הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול, כנסת 25, פרוטוקול מספר 3, 2023-02-15 00:00

בועז ביסמוט: בוקר טוב, אני שמח לכל מי שהגיע הבוקר, כי היום יש וועדה שמתחרה איתנו בפופולאריות, ועדת חוקה, אבל פה לא פחות חשוב

בועז ביסמוט:  הבוקר נדון בהשלכות תקופת הקורונה על דפוסי השימוש בחומרים ממכרים והתמכרות בקרב בני הנוער, נזכה לראות את ממצאי הסקר של HBSC, סקר חשוב, מעמיק, יציג אותו פרופסור יוסי הראל פיש

בועז ביסמוט:  בוקר טוב פרופסור פיש

בועז ביסמוט:       התכנסנו הבוקר כדי לדון על השפעת תקופת הקורונה על דפוסי השימוש באלכוהול ובסמים, מעורבות באלימות, וגם אי אפשר להתעלם באלימות ברשת בקרב בני הנוער בישראל, ונשמע מפרופסור פיש את ממצאי תוכנית המחקר שעשיתם על רווחתם ובריאותם של בני הנוער בישראל

בועז ביסמוט:  לתקופה שנתייחס אליה לא תואם רק את התקופה הזו אלא מעבר לכך, 2019-2022

בועז ביסמוט:      אנחנו לא מתעלמים מהעובדה שמאז פרוץ מגפת הקורונה, היו מגבלות, היה ריחוק חברתי שהיה מחויב צו השעה

בועז ביסמוט:  זה גרם לשינוי בדפוסי הבילוי, מסגרות שבני נוער היו רגילים להן נסגרו, היה גם מעבר ללמידה בזום, כל אחד מאיתנו זוכר זאת היטב, מי שהורה ומי שסבא ומי שתלמיד בעצמו, יש לנו כאלה כאן יחד איתנו בוועדה ואני מברך על כך

בועז ביסמוט:  זה דבר שנכפה עלינו, לא רצינו בזה אבל זה מה שקרה

בועז ביסמוט:  מה לעשות, זה השפיע, יש שיגידו שזה פגע, יש שיגידו שזה השפיע, ויש שיגידו גם וגם

בועז ביסמוט:      הייתה לזה השפעה על התפקוד של בני הנוער, חשו באותה תקופה חלק מהם ניכור, חלק בדידות, כמובן יגידו שזה עניין סובייקטיבי, גם על זה נדון

בועז ביסמוט:  כן סובייקטיבי, לא סובייקטיבי

בועז ביסמוט:  מה לעשות, היה לחץ נפשי כתוצאה מכאן, ריקנות, תסכול, כעס, כל אחד הביע את זה בדרך שלו

בועז ביסמוט:  היו גם כאלה שהרחיקו לכת וזה הגיע אפילו לחוסר שביעות מהחיים עצמם, עקב הלחץ החברתי שבא לידי ביטוי

בועז ביסמוט:  בכל מקרה זה גרם לשינוי

בועז ביסמוט:      המצוקה של בני הנוער בוועדה הזו חשובה לנו מאוד

בועז ביסמוט:  כל דרך שאנחנו יכולים כדי להציע פתרונות, קודם כל להצביע עליהם אבל כמובן לראות כיצד אפשר לתקן

בועז ביסמוט:  בטח ובטח בוועדה כמו זו שלנו, כאשר הפתרון לאותן מצוקות כדי להתמודד עם המצוקות שדיברתי עליהן קודם, זה שימוש בסמים או בכל דבר שהוא ממכר, יכול להיות גם שתיה מופרזת אלכוהול, יכול להיות עישון סיגריות, זה יכול להיות טבק, יכול להיות כל דבר שרק תרצו, אפילו מסכים לצורך העניין גם גורם לסוג של התמכרות

בועז ביסמוט:  זה גורם נזק ועל זה אנחנו לא נפחד לשים על השולחן

בועז ביסמוט:  כמובן שבוועדה הזאת אנחנו נשים את הנושאים על השולחן, ולא נעלה על השולחן

בועז ביסמוט:      נבחן האם החזרה למסגרות הלימוד ודפוסי הבילוי המשתנים גם כן זה מעיד על מגמה בשימוש באותם חומרים, האם יש שינוי או שאולי לא? אולי ההרגל הזה גרם להמשך?     אני אתן עכשיו את זכות הדיבור למי שעסק במחקר ויציג אותו בפנינו, פרופסור יוסי הראל פיש, הוא החוקר הראשי וראש תוכנית המחקר של HBSC ישראל

