהכסף לשיפוץ עומד כאן או שם, יש את הכסף – שהבן אדם שבא לשפץ את הדירה, אם זה הקבלן, שיעשה את העבודה כמו שצריך

מאי הדר:      ואם העבודה לא נעשית כמו שצריך, וזה חוזר על עצמו כל כך הרבה פעמים – יכול להיות שהדירה במצב כל כך רעוע, שאפשר פשוט לעשות לבניינים האלה פינוי-בינוי, ולאכלס שם עוד יותר בתים

מאי הדר:  ואז זה גם נותן פתרון למצב של הדירות וגם מגדיל את המלאי

מאי הדר:  כלומר, כבר יש את הקרקע, יש שם דירות שהן במצב לא טוב, וכן, מוכרים אותן במצב שהוא על הפנים, לאנשים שגם הם אוכלוסיה מוחלשת

מאי הדר:  הם קונים דירות במצב מזעזע

מאי הדר:  הם נפטרים מהמלאי המעפן שיש להם – וגם את זה ביטלו – פשוט נותנים את הדירות הכי מוזנחות במדינה, וגם לא שווה לתחזק אותן

מאי הדר:  והם קונים את זה במיטב כספם

מאי הדר:  הדירות במצב מזעזע

מאי הדר:      אני לא אכנס לתוך מלא סיפורים אישיים שקורים, אבל המדינה מוציאה אלפי שקלים על סיוע לאנשים בשכר דירה, במקום להשקיע את זה ולרכוש מלאי - - - גם לי יש השתתפות בשכר הדירה, של 700 שקלים, שזה סכום תלוש מהמציאות יחסית לשכירות שאני משלמת, קרוב ל-3000 ומשהו שקל בחודש

מאי הדר:  תלוש מהמציאות, זה לא משלם לי אפילו את הבלטה של המטבח

מאי הדר:  הסכומים האלה מצטברים לאלפי דיירים שמקבלים סיוע בשכר דירה, במקום לקחת את כל הכסף הזה שמגיע לשוק ונשרף, ולקנות עם זה מלאי גדול - - - יש לכם מלאי מסוים של דירות שהן במצב מוזנח – תשברו, ופשוט תעשו דירות חדשות

מאי הדר:  זה לא מורכב

מאי הדר:  תחזיקו אנשי מקצוע שיעשו את העבודה עם רצון, ואנשים מיומנים

מאי הדר:  תלך לכל איש נדל"ן ותגיד לו: "יש לי כך וכך כסף, אני רוצה שתעזור לי לקנות דירה" – איש הנדל"ן הזה ימצא לך בית

מאי הדר:  אז יש קצת חריגה בתקציב, אבל יש פתרונות

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  מרכז אדווה – ירון הופמן, בבקשה

ירון הופמן דישון: תודה, כבוד היו"ר

ירון הופמן דישון:  שמי ירון, חוקר במרכז אדווה, מכון למחקר לקידום שיוויון וצדק חברתי

ירון הופמן דישון:  אנחנו חוקרים כבר שנים רבות את הנושא של מדיניות הדיור, השיכון, והדיור הציבורי בישראל

ירון הופמן דישון:  לפני דבריי, רציתי רק להוסיף נתון אחד שלא הוזכר פה

ירון הופמן דישון:  בנתוני החשב הכללי לביצוע תקציב התחזוקה ל-2021 הוזכרו פה 125 מיליון ו-156 מיליון בנוגע ל-2018-2019; בשנת 2020 – זה בתוך דו"ח המבקר – התקציב ירד ל-72 מיליון; ובשנת 2021, לפי נתוני החשב הכללי, הביצוע היה 87 מיליון

ירון הופמן דישון:  כלומר, התקציב שהוזכר פה שאינו מספיק, שהוא רבע מהנדרש רק לעמידר, ממשיך לרדת

ירון הופמן דישון:  ואלה תקציבי הביצוע, לא התקנה בתחילת השנה, שהזכרנו פה

ירון הופמן דישון:      דובר פה על נושא שמתמשך כבר שנים

ירון הופמן דישון:  משפט אחד מדו"ח מבקר המדינה משנת 2010: "ההוצאות הנמוכות על תחזוקת הדירות במשך שנים רבות גרמו להידרדרות המצב הפיזי של דירות הדיור הציבורי"

ירון הופמן דישון:  אני רוצה לומר דבר שצריך לומר בצורה ברורה: כבר כמה עשורים שהמדינה, על כל זרועותיה, ובראשן משרד האוצר, לא מעוניינת בדיור הציבורי ולא רואה בו כלי מדיניות רצוי

מיקי לוי: עם זה אני מסכים

ירון הופמן דישון: צריך לומר את זה באופן ברור

ירון הופמן דישון:  התקצוב המועט והלא מספק לתחזוקה – זו לא טעות, זו מדיניות

ירון הופמן דישון:  ואני אסביר למה אני מתכוון: מדיניות שהמטרה שלה היא, עד כמה שלא יפה לומר את זה, לשמור על הדירות במצב תחזוקתי לקוי, כדי שהדיור הציבורי לא ייתפס בעיני הציבור כחלופה ראויה

ירון הופמן דישון:  הציבור הרחב רואה את הדירות האלה, שהן מוזנחות ולא ראויות למגורים, ולא רוצה לגור בהן – ולכן לא דורש לבנות דיור ציבורי, כי ככה נראות דירות של דיור ציבורי