בועז ביסמוט:  בבקשה

יוסי הראל פיש: (הקרנת מצגת)     בוקר טוב, תודה רבה לכבוד היושב ראש

יוסי הראל פיש:  אני מאוד שמח שהגענו לפה ושיש אישור לפרסם את הנתונים הללו

יוסי הראל פיש:  ה HBSC זה מחקר של ארגון הבריאות העולמי- -     

בועז ביסמוט: שלא נתבלבל עם הבנק, יש בנק עם שם דומה, לא להתבלבל

יוסי הראל פיש: - - ה-HBSC,  Health Behavior in School-aged Children, זה מחקר שהתחיל לפני 40 שנה בדיוק

יוסי הראל פיש:  אנחנו חוגגים 40 שנה עכשיו

יוסי הראל פיש:  ושותפים בו היום 55 מדינות שזה כל אירופה, צפון אמריקה וישראל

יוסי הראל פיש:  היום אנחנו גם עושים את זה במדינות אחרות בגלובוס

יוסי הראל פיש:  זה מחקר שפעם ב-4 שנים, במקביל בכל המדינות, אוסף מידע מאוד עשיר ומאוד מפורט על החיים היומיומיים של בני הנוער מגיל כיתה ו', בארץ אנחנו עושים עד י"ב, הבינלאומי זה ו' ח' ו-י'

יוסי הראל פיש:  בעצם כל דפוסי ההתנהגויות שלהם אבל גם המצב הנפשי שלהם, המצב הבריאותי

יוסי הראל פיש:  ומה שמייחד את המחקר הזה זה כל החשיפה שלהם הרקע שלהם בבית, במשפחה, עם ההורים, המעורבות הקהילתית שלהם, החברים שלהם בבית הספר, ובזירה האלקטרונית וכיוצא בזה

יוסי הראל פיש:  כך שיש לנו תמונה מאוד רחבה ומעמיקה שמאפשרת לנו להבין מה קורה בחיי היומיום של הילדים, ובעיקר להוציא את המידע שאנחנו צריכים להוציא

יוסי הראל פיש:       צוותי החוקרים מכל אותן 55 מדינות זה השמנה וסלתה של אנשים שעוסקים בנוער בעולם בתחום של חינוך, רווחה, ובריאות הציבור ואפידמיולוגיה וכל התחומים הרלוונטיים

יוסי הראל פיש:  והנתונים משמשים כדי לפתח evidence-based policy in program, כלומר מדיניות ואסטרטגיות של התערבות שמבוססות על ידע מדעי עדכני ולא רק בגלל שנוח לעשות אותם

יוסי הראל פיש:  וזה הוכיח את עצמו במשך השנים

יוסי הראל פיש:  הצוות הישראלי שיושב באוניברסיטת בר אילן כבר 35 שנה בראשותי, כולל גם חוקרים אחרים וגם צוות המחקר שמריץ את הדברים, כפי שאתם רואים פה

יוסי הראל פיש:      בישראל אנחנו הצטרפנו למחקר הזה כשחזרתי מארצות הברית, אני הייתי החוקר הראשי של ממשלת ארצות הברית בהתחלה, וכשבאתי לפה הקמנו את הסקר בארץ, בשיתוף פעולה ובמעורבות אינטנסיבית של משרד הבריאות ומשרד החינוך, ובמימון שלהם גם

יוסי הראל פיש:  כאשר הסקר הראשון נעשה ב-1986 ומאז בכל ארבע שנים אנחנו עושים סקר, ובתקופה של העשור וחצי האחרונים גם עשינו סקרים באמצע, בין ארבעת השנים הללו כדי לקבל מידע עדכני

יוסי הראל פיש:      המידע משמש אותנו לכמה מטרות מרכזיות, וזה נורא חשוב שיושב הראש וחברי הכנסת יבינו את היכולת להשתמש במידע הזה, זה גם כדי לקבל, דבר ראש, מידע תקף ומהימן על מה שקורה עם בני הנוער בארץ, זה מדגם מייצג ארצי, של עשרות אלפי נבדקים בכל אחד מהתורים זה בערך 10,000 נבדקים וביחד אנחנו מקבלים מידע מאוד מעמיק על כל המגוון של אוכלוסיות עם אפשרות לזהות אוכלוסיות בסיכון, מגמות לאורך זמן בכל אחת מהאוכלוסיות הללו ובכלל ברמה הארצית

יוסי הראל פיש:  וכמובן, ניתוח משווה בינלאומי שזה לא הדבר הכי חשוב, אבל הוא עוזר לנו לקבל נקודת עוגן וללמוד מהצלחה של מדינות אחרות, כמו איסלנד למשל, שאני אדבר עליהם לקראת הסוף

יוסי הראל פיש:  ואולי בשבילכם הדבר הכי חשוב זה להשתמש בנתונים עדכניים כדי להציב יעדים למטרה