ירון הופמן דישון:      לו משרד האוצר והמדינה כולה היו משפצים את הדירות, והופכים אותן לדירות ראויות ואיכותיות, הרבה אנשים היו רוצים לגור בדירות האלה, והייתה עומדת מול המדינה דרישה גדולה – שקיימת – לבנות דירות של דיור ציבורי

ירון הופמן דישון:  כדי שלא נשב כאן בעוד שנה ובעוד עשר שנים ונדבר שוב על ההזנחה והמצב הלקוי של הדירות, צריך, קודם כל ולפני שפותרים את הבעיות הקטנות של למה קובעים סכום שלא מספיק לרכוש דירה - וגם על זה יש לי סיפור, על אישה שקיבלה פתק שאומר שהיא יכולה לרכוש דירת ארבעה חדרים ברמת השרון בסכום של עד 1

ירון הופמן דישון: 8 מיליון שקל, ובדקתי יחד איתה ביד 2, ואין ברמת השרון דירות ארבעה חדרים ב-1

ירון הופמן דישון: 8 מיליון שקל, אז יש לה סכום שהיא לא יכולה לקנות איתו דירה

ירון הופמן דישון:  אבל אמרנו שזה בנושא אחר

ירון הופמן דישון:  מה שהמדינה צריכה לעשות - - -     

מיקי לוי: אני סתם שואל, למה רמת השרון?     

ירון הופמן דישון: כי שם הזכאות שלה

ירון הופמן דישון:  אגב, כבוד היו"ר, אנחנו מאמינים שאנשים צריכים לקבל זכאות לגור גם בערים שיקר לגור בהן, אבל תן לי רק לסיים את המשפט

מיקי לוי: אבל אלה חלומות, ואני לא יכול לממש אותם

ירון הופמן דישון: אבל התופעה הזאת קורית בכל הערים, לא רק במרכז

ירון הופמן דישון:  אני רוצה לומר, לסיום הדברים: המדינה צריכה להחליט שהיא רואה חשיבות בדיור הציבורי; לבנות דירות, ולא לקנות

ירון הופמן דישון:  כי לקנות זה יקר

ירון הופמן דישון:  לבנות דירות, כמו שהמדינה ידעה לעשות בעבר, כמו שהיא יודעת לעשות

ירון הופמן דישון:  לבנות דירות חדשות לכל הציבורים שצריכים את זה, יהודים וערבים, בפריפריה ובמרכז, וגם להקציב את התקציב הנדרש לתחזוקה, שהוא הסכום הקטן כאן, שכבר היה צריך לקרות מזמן

ירון הופמן דישון:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אני אתייחס לדברים שלך בסיכום

מיקי לוי:  האוניברסיטה העברית, בבקשה

מיקי לוי:  תשתדלי - - -     

מיכאל אורן: אני אקצר מאוד

מיכאל אורן:  גם כבר דיברו כאן הרבה

מיכאל אורן:  אני עו"ד מיכל גורן

מיכאל אורן:  אנחנו, בקליניקה לייצוג אוכלוסיות בפריפריה באוניברסיטה העברית, שפרופסור גל הוא המנחה האקדמי שלה, מייצגים מאות פונים מאוכלוסיות שחיות בעוני, בעיקר בירושלים

מיכאל אורן:  מטבע הדברים, אנחנו מתעסקים המון בדיור ציבורי

מיכאל אורן:  בין יתר הבעיות של דיירי הדיור הציבורי אנחנו רואים המון-המון מקרים של דירות מוזנחות, ונתקלים פעם אחר פעם בקושי אמיתי לקבל טיפול ראוי והולם מטעם החברות המשכנות, ובראשן עמידר, שנמצאת בירושלים

מיכאל אורן:  וזה עוד לפני הרכישה, לפני שמדברים על רכש, לפני שמדברים על מיליארדים

מיכאל אורן:  אלה סיפורים נקודתיים של אנשים שלא יכולים לחיות ככה

מיכאל אורן:      בחודש שעבר פרסמנו מכתב בשיתוף עם פורום הדיור הציבורי ומרכז אדווה, האגודה, ועוד קליניקות, ששלחנו לשר השיכון

מיכאל אורן:  המכתב עוסק בבעיות כלליות בדיור הציבורי, והתייחסנו בו גם לעניין של התיקונים

מיכאל אורן:  מהדו"ח עולה תמונה עגומה

מיכאל אורן:  אבל מתוך ההכרות שלנו עם השטח ועם המקרים שאנחנו מטפלים בהם, אנחנו חושבים שחוץ ממה שעמידר עצמה מגדירה כמבנה מסוכן ודירות שהיא מגדירה כבלתי ראויות למגורים, המצב חמור הרבה יותר ממה שמתואר בדו"ח, שתלוי בהגדרות של עמידר

מיכאל אורן:  אני מאוד אשמח אם ידבר כאן גם אדם שחי בתוך דירה שעמידר לא תגדיר כבלתי ראויה למגורים, אבל הוא יספר איך המצב הבריאותי שלו מידרדר - - -     

מיקי לוי: גבירתי, יש במדינת ישראל 48 אלף מבנים בסכנת התמוטטות מיידית

מיכאל אורן: וזה עוד יותר חמור בעיניי, משום שהמצב הזה לא מאפשר לנו לדבר על המקרים ה"קלים", שבהם שבע נפשות גרות עם עובש מטורף, קירות שחורים בתוך הדירה, ואומרים להם לפתוח את החלון כדי לאוורר ושזה אשמתם כי הם לא אווררו

מיכאל אורן:  זה נחשב מקרה לא דחוף, אבל בינינו, חוסר הטיפול בבעיות המאוד דחופות דוחק הצידה בעיות דחופות לא פחות

מיכאל אורן:      מרבית התיקונים כרוכים בהשתתפות עצמית

מיכאל אורן:  חלק גדול מהדיירים בכלל לא פונה, על רקע חסמים בירוקרטיים והתנהלות ידועה של עמידר, בין השאר

מיכאל אורן:  אנשים איבדו תקווה וכבר לא רוצים לפנות, לאור התנסויות קודמות

מיכאל אורן:  דיירים חוששים מכל מה שלא ידוע

מיכאל אורן:  בגלל שהנושא לא מוסדר, הוציאו את אחת הפונות שלנו מהדירה כדי לתקן, שזה נהדר, אבל רצו לשים אותה באיזשהו הוסטל במרכז העיר, בסביבה שלא מתאימה למגורים עם ילדים, בלי מטבח, והשתתפות עצמית בתשלום של אוכלוסיות שלא מסוגלות להשתתף בדברים כאלה

מיכאל אורן:  הבעיה היא לא רק התקציבים, הבעיה היא גם הפיקוח

מיכאל אורן:  ביקורי מעגל שהחברה המשכנת מבצעת פעם בשנה הם כאין וכאפס לעומת המשאבים שהחברה המשכנת משקיעה כדי לבדוק אם יש איזו בת של דיירת שבדיוק חגגה אתמול יום הולדת 18 ועכשיו גם היא צריכה לשלם

מיכאל אורן:  בזה כן משקיעים

מיכאל אורן:  מדובר כאן גם בפיקוח מטעם משרד השיכון - - -     

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה

מיקי לוי:  כי יש לי מקרים יותר חמורים ממה שאת מתארת, לצערי, אז אם תוכלי לסיים, אני רוצה לתת להם זמן

מיכאל אורן: אני אשמח אם תשמעו גם את הפונים שנמצאים כאן

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  רמי ברדוגו, לשעבר ראש אגף הנדסה בעמידר

מיקי לוי:  בבקשה, אדוני

רמי ברדוגו: חסכת לי את הגילוי הנאות

רמי ברדוגו:  אני כאן היום דווקא בכובע של יזם בפינוי-בינוי בדימונה, היזם הראשון שנכנס לדימונה ומאמין בפריפריה

רמי ברדוגו:  בנושא של עמידר: יושבים פה אנשים חשובים, האנשים של עמידר רוצים לעבוד

רמי ברדוגו:  יש שם אנשים טובים, יש שם אנשים שמשקיעים, אבל בסופו של דבר, הם צריכים את הכלים

רמי ברדוגו:  אני רוצה להגיד משהו על הנושא של מוקד, או פניות של - - -     

מיקי לוי: אתה בא מהמערכת – תסביר לי: תן לי שני משפטים על איך זה דופק ועובד בעמיגור

רמי ברדוגו: אתה לוקח אותי לסוף, אני אגיד משהו קודם

רמי ברדוגו:  בנושא של חוק גוז'נסקי: חוק גוז'נסקי זה החוק שמגדיר מה מתקנים בדירת עמידר

רמי ברדוגו:  כיום, פקיד בעמידר לא יודע לעשות יותר ממה שהחוק מגדיר לו

רמי ברדוגו:  החוק הזה – למי שמכיר, מתי הייתה גוז'נסקי? ועד היום הוא לא עודכן

מיקי לוי: מיכאל, קח על עצמך להרחיב את החוק של תמר גוז'נסקי

מיקי לוי:  אני יכול לתת לך את הטלפון שלה, נדמה לי שגם יש לי אותו אצלי - - -     

מיכאל ביטון: אני לוקח

מיקי לוי: קח אותו, תרחיב אותו, שיהיה פרוץ לחלוטין, שהמדינה תתקן את הכל

מיכאל ביטון: אני גם מוכן שמשרד השיכון יעזור לי בחוק הזה

מיקי לוי: תביא את הדו"ח ואנחנו נגייס חברי כנסת להעביר אותו

מיכאל ביטון: מה צריך לתקן בחוק הזה של גוז'נסקי?     

רמי ברדוגו: הכל, הכל

מיכאל ביטון: אתם בעד תיקון החוק הזה?     

רמי ברדוגו: התחלנו לעשות פיילוט - - -     

מיכאל ביטון: אז בואו נעשה אותו

מיקי לוי: הנה, תהיה איתו בקשר, הוא - - -     

מיכאל ביטון: היו"ר, אם אני אבוא לכל ועדה אתה תיתן לי לעשות חוקים

מיכאל ביטון:  אבל אין בעיה, אני פה לבד, אני לוקח על עצמי

מיקי לוי: תודה

רמי ברדוגו: אז אני אומר שכשדייר פונה היום להחלפת דלת רעועה או דבר תקול כזה או אחר – אם זה לא משהו שכתוב בחוק גוז'נסקי, אין סיכוי שמישהו יכול לעשות, ובגלל זה, כמו שאמרו פה בפורום, צריך להגיע למדרגות מאוד גבוהות כדי שזה יהיה בסל חריגים

רמי ברדוגו:  והיום חוק גוז'נסקי לא נותן לתקן אפילו דלת, אלא אם זו דלת מיוחדת לבעל צרכים, חלונות, ואוורור, וכו'

רמי ברדוגו:  אז הדבר הראשון, שגם עמידר צריכה, זה את הכלים

רמי ברדוגו:  ולעשות את זה בחוק גוז'נסקי

מיכאל ביטון: אבל אם היא רוצה לעשות טיפה יותר, מישהו מונע ממנה? אם רוצים לשפץ יותר, מישהו - - - אותך?     