יוסי הראל פיש:      זה המצב היום, איך אני רוצה לראות את זה בעוד שנה? בעוד חמש שנים? וללכת עם עיניים פקוחות לרווחה ויד על הדופק מבחינת היכולת של המדיניות ואסטרטגיות ההתערבות לעשות שינוי

יוסי הראל פיש:  וכמובן, המחקרים האקדמיים הרגילים שמסתכלים על אותם גורמים שמשפיעים על ההתנהגויות, ושהמידע הזה מאפשר לנו לפתח אסטרטגיות של התערבות שלוחצות על הכפתור הנכון שמחולל את השינוי, ולא סתם לעשות עבודה שלא מובילה לשינוי

יוסי הראל פיש:      כל פעם שיש סקר, אנחנו מוציאים דו"ח על מצב הנוער בישראל, והדו"חות הללו נמצאים וזמינים במשרדי הממשלה הרלוונטיים ובאוניברסיטאות

יוסי הראל פיש:      היום אני הולך להתרכז בשלושת הסקרים שנמצאים פה באדום, בשנת 2019 עשינו סקר גדול, חלק מהסקרים הרגילים על מדגם מאוד גדול, וזה היה ערב פרוץ המגיפה

יוסי הראל פיש:  המגיפה פרצה פה בארץ במרץ 2020, כך שיש לנו נתוני בסיס להשוואה

יוסי הראל פיש:  בערך שנה וחצי לתוך המגיפה מתי שפרץ הווריאנט של הדלתא, מי שזוכר, הילדים כבר התחילו לחזור למסגרות בקפסולות כאלה ואחרות וכשפרץ הדלתא נסגרו שוב בתי הספר

יוסי הראל פיש:  עשינו מחקר יחסית קטן, אבל שאפשר לנו על מדגם מייצג ארצי לעשות השוואות של מה שקרה לילדים

יוסי הראל פיש:       בשנה אחרי זה, במאי-יוני 2022 בסוף שנת הלימודים הקודמת, אחרי שהילדים כבר חזרו למסגרות במשך שנה שלמה, עשינו עוד סקר כזה, סקר ביניים, אז נתן לנו שלוש נקודות זמן לפני הקורונה, תוך כדי הקורונה, ופחות או יותר בסיום המגיפה

יוסי הראל פיש:  ואת הנתונים הללו אני רוצה להראות לכם היום

יוסי הראל פיש:  אנחנו כיום, תוך כדי זה שאנחנו מדברים, נמצאים באמצע הסקר הגדול של שנת 2022-2023, נמצאים בשטח, אוספים נתונים, כך שבסוף שנת הלימודים הזו יהיו לנו נתונים של 2023 שנוכל להשוות אותם הלאה ואז הנתונים יהיו מבוססים על מדגם הרבה יותר גדול, ומאוד מאוד יציב

סימון דוידסון: זה מדגם ארצי? זה כל החברה הערבית?     

יוסי הראל פיש: כולל ערבית, בדואית

יוסי הראל פיש:  אני אסייג את עצמי כשזה יגיע

יוסי הראל פיש:  השנה, בנוסף על הסקר הגדול הרגיל, משרד החינוך תקצב סקר נוסף, מקביל לזה לגמרי, שנכנס לעומק לתוך הנושא של הנוער בחברה הערבית עם מדגם מייצג ארצי של הנוער הערבי, בנוסף על המדגם המייצג שהם נמצאים במחקר הרגיל

יוסי הראל פיש:  ובמקביל לזה אנחנו עושים גם מחקר איכותני שיוצאים החוצה ומראיינים מאות מנהלים, מנהלי מתנ"סים, מנהלי בתי ספר, מנהלי ראשי רשויות, מנהלי אגפי חינוך וכן הלאה, וגם נוער והורים, כך שבסוף השנה כשנגמור את המחקר הזה, בפעם הראשונה הרבה הרבה שנים יהיה לנו מידע שיאפשר לזהות את המנופים שבהם אפשר לעזור לנוער בחברה הערבית להתקדם קדימה לכיוון טוב יותר ממה שהם נמצאים היום

בועז ביסמוט: במקרה הזה מתבקש האיכותני פה כדי לרדת כמה שיותר לדברים, אתה לא יכול בלי

יוסי הראל פיש: כן, ודאי

בועז ביסמוט: על איזה מדגם? על כמה אנחנו מדברים?     

יוסי הראל פיש: סדר גודל כללי, כל אחד מהתורים שאנחנו עושים, שזה מחקר מייצג ארצי כשלעצמו, יושב על בערך 10,000 נבדקים

יוסי הראל פיש:  וכולם משתמשים בשאלון הליבה, שזה בערך בין שליש-לחצי מהשאלון שזה שאלון ליבה של כל התורים

יוסי הראל פיש:  אז אנחנו יכולים לאחד את כולם למדגם עוד יותר גדול כשמדובר על המדדים המרכזיים

יוסי הראל פיש:  ובכל אחד מהתורים יש הרחבה בתחומים מסוימים, אז יש הרחבה אחת, למשל, של משרד לביטחון פנים שנכנס לעומק לנושא של סמים ואלכוהול והתמכרויות והדברים שמעניינים אותם

יוסי הראל פיש:  אבל הדברים הבסיסיים נמצאים בכל התורים

יוסי הראל פיש:      מאוד חשוב לי להגיד שהמחקר הזה הוא שייך בשיתוף פעולה ובמימון של משרד הבריאות, יושבת פה אפרת אפללו שהיא ראש המחלקה לקידום חינוך, בריאות, והיא בעצם ה project officer- שלנו, וקרן מייצגת את משרד החינוך, אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה מאוד הדוק במשך השנים, הם עוזרים לנו להכניס תכנים חדשים שמעניינים את המשרדים כל פעם שהסקר הזה יוצא לאור, ואני מאוד מאוד מברך על השיתוף פעולה, על הגשר הזה בין האקדמיה והמתודולוגיות והמודלים הקונספטואליים לבין הבעיות הבוערות בשטח והיכולת שלנו לעבוד ביחד במשך השנים, ובאמת לתרום לכיוון של מדיניות יותר יעילה, ואסטרטגיות של התערבות יותר יעילים

יוסי הראל פיש:      אני אצלול לתוך הנתונים ואחר כך נדבר קצת על תובנות

יוסי הראל פיש:  דיברנו על זה גם בשבוע שעבר, צריך להבין, אני תמיד אמרתי, שלא כל כך מטריד אותי הפער הלימודי, אז ילמדו משוואה ריבועית שנה יותר מאוחר, זה לא מה שהטריד אותי

יוסי הראל פיש:  מה שהטריד אותי זה שהילדים עברו, ביחד עם ההורים שלהם וביחד עם המורים, כולנו בעצם, עברנו תקופה של שנתיים-שלוש שהשאירה צלקות לא מעטות

יוסי הראל פיש:  יש ילדים בגילאים של כיתה ז' פלוס מינוס שיותר משנה שלמה לא ראו בית ספר, ואחרים שטיפסו על הקירות ובלי קשר לחברים שלהם ובלי יציאה החוצה לקהילה, ואין ספק שזה השאיר את חותמו

יוסי הראל פיש:      אני יושב בוועדה המדעית של ה HBSC בארגון הבריאות העולמי באירופה, ואנחנו עכשיו מרכזים את הנתונים מכל מדינות אירופה וזה לא משהו ייחודי לישראל

יוסי הראל פיש:  בכל המדינות בדרך כזו או אחרת הייתה השפעה מאוד מאוד משמעותית על הילדים, ומה שאתם רואים פה זה מדד שאנחנו משתמשים בו כבר 35 שנים, מדד של תסמינים, של סימפטומים פסיכוסומטיים, שהם אינדיקטורים של דיכאון

יוסי הראל פיש:  הם אינדיקטורים רשמיים ב DSM, באוגדן של הרפואה הפסיכיאטרית והפסיכולוגית, של דיכאון

יוסי הראל פיש:  וכאן אתם רואים את אחוז התלמידים שדיווחו לנו על הסימפטומים הגופניים יותר ועל הסימפטומים הנפשיים יותר, שהם דיווחו שהיה להם את הסימפטומים הללו כמעט כל יום בשנה האחרונה

יוסי הראל פיש:      הברים הירוקים זה 2019, כלומר זה לפני המגיפה, ותמיד היינו מתוסכלים מזה שזה נשאר די flat במשך השנים ולא הצלחנו להוריד את הכמות הזו של בערך רבע מהתלמידים שמסתובבים עם מצוקות נפשית, אבל זה ב-2021 קפץ למעלה ל-31%-32% אחוזים בנפשי

יוסי הראל פיש:  ולצערנו הרב, אחרי שחזרו ללימודים, אחרי שנה שלמה, כלומר, בסוף שנת הלימודים הקודמת במקום לראות ירידה כמו שראינו בכמה מדדים, המצוקות שלהם המשיכו לעלות

יוסי הראל פיש:  כלומר, זו אינדיקציה שכנראה גם החזרה למסגרות היא לא פשוטה להם, הם לא מתמודדים עם זה כמו שצריך, הם עדיין לא מקבלים את העזרה שהם צריכים לקבל כדי להתמודד עם המצוקות הנפשיות שלהם

יוסי הראל פיש:  וזה דבר שצריך לדעת אותו וצריך לשים עליו עין

יוסי הראל פיש:      הסקר שנמצא בשדה עכשיו ייתן לנו תמונת מצב הרבה יותר מדויקת והרבה יותר עכשווית, כי זה גם מדובר על סוף שנת הלימודים הקודמת, ואנחנו כבר באמצע שנת הלימודים הנוכחית

בועז ביסמוט: אני סקרן, כי דיברת קודם במשך שנים שזה היה flat

בועז ביסמוט:  יהיה מחקר ואנחנו נראה נתונים, אבל אתה מצפה עכשיו מבחינתך, לירידה או לflat? סתם אני סקרן

יוסי הראל פיש: אני מאוד מקווה שנוכל להוריד את זה חזרה לפחות למה שזה היה לפני

בועז ביסמוט: כבר עכשיו? כבר בסקר הבא?     