רמי ברדוגו: כן, חד משמעית

מיכאל ביטון: למה?     

רמי ברדוגו: כי צריך תקציב מיוחד

רמי ברדוגו:  הבירוקרטיה - - -     

מיקי לוי: רגע, הנה, נרחיב אותו

מיקי לוי:  מיכאל, תראה איך אני מקשר לך

מיקי לוי:  גבירתי ממשרד המשפטים, אני מבקש מכם - - - תקחו את חוק גוז'נסקי, תנו אותו לצוות חקיקה, תהיו בבקשה בקשר עם חבר הכנסת מיכאל ביטון – תעשו לנו את המסגרת, את השלדה, כדי שהוא יוכל להגיש אותו

מיקי לוי:  זה מה שאנחנו מבקשים

מיקי לוי:  אנחנו ניתן את זה לצוות חקיקה כאן בכנסת כדי לשפר אותו, כדי שהוא יעבור

יעל קסטן רבסקי: אני מבינה את מה שאדוני אומר, אני רק אגיד שיש הרבה דברים שכן רשומים במפרטים

יעל קסטן רבסקי:  המפרטים נותנים מענה להרבה דברים שלא מבוצעים - - -     

מיקי לוי: בסדר, בואי נרחיב את זה

מיקי לוי:  שנוכל לבוא בטענות אחר כך

מיקי לוי:  בבקשה, אדוני

רמי ברדוגו: אני אגיד דבר אחרון: היום, כדי להיכנס - - - בסופו של יום, גם היו"ר בעצמו אמר שיש במדינת ישראל 40 אלף מבנים שנמצאים בסכנה, ואנחנו בעמידר – לשעבר – מכירים את זה טוב-טוב בטבריה, מכירים את זה בקריית שמונה, כל השבר הסורי-אפריקאי

רמי ברדוגו:  ומה שאני אומר זה שהנושא של פינוי-בינוי חייב לשנות תמונה

רמי ברדוגו:  היה בתקופתי פיילוט עם משרד הבינוי והשיכון, שעשינו במבשרת ובראש העין, שבא ואומר לעמידר - - - משרד הבינוי והשיכון מחזיק בקרקעות יקרות

רמי ברדוגו:  היום לא צריך יזם – מי שהולך אחורה כמה עשרות שנים, לא הרבה, אנחנו לא מדינה של מאות שנים, רואה שמי שבסופו של דבר בנה את המדינה זה סולל-בונה ועמידר

רמי ברדוגו:  אם לוקחים היום בית ויש פיילוט - - - לא, גילה זה ממש לא, גילה זה - - -     

מיקי לוי: בבקשה לא להפריע, אחרת אני לא אספיק לתת לכולם

רמי ברדוגו: מה שאני אומר זה שבסופו של דבר, אם עמידר ועמיגור - - - כמו שעמיגור עושה את זה בתחום של דיור מוגן – ככה עמידר צריכה לעשות את זה בתחום של הדיור הציבורי, וזה לאו דווקא הדיור הציבורי - - -     

מיכאל ביטון: אני רוצה להסביר מה הוא אומר

מיכאל ביטון:  הוא אומר שיש איזה כלל כזה, שהאוצר אומר "אני לא נותן לעמידר כסף לבנות עוד בתים בעצמו, או להיות - - -"     

מיקי לוי: אין בעיה, שמשרד השיכון יבנו

מיכאל ביטון: לא, הוא מדבר על יזמים, חוזים, מכרזים

מיכאל ביטון:  אבל מי שבאמת בנה את הבתים האלה זה חברות ממשלתיות, לפעמים עם ערבות של מדינה

מיכאל ביטון:  אגב, אריק שרון נתן ליזמים ערבות על דיור בר השגה – מאות אלפי בתים, וכמעט לא מימשו את הערבות הזאת

מיכאל ביטון:  אבל האוצר אומר: "אני לא רוצה לקחת אחריות, הכל יזמים פרטיים - - -"     

רמי ברדוגו: אני מסכם: אם היום יזמים לא נכנסים לפריפריה, או שרוצים להוזיל מחירי דירות - - - יזם מרוויח היום כמעט 500 אלף שקל ליחידת דיור, ועל ה-500 אלף שקל האלה אומרים "אין דבר כזה 500 אלף שקל, עמידר בונה" או "עמיגור בונה" - תחשבו שגם חסכנו את ה-500 אלף שקל, וגם 50 אחוז - - -     

דניאל גיגי: עמיגור כבר עושה את זה

דניאל גיגי:  זה קורה

מיקי לוי: ברור לי, חברים

מיקי לוי:  תשמעו את הסיכום

רמי ברדוגו: גם 50 אחוז מהדירות שיימכרו בכל שכונה יחזירו, והאוצר לא יצטרך לתת פה אפילו שקל

רמי ברדוגו:  כבר יש פיילוט מוכן, והגיע הזמן לעשות אותו

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  משה אטיאס, אזרח – שתי דקות

מיקי לוי:  מיצוי, בבקשה, כי אני חייב לסיים תכף

משה אטיאס: שלום, תודה על הרשות לדבר

משה אטיאס:  שמי משה אטיאס, דייר של עמידר

משה אטיאס:  אני חייב להעיר הערה לפני מה שרציתי להגיד: השחור הזה שעל הקירות, העובש, זה לא סתם משהו לא יפה

משה אטיאס:  זה החיים שלנו

משה אטיאס:  אני לא נושם מהיום שנכנסתי לדירה

משה אטיאס:  הערה שהייתי חייב להעיר

משה אטיאס:  תנו לנו קורת גג ראויה

משה אטיאס:  אני מתקשה בנשימה רק מאז שנכנסתי לדירה הזאת, לא הייתה לי שום היסטוריה של בעיות כאלה

משה אטיאס:  כתוב לי ב-CT - - - אני לא מבין הכל, אבל כתוב "תהליך זיהומי דלקתי"

משה אטיאס:  לא היה לי את זה קודם

משה אטיאס:      תנו לנו קורת גג ראויה

משה אטיאס:  זה לא יעלה כסף

משה אטיאס:  זה מכניס הכנסות לקופת המדינה, ואני רוצה להסביר

משה אטיאס:  שירתתי ארבע וחצי שנים כלוחם במשמר הגבול, ואני יודע כמה רוכשים כבוד, בכל מקום, ובפרט בוועדות הכנסת, לאנשים שתרמו, ובפרט לאנשים עם תפקידים מיוחדים, וכמה לא שוכחים – אפילו אם מישהו רוצה לנגח מישהו, הוא לא שוכח להזכיר את מעלתו ואת כל מה שהוא תרם למדינה

משה אטיאס:  אבל כן שוכחים דבר אחד: שלא תהיה לנו חברה מתוקנת לפני שאחרון האזרחים יתרום את חלקו לחברה

משה אטיאס:  דיירי הדיור הציבורי לא יכולים לתרום את עצמם לחברה, הם עסוקים כל היום בלשרוד, יום-יום, בלנקות את העובש מהקירות, בלנתק את הצינורות של מכונת הכביסה, כי היא בסלון, התשתית של מכונת הכביסה היא באמבטיה, אבל הדלת של האמבטיה היא 50 סנטימטר, אז מכונת הכביסה בסלון

משה אטיאס:  וכל פעם שמישהו רוצה להתקלח צריך לנתק את הצינורות ולהרטיב את כל הבית ולגרוף, שהרצפה - אני לא יודע איך הצליחו להשיג רצפה כזאת גרועה

משה אטיאס:  טיפת מים עליה זאת סכנת נפשות, כבר הגענו לטיפול רפואי בעקבות החלקה על הרצפה הזאת

משה אטיאס:  יש לי עוד הרבה מה להגיד, אבל אני חושב - - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  הדברים שלך נגעו ללבנו

מיקי לוי:  היכן אתה גר?     

משה אטיאס: בשדרות נווה יעקב

משה אטיאס:  מה שהיא אמרה לגבי פתיחת החלון: מפקח בנייה הגיע לראות ואמר "הכל בסדר, אין מה לעשות, זאת דירה ישנה"

משה אטיאס:  אני גר בנווה יעקב, על צלע ההר

משה אטיאס:  מי שמכיר את הקור הירושלמי – החלונות לא מבודדים בכלל, הוא אומר לי לפתוח חלונות, אמרתי לו שלהגיד לי לפתוח חלונות זה כמו להגיד לי ללכת לגור בחנייה, בחוץ

משה אטיאס:  לפתוח חלונות בקור הירושלמי על צלע ההר, בית - - - אני קצת מבין במיזוג אוויר – הבניין הזה הכי גרוע מבחינת הגנה ממזג האוויר

משה אטיאס:  אמרתי לו שלהגיד לי לפתוח חלון זה כמו להגיד לי לגור בחוץ, והוא אמר לי "כן, אתה צריך לחמם את הבית"

משה אטיאס:  במיזוג אוויר אני מבין – לחמם בית כזה, שהוא לא מבודד והחלונות שלו לא מבודדים, זה הון תועפות

משה אטיאס:  אני פותח חלון ביום של שמש, לא ביום של גשם, אחרי כמה ימים שלא היה בהם גשם, ונוזלת לי שלולית על הרצפה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  דקה וחצי-שתיים, קצר, כי אני חייב לסיים

אשר חסין: תודה רבה, כבודו

אשר חסין:  אני גר בדיור הציבורי, יש לי ילד שמאובחן על הספקטרום האוטיסטי, וילדה עם אלרגיה מסכנת חיים לחלב ולשומשום

אשר חסין:  אני גר בדימונה, הגשתי בקשה לעבור לאשדוד בגלל שהבן שלי לא יכול לקבל טיפולים בדימונה, לא קלינאית תקשורת, לא ריפוי בעיסוק, לא טיפול רגשי, והבת שלי לא יכולה לקבל טיפול, לא בדימונה, לא בבאר שבע, כל הטיפולים שלה נמצאים בתל השומר

אשר חסין:  ופעם אחר פעם אני מקבל "שלילי, אין דירות, יש ממתינים, אתה לא זכאי"

אשר חסין:      בנוסף לכך, אני אחרי תאונה, ואחרי התאונה אני במצב כלכלי על הפנים, בגלל שאני לוקח את הילד לטיפולים פרטיים כל הזמן

אשר חסין:  כל שבוע אני מוציא 400 שקל פלוס נסיעות לעומר, פלוס אוכל, קלינאית תקשורת שלוש פעמים בשבוע, ריפוי בעיסוק

אשר חסין:  אני כבר לא יודע מה לעשות, אני צריך עזרה

מיקי לוי: בעומר יש לילד טיפול?     