יוסי הראל פיש: בסקר הבא אני לא יודע

בועז ביסמוט: סתם אני שואל הערכה

יוסי הראל פיש: השאלה מה קרה מאז סוף שנת הלימודים הקודמת לעכשיו מבחינת החיים היומיומיים של הילדים, לא מבחינה פוליטית וגיאופוליטית

יוסי הראל פיש:  זה את הילדים לא מעניין

בועז ביסמוט: ברור

יוסי הראל פיש: מה קרה בתוך בתי הספר, אני עובד צמוד עם שפי

סימון דוידסון: בזה יש לנו נתונים מה קרה בשנה האחרונה?     

יוסי הראל פיש: קרן תוכל לספר קצת מה משרד החינוך עשה

יוסי הראל פיש:  אני יודע שהם עושים מאמץ גדול מאוד

יוסי הראל פיש:  קרן רוט

סימון דוידסון: יש לנו נתונים כמה חזרו לחיים הנורמטיביים כמו הפעולות נוער, לתנועות הבלתי פורמלית אחר הצוהריים?     

קרן רוט איטח: אין לי כרגע נתונים על זה

יוסי הראל פיש: המסגרות נפתחו, כך שדי ברור שהמעורבות הקהילתית

סימון דוידסון: יש ירידה גדולה מאוד ממה שקורה היום לעומת מה שהיה ב-2019

סימון דוידסון:  עדיין לא חזרו בצורה מלאה     

יוסי הראל פיש: את זה אנחנו נדע מהנתונים שאנחנו כרגע אוספים בשדה

סימון מושיאשוילי: יש גם נתונים של המועצה לשלום הילד

יוסי הראל פיש: הנתונים הם לא של המועצה לשלום הילד, המועצה לשלום הילד אוגדת בתוך הדו"ח שלהם את הנתונים ממחקרים שונים, כולל שלנו

יוסי הראל פיש:  ולכן אתה מקבל תמונת מצב

יוסי הראל פיש:  אבל גם אצלם הנתונים העדכניים ביותר שמגיעים מהמחקרים, הם הנתונים של סוף שנה קודמת ותמיד יש לך lag כזה

יוסי הראל פיש:  אני מאוד מקווה שבחודשים הקרובים אחנו לא נחכה עד שנגמור את הסקר, אנחנו נוציא חלקים מהסקר תוך כדי ריצה כדי לקבל תמונת מצב ראשונית

יוסי הראל פיש:       כבוד יושב הראש, הזכרת את נושא ההתמכרויות למסכים ודברים כאלה, אז כמובן כולנו יודעים שבתקופת הקורונה כולנו היינו בתוך המסכים כי לא הייתה זירה אחרת וכמובן ישנם שלושה תחומים בנושא של המסכים שמעניינים אותנו

יוסי הראל פיש:  תחום אחד זה התחום של מה אתה עושה ברשת

יוסי הראל פיש:  כלומר, איזה סוג שימוש, אז יש כמובן גם את השימושים היותר נלוזים של מציאת מקומות לרכוש סמים ודברים כאלה, אבל השימושים של בני הנוער באופן כללי הם די בונים, הם די שימושים חיוביים

יוסי הראל פיש:  כמובן יש גם את הסכנות

יוסי הראל פיש:  ושני התחומים האחרים שהם הבעייתיים זה קודם כל החשיפה לסכנות שיש ברשת, כולל גם נושא של cyber bullying, ושל שימוש בהם לצרכים פחות טובים, והדבר השלישי זה ההתמכרות למסכים, שבנושא הזה רציתי לדבר

יוסי הראל פיש:  בcyber bullying הייתה עליה בשנה של הקורונה ב-2021 הייתה עליה מאוד דרמטית בקורבנות מcyber bullying אבל ב-2022 זה ירד חזרה ל-9% כמו שהיה לפני המגיפה

יוסי הראל פיש:      בנושא של המסכים, של ההתמכרות, יש לנו מדד שפותח בין החוקרים הבינלאומיים, יש 20 ומשהו שאלות