אשר חסין: בעומר יש לו טיפול, כן

אשר חסין:  כי זה רק באופן פרטי

אשר חסין:  וגם תמיכה משפחתית – כל המשפחה שלי ושל אשתי גרה באשדוד, אנחנו לבד, פשוט לבד

אשר חסין:  אין למי לפנות

אשר חסין:  והסברתי למשרד השיכון על המקרה שלי מספר פעמים

אשר חסין:  הם הציעו לי דירה בקומה ראשונה בדימונה, אחרי שהייתי בקומה רביעית

אשר חסין:  ואם לא הייתי לוקח אותה הייתי בבעיה, כי הם אמרו שאני זכאי לדירת חדר בלבד

אשר חסין:  אז מחוסר ברירה לקחתי את הדירה, כאשר בכלל ביקשתי לעבור לעיר אחרת

אשר חסין:  באתי לכאן פשוט כדי לבקש עזרה

אשר חסין:  תודה, כבודו

מיקי לוי: מישהו מעמידר יכול לשבת איתו אחר כך בארבע עיניים? תודה רבה, אני מאוד מודה לכם

מיקי לוי:  הם ישבו איתך

מיכאל ביטון: מאוד חשוב לי לדבר, בבקשה

מיקי לוי: יש לך דקה וחצי, בבקשה

מיכאל ביטון: אני אתן תיאור מקיף וקצר, מתומצת

מיכאל ביטון:  אשתדל לעשות את זה כמה שיותר קצר

מיכאל ביטון:  שמי מיכאל בן עיון

מיכאל ביטון:  אמא שלי הייתה צריכה להגיע, היא חולת COPD

מיכאל ביטון:  אני מאוד מבין את החבר שסיפר פה

מיכאל ביטון:  אמא שלי חולת COPD מהרטיבויות שהיו בבית

מיכאל ביטון:  אנחנו גרים מ-1989 בדירת עמידר שקיבלנו ללא חלונות, ללא דלתות, ללא אסלה, ללא מים, ללא חשמל

מיכאל ביטון:  חודשים, גם מעל שנה

מיכאל ביטון:  בתור ילד הלכתי להביא מים מהברזייה, השתנתי בתוך בקבוקים, חירבנתי בתוך דליים, ישנו במטבח כי זה החדר שהיה הכי חם

מיכאל ביטון:  שיפצו את הבית אחרי שלוש שנים, שיפוץ לא משהו

מיכאל ביטון:  אמא שלי חיה בבית הזה במשך 30 שנה, כשהרטיבויות חזרו וזה לא טופל

מיכאל ביטון:  אמא שלי נמצאת היום בדירת עמידר, שמערימים כל כך הרבה קשיים

מיכאל ביטון:  אושר להחליף את החשמל, אושר להחליף שתי דלתות מתוך שש דלתות, שזה בתוך הול אחד – יחליפו רק שתיים, והן רקובות

מיכאל ביטון:  יש תמונות, יש תיעוד

מיכאל ביטון:  ואז צריך לשלוח עוד מישהו שיבדוק את החשמל, ועוד מישהו שיבדוק את התריסים, ועוד מישהו, וצריך לעשות עוד ועדה, ועוד בקשה

מיכאל ביטון:  יש המון בירוקרטיות מיותרות

מיכאל ביטון:      יש לי הרגשה, גם אני נמצא היום בדיור ציבורי, יש לי ילדה עם תסמונת דאון, עברתי תאונת אופנוע מאוד קשה, אני עדיין בתהליך של שיקום

מיכאל ביטון:  ובתור ילד שגדל לתוך מציאות כזאת, שבאתי מצרפת וכביכול היה לנו בית נורמלי, ולהגיע למצב כזה – החיים שלי כבר היו כתובים

מיכאל ביטון:  לגדול בצורה כזאת - - - בגיל 12 מצאתי את עצמי במוסדות, במאסרים, לא הייתה דרך אחרת

מיכאל ביטון:  וגם כשאני ביקשתי דירה, והסברתי - - - הייתי מאז מדריך טיפולי-שיקומי - - - התמכרויות, עשיתי תואר בקרימינולוגיה – ביקשתי שלא יתנו לי באזור הזה, וזה לא עניין אף אחד

מיכאל ביטון:  יש משהו מאוד קשה ומאוד נוקשה, לא יודע אם זה בפקידים, לא יודע אם זה בהנהלה, יש משהו שלא מתפקד

מיכאל ביטון:  לא יום ולא יומיים – 35 שנה

מיכאל ביטון:  בכל - - -     

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  דברים מאוד קשים, ולצערי אין לי פתרון לכל דבר ודבר, אבל תכף ננסה לסכם

מיקי לוי:  הדברים מאוד קשים

מיקי לוי:  למרות כל המאמצים שלה, המדינה לא עשתה דיי

מיקי לוי:  ואני מאוד עדין בלשוני עם המדינה, עם נציגי המדינה – של השיכון, של האוצר, של עמידר, שלנו כחברי כנסת

מיקי לוי:  אנחנו לא בורחים מאחריות, לא מיכאל ולא אני

מיקי לוי:  אנחנו ננסה לעשות משהו

מיקי לוי:      אני מאוד מקווה שההנהלה החדשה בעמידר תביא תרבות אחרת, תשנה

מיקי לוי:  אני מאוד מקווה שמנכ"ל עמידר, שהוא תת אלוף בעברו, יביא את תרבות הטיפול, הניהול, מהצבא