יוסי הראל פיש:  אם אתה עובר סף של 6-7 שאלות שענית עליהם בחיוב, שבאמת הדברים האלה קורים לך, אתה מוגדר כמישהו שכבר ממש התמכר לנושא של המסכים

יוסי הראל פיש:  וזה אותו מדד שאנחנו מסתכלים עליו בכל השנים וגם בכל המדינות

יוסי הראל פיש:  מה שאתם רואים בצד ימין של השקף, 4% היה פחות או יותר מה שישראל הייתה ב-2019, 4% מהחבר'ה היו ממש מכורים למסכים

יוסי הראל פיש:  מה שקרה עם פרוץ המגיפה, תראו איזו קפיצה אדירה מ-4% ל-14% אחוז, ועכשיו ב-2022 15% אחוז מהילדים הישראלים מוגדרים כמכורים, כלומר זה מפריע להם בכל החיים הרגילים שלהם, לא מאפשר להם לעסוק בדברים שהם רוצים לעסוק, הם דבוקים למסכים

יוסי הראל פיש:       זה היה המצב לפני פרוץ הקורונה

יוסי הראל פיש:  אלו הנתונים הבינלאומיים של 2019

יוסי הראל פיש:  עדיין אין לי את הנתונים הבינלאומיים של 2022, אבל אם ניקח את הנתונים הבינלאומיים של 2019, תראו איפה ישראל נמצאת עכשיו

יוסי הראל פיש:  זה איפה שישראל הייתה נמצאת לו היינו משווים אותה לנתונים הבינלאומיים של 2019

יוסי הראל פיש:  אבל רוב המדינות האחרות גם כן עלו, ולכן רק כשנגמור את הסקר הבא נדע איפה אנחנו ממוקמים

יוסי הראל פיש:  אבל זו קפיצה מטורפת

יוסי הראל פיש:  אני מדבר גם על כל הילדים בעולם, לא רק על ישראל

סימון דוידסון: מה שמעניין, דווקא מדינות שהן לא מדינות מתקדמות, אני רואה את אלבניה, ומדינות שפחות מתקדמות מאיתנו שהן הרבה יותר למעלה בנתונים

יוסי הראל פיש: זה תטל"ג שלם

יוסי הראל פיש:  ההשוואות הבינלאומיות הן מאוד מורכבות, אתה צריך לדעת מה דפוסי השימוש שם, מה החוקים שם, מה התפוצה של מחשבים בחברה הזאת

בועז ביסמוט: אמרת מסך, אולי זה מסך טלוויזיה

יוסי הראל פיש: אני עובר לשימוש בחומרים ממכרים ונתחיל עם סיגריות

יוסי הראל פיש:  כמו שאתם זוכרים, בכל העולם החל מארצות הברית עוד בתקופה שעבדתי ב-CDC באטלנטה בסוף שנות ה-80', תחילת שנות ה-90', התחילו לטפל בנושא של עישון סיגריות בצורה מאוד מאוד יעילה

יוסי הראל פיש:  זה התחיל בארצות הברית ועבר לאירופה, ולאט לאט בכל המדינות, כולל בישראל, שיעורי השימוש בסיגריות הלך וירד

יוסי הראל פיש:  אתם רואים את זה מולכם, מ-1998 עד 2019, ב-2019 הגענו ל-10

יוסי הראל פיש: 7% מהנוער בכיתות ו' ח' ו-י' שעישנו אי פעם סיגריות

יוסי הראל פיש:  אלו היו החדשות הטובות

יוסי הראל פיש:  אפרת הייתה חלק מהגוף שבאמת ליווה את זה לאורך השנים ביחד עם החבר'ה של שפי עשו עבודה יוצאת מן הכלל ואתם רואים את זה מולכם

יוסי הראל פיש:       עכשיו תראו מה קרה בקורונה שטרף לנו את הקלפים

יוסי הראל פיש:  בצד שמאל אתם רואים את הבר הירוק שזה 2019, זה עלה מ-4

יוסי הראל פיש: 8% בתקופת הקורונה ל-6% ועכשיו זה קפץ עוד יותר, ל-9%

יוסי הראל פיש:  זה כולל בתוכו גם סיגריות אלקטרוניות שזו אופנה חדשה

יוסי הראל פיש:  אפרת תדבר על זה כי בדיוק השבוע היא הייתה בוועדת הכספים

יוסי הראל פיש:  אז אתם תדברו על זה עוד מעט

יוסי הראל פיש:      הסיפור של השתיה המופרזת זה בעצם הסיפור

יוסי הראל פיש:  זה הסיפור הכי חשוב לדעתי בתקופה הנוכחית שאנחנו כרגע מדברים, ואתם תראו למה