מיקי לוי:  אני מאוד תולה בכם תקוות

מיקי לוי:  אני מאוד מקווה שזו תקופה חדשה

מיקי לוי:  יש את מי לחקות – לא יודע אם ללמוד, אפילו, אלא לחקות

מיקי לוי:  זה לא שזה בלתי אפשרי, יש חברה אחת – עמיגור – שמתפקדת כמו שצריך

מיקי לוי:  אולי היא לא מושלמת, אבל היא עושה את זה עם לב ונשמה

מיקי לוי:  אף אחד מאיתנו לא מושלם, אבל היא מחפשת פתרונות

מיקי לוי:  נכון, היא טיפונת יותר קטנה, ההיקפים שלה יותר קטנים, אבל אפשר

מיקי לוי:  אנחנו שומעים כאן חלק מהמקרים, זה הקצה של הקצה של הקצה

מיקי לוי:  אני משוכנע שאם נצלול, נשמע על מקרים הרבה יותר דחופים

מיקי לוי:      אדוני, ממרכז אדווה – אני מבקש ממך להכין מכתב, או דו"ח מתכלל

מיקי לוי:  אל תעשה חוברת, כי אף אחד לא יקרא אותה, אתה מכיר את זה, נכון? דו"ח מנהלים של עמוד וחצי-שניים, כדי שנוכל להיכנס לחלק המרכזי, ללב של העניין

מיקי לוי:  אני מבקש שתעביר את זה למבקר המדינה – כי תכף גם הם יהיו מעורבים – וגם לוועדה, כדי שנוכל לעשות שימוש בחומרים שלך

ירון הופמן דישון: בשמחה

מיקי לוי: דו"ח מבקר המדינה – אני פונה אליכם

מיקי לוי:  עוד חצי שנה אני עושה פה דיון פנימי, ללא אזרחים: מיכאל, אני, צוות הוועדה, אתם, משרד השיכון, משרד האוצר, עמידר, ומשרד המשפטים

מיקי לוי:  נעשה צוות קטן, יעיל יותר, דיון של שעה-שעה ומשהו, כדי לראות אם התקדמנו

מיכאל ביטון: ועם דו"ח כתוב שיוגש מראש, ועליו נעבור

מיקי לוי: זה מה שאני מנסה לומר

מיקי לוי:  דו"ח מבקר המדינה מ-2014, עם דו"ח מבקר המדינה מ-2020 – אני מבקש להכין מסמך מתכלל של שני הדו"חות האלה, של כמה עמודים

מיקי לוי:  שימו לב, דו"ח אחד הוא דו"ח רכש, התעצמות ותוכניות ארוכות טווח, ובדו"ח השני עסקנו היום

מיקי לוי:  גלשנו גם לנושא המכירה, גם לנושא מספר הדירות שיש ברשותה של המדינה וכו'

מיקי לוי:  נסו לעשות איזה דו"ח מתכלל, כי אני לא מצליח לצאת מהעניין הזה של רכש ותחזוקה

מיקי לוי:  לא מצליח, אני מודה

מיקי לוי:  וזה מלווה אותנו כבר שנים

מיכאל ביטון: עד אז גם נוסיף קריאה מהוועדה לשר השיכון להוסיף ב-2023 תקציב לרכש, תקציב לתחזוקה

מיקי לוי: הלוואי ואני אצליח להוציא את המיליארד וחצי האלה בשנתיים הקרובות

מיכאל ביטון: בוא נוסיף בסיכום את הקריאה לשר השיכון להוסיף ב-2023 תקציב לשני המרכיבים האלה

מיקי לוי: אני אוסיף את זה

מיקי לוי:  האמת שיש עודפי תקציב, כלכלת המדינה מ-2020 היא כלכלה חזקה

מיקי לוי:  לא יודע מה יהיה איתה עכשיו - - - אני אומר לך את זה ככלכלן

מיכאל ביטון: לא ראיתי חסכנות בהסכמים הקואליציוניים, לא ראיתי שחסכו כסף

מיקי לוי: בטח שלא

מיכאל ביטון: אז בוא נקרא לשר השיכון - - -     

מיקי לוי: הנה, אני אתן את זה פה

מיקי לוי:  אז אני מבקש מכם איזשהו מסמך - - - אני יודע שאני מפיל עליכם, אבל אין לי ברירה, אתם צריכים להוביל את זה בשבילי

צחי בובליל: יש לנו את הדו"חות

מיקי לוי: אל תביאו דו"ח של 200 עמודים

מיקי לוי:  אני רוצה דו"ח מתכלל, שנוכל לדון בתוך הפורום שקבעתי בנושא תחזוקה, והנושא השני הוא נושא הרכש

צחי בובליל: יש לנו דו"ח שפורסם ב-2020 בנושא רכישה ומכירה - - -     

מיקי לוי: קחו אותו ותעשו אותו מתכלל, דו"ח מנהלים

צחי בובליל: יש בו תקציב, זה לא - - -     

מיכאל ביטון: צחי, תשמע מה אני מציע: אפילו לא דו"ח, אלא טבלה

מיכאל ביטון:  כל המלצה מעשית, כמותית או ביצועית שהייתה לכם – מה הומלץ, ואנחנו נבדוק מה בוצע

מיכאל ביטון:  רק את הרשימה, את ההמלצות, מכל סוגי הדו"חות של דיור ציבורי - - -     

מיקי לוי: תקלו עלינו עם מסמך מתכלל, כדי שאני אוכל לשים אצבע על משרד השיכון ועל עמידר, אולי פתרונות של רכש מחוץ לקופסה, אולי פינוי-בינוי, אני לא יודע