יוסי הראל פיש:  כולנו זוכרים מה קרה בשנות ה-90' לקראת סוף שנות ה-90' תחילת שנות ה-2000, עליה מאוד משמעותית ומאוד דרמטית בשתייה מופרזת bing drinking, שתיה של 5 מנות משקה של אלכוהול באירוע אחד, זה מה שהחבר'ה עושים כשהם הולכים לבלות, הם שותים ושותים ושותים

יוסי הראל פיש:  ההתנהגות הזו מעלה את האלכוהול בדם ומחרפנת שתי מערכות מאוד חשובות, המערכת המוטורית כולם יודעים, לכן אתה לא נוהג, אבל המערכת היותר חשובה זו המערכת הקוגניטיבית של תהליך קבלת ההחלטות ואז אתה לא נמצא שם לקבל את ההחלטות הרגילות שאתה מקבל ואנשים מכניסים את עצמם למצבים מאוד מסכנים ומסוכנים

יוסי הראל פיש:  ולכן אנחנו רואים date rape וכניסה להיריון ומעורבות באלימות, והרבה דברים אחרים תחת ההשפעה של האלכוהול

יוסי הראל פיש:      ברגע שראינו את העלייה הזו ב-2010 העלינו את זה לתודעת הממשלה, והממשלה אז באותה תקופה הייתי המדען הראשי של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול, וקיבלנו מנדט מהממשלה לפתח, לתכלל בין משרד הממשלה, תוכנית לאומית מקפת לטיפול במאבק בשימוש באלכוהול בקרב צעירים

יוסי הראל פיש:  כל משרדי הממשלה הרלוונטיים היו מעורבים בזה

יוסי הראל פיש:  ומה שהיה יפה בתוכנית הזו, זה שהוא כלל את כל מה שצריך לעשות, גם חקיקה מאוד אינטנסיבית, איסור מכירה לקטינים, איסור מכירה אחרי השעה 11, איסור שתיה במקומות ציבור וכן הלאה, מיסים על האלכוהול, היו די הרבה חוקים שחוקקו

יוסי הראל פיש:  והם באו ביחד עם אכיפה יעילה של משטרת ישראל

יוסי הראל פיש:  עבודה עם הרשויות המקומיות של עבודה במרחב הקהילתי במקומות שהילדים היו מבלים, וכמובן משרד החינוך נכנס בצורה אינטנסיבית עם תוכניות לתוך בתי הספר כולל גם לגילאים המאוד נמוכים, וקרן יכולה לספר יותר על זה, בכיתה ה' כבר הייתה תוכנית של גדלים ולא שותים, ביחד עם מערכת הסברה במדיה

יוסי הראל פיש:  כל הדברים הללו היו משולבים עם מסרים אחידים, ולאט לאט אתם רואים מה קרה, בתוך 4-5 שנים הצלחנו לסובב את הספינה הזו, ולהוריד את השיעורים בחזרה למקום יותר שפוי, עד כדי כך שהתוכנית פחות או יותר הסתיימה מבחינת התקצוב שלה לפחות, ב-2014, אבל האפקט והפעילויות בשטח עדיין המשיכו, והחוקים כמובן, ולכן הייתה המשכיות של ירידה

סימון דוידסון: אתה אומר שהתוכנית הסתיימה באיזו שנה?     

יוסי הראל פיש: ב-2014

יוסי הראל פיש:  אני זוכר שזה תוקצב פעמיים, ב-2010-2012, ואחר כך זה תוקצב עוד פעם בגלל ההצלחה בין 2012-2014

סימון דוידסון: ומאז אין תקציב?     

יוסי הראל פיש: התוכנית הלאומית הרשמית הסתיימה, אבל הרשות המשיכו לעשות את הפעילות עד היום

יוסי הראל פיש:  הם המשיכו לעשות את הפעילות עם משרדי הממשלה האחרים, התוכניות במשרד החינוך ממשיכים לעבוד כבר

יוסי הראל פיש:  מה שהתחלנו אז בתוכנית, הפעילויות כנראה ממשיכות

יוסי הראל פיש:  ולכן אנחנו ראינו את ההמשך של הירידה, והגענו עד למצב של 7% בהשוואה ל-21% אחוזים שאתם רואים בברים הלבנים שזה סך הכל הבנים והבנות ביחד

יוסי הראל פיש:  וזו הייתה הצלחה

יוסי הראל פיש:  האמת היא שלומדים היום בעולם את ההצלחה של ממשלת ישראל

בועז ביסמוט: אתה אומר הצלחה מצד שני אתה זורק פה לחלל האוויר כיתה ה'

בועז ביסמוט:  כיתה ה'

בועז ביסמוט:  אמצע שנות ה-70 אם נניח אדם היה שותה, תלמיד י"ב ששותה בירה כי אתה לא מדבר איתו כי הוא המופרע של השכבה, אז תבין את המעבר לאן הגענו, כיתה ה'

סימון דוידסון: הנושא של התקציב שהסתיים ב-2014 זה משהו שדרשתם להחזיר אותו?     