מיכאל ביטון: בדיוק, רעיונות חדשים

מיכאל ביטון:  או שיבנו בעצמם בתים כמו שבנו פעם, עמידר בנתה - - -     

מיקי לוי: בואו ננסה לחשוב מחוץ לקופסה, כי אנחנו לא עושים את זה כבר הרבה מאוד שנים

דניאל פרידמן: תוכנית "לגור בכבוד" של חגי רזניק, שיממשו אותה

מיקי לוי: גבירתי, את מפריעה לסיכום שלי

מיקי לוי:  זו השורה התחתונה – כל מה שאני אומר זה לקראת זה

מיקי לוי:  אם אני אגיד "תוכנית 'לגור בכבוד'" זה יישאר ככותרת

מיקי לוי:  אני מנסה ללכת על - -     

דניאל פרידמן: לא, כפרה עליך, היא קיימת

דניאל פרידמן:  רק לממש אותה

מיקי לוי: - - אני מנסה ללכת על צעדים אופרטיביים

מיכאל ביטון: את שוברת אותו עם ה"כפרה עליך"

מיקי לוי: כן, ראית? חייכתי לגמרי

מיקי לוי:  אמא שלי עלתה לי מול העיניים עכשיו

מיקי לוי:  אז אני צריך מסמך מתכלל עם תוכניות ארוכות טווח: מה עושים? מה מדינת ישראל עושה בעשר השנים הקרובות? כל שנה – כמה דירות? יש בנייה, אין בנייה? אני לא יודע מה, תחשבו על זה - - -     

מיכאל ביטון: מספיק שנראה התקדמות ולא נסיגה, שנראה צמיחה ולא דעיכה

מיכאל ביטון:  זה מה שצריך לראות

מיקי לוי: הדו"ח הזה חייב לכלול גם רכש וגם בנייה

מיקי לוי:  תתייעצו עם מי שצריך, תתייעצו עם בעלי מקצוע

מיקי לוי:  והנושא השני הוא תוכניות תחזוקה

מיקי לוי:  אני לא יכול לשמוע את זה שהוא אומר שהם חיים בעובש, זה מטריף את דעתי

מיקי לוי:  ילדים במדינת ישראל ב-2023 חיים בדירות עם עובש, שפוגעות בבריאות של הדיירים, של הילדים, זה דור העתיד שלנו

מיקי לוי:  לכן, אני מבקש לעבוד מול עמידר בנושא הזה

מיקי לוי:  תוכניות התחזוקה חייבות להשתנות

מיקי לוי:  לחשוב מחוץ לקופסה, להגדיל את המעגלים

מיקי לוי:  מיכאל ישנה את החוק כדי שיאפשר לכם יותר גמישות

מיקי לוי:  נעשה כל מה שצריך כדי להגביר את רמת התחזוקה

מיקי לוי:  אנחנו שומעים כאן בזה רק מחברה אחת, צר לי, רק מחברת עמידר

מיקי לוי:  לא שמענו את זה מעמיגור

מיקי לוי:  בואו נעשה משהו בעניין הזה

מיקי לוי:      כולנו מחויבים, אנחנו, כנבחרי ציבור, מחויבים לעבוד אצלכם

מיקי לוי:  אז גם הרכש וגם התחזוקה – אני תולה בעניין הזה תקוות רבות

מיקי לוי:  הייתי עובד עם יעדים ומדדים, ככה חינכו אותי בצבא, במשטרה: יעד – מדד, עמדתי או לא עמדתי

מיקי לוי:  אין לי ברירה אחרת

מיקי לוי:  אם לא נעבוד עם יעדים ומדדים, גם לא נוכל למדוד את עצמנו: כמה דירות שיפצנו, על כמה פניות ענינו, כן החלפנו, לא החלפנו, כמה דירות רכשנו, כמה לא רכשנו, כמה יש על הנייר, בכמה חתמנו חוזה רכישה

מיקי לוי:  לא מתעדים לי לבנות או לרכוש – אלא בפועל, תשובות

מיקי לוי:      אנחנו נעשה רק עם הגורמים הממשלתיים – משרד מבקר המדינה, אוצר, שיכון, משפטים, ועמידר, שהיא חברה ממשלתית

מיקי לוי:  אתם תצטרכו לבוא עם תשובות, גם לגבי תוכניות רכש מול משרד האוצר, גם לגבי הגדלת מעגל התחזוקה

מיקי לוי:  הדעת אינה סובלת לשמוע את הדיירים האלה שחיים בעובש

מיקי לוי:      מכובדיי כולם, קודם כל, תודה רבה שבאתם והארתם את עינינו

מיקי לוי:  תודה רבה לך, חבר הכנסת ביטון, אנשי משרד מבקר המדינה, שפותחים לנו את הדלת

מיקי לוי:  הפלתי עליכם עכשיו עוד איזו משימה – אין לנו ברירה, אנחנו צריכים לעבוד עבורם

צחי בובליל: זה מופיע בדו"חות שלנו, הם מכירים את הדו"ח - - -     

מיקי לוי: תתכלל אותו

מיקי לוי:  תבוא לכאן בעוד חצי שנה

מיקי לוי:  יש להם כרגע יעדים, משימות - - -     

מיכאל ביטון: יש לך הזדמנות, שהם רוצים לעבוד על הדו"ח - - -     

מיקי לוי: אני חייב לסכם

מיקי לוי:  זהו, חברים

מיקי לוי:  תודה רבה ושלום

מיקי לוי:  ישיבה זו נעולה