יוסי הראל פיש: לא, זה היה תקציב ייחודי לתוכנית הלאומית, והיא נמשכה בשתי קדנציות

יוסי הראל פיש:  ואז התקציב הייחודי הסתיים אבל המשיכו התקציבים של ה- - -      

סימון דוידסון: אז אין צורך בתקציבים מיוחדים?     

יוסי הראל פיש: אני לא יודע, אני לא מדבר בשם המשרדים

יוסי הראל פיש:  הם יגידו לך מה קורה עם תקציבים

יוסי הראל פיש:  מה שאני כן רוצה לומר, כבוד יושב הראש, בהמשך למשפט שהרגע אמרת, אנחנו בתקופה של הילדות שלנו היית הולך לבלות, גם לא בתקופה של הילדות שלנו, עד תחילת שנות ה-90' בני נוער היו הולכים לבלות ומדי פעם היה שם אלכוהול, כלומר הייתה איזו בירה או משהו והיינו שותים מידי פעם

יוסי הראל פיש:  דפוסי הבילוי השתנו והאלכוהול הפך להיות המטרה של הבילוי

יוסי הראל פיש:  ואז לאט לאט התחילו להכין את האלכוהול מראש, וכל הסיפור של לתדלק וכל זה, זה מה שקרה בשנות ה-90' תחילת שנות ה-2000, ואת זה הצלחנו לשנות עם הירידה היפה שאתם רואים פה

יוסי הראל פיש:      בואו תראו איך זה טרף את הקלפים, תקופת הקורונה

יוסי הראל פיש:  אנחנו הגענו ל-7% וכולנו הרגשנו הרבה יותר רגועים ממה שהיינו קודם

יוסי הראל פיש:  זה עלה מ-7% ב-2019, ב-2021 צהלנו, אמרנו הנה זה ירד ל-5%, אבל אני אמרתי חבר'ה אל תשמחו כל כך, זה ירד כי אצל נוער בהשוואה למבוגרים אין אלכוהוליזם

יוסי הראל פיש:  זו לא אותה התנהגות

יוסי הראל פיש:  כשמבוגרים שותים הם שותים לבד בבית כשאף אחד לא רואה, כלומר, זה סוג אחר של שתיה

יוסי הראל פיש:  בני הנוער שותים שתיה חברתית, זו שתיה שקשורה בדפוסי הבילוי שלהם, בבית לבד זה לא מעניין אותם

יוסי הראל פיש:  ומה שקרה זה שבתקופה הקורונה כל מקומות הבילוי סגורים, הקהילה סגורה, לא רואים את החברים כי גם לא יוצאים החוצה, יש סגר ולכן השיעור הזה ירד ל-5%

יוסי הראל פיש:       נפתחו המסגרות, נפתחה הקהילה, נפתחו מקומות הבילוי ותראו מה קרה, קפץ מ-7% ל12

יוסי הראל פיש: 5% אחוזים, ואם תסתכלו במגזר היהודי בלבד זה עלה ל-14%, כלומר פי שניים

יוסי הראל פיש:  וזה מה שמפחיד אותי כי זה מזכיר לי את השקף הקודם שהתחלנו לראות את העלייה המטאורית

יוסי הראל פיש:  הילדים, באפקט בומרנג לזה שהם היו סגורים כל השנתיים האלה, יוצאים החוצה לבלות ומנכסים לעצמם עוד פעם את האלכוהול כמכשיר הכיפי של הבילוי, ואם אנחנו לא נשכיל לקחת את האנרגיה הזאת שלהם, של הצורך לבילוי, ולתעל אותה למקומות קונסטרוקטיביים, למקומות שהם חופשיים מאלכוהול וסמים, אבל הם מספיק אטרקטיביים בשביל הנוער, כדי שהם ירצו ללכת לשם ולעשות אותם, אנחנו נהיה בבעיה יותר גדולה כי האחוז הזה רק ימשיך ויעלה

יוסי הראל פיש:      בשימוש בקנאביס אנחנו לא רואים עליה, אלא להיפך, אפילו ירידה קטנה, לא משמעותית כל כך

יוסי הראל פיש:  אבל אני מאוד רוצה לסייג, גם הנושא הזה וגם בנושאים אחרים כיוון שהמדגמים הם מדגמים של 2,500 תלמידים ולא מדגמים של 10,000 או 20,000 אני קצת נזהר

יוסי הראל פיש:  כנראה שלא הייתה עלייה בקנאביס בשנים האלה

יוסי הראל פיש:  האם המגמה הזו של להישאר flat או אפילו אולי קצת לרדת תימשך? נדע עוד כמה חודשים

יוסי הראל פיש:  אני כן יכול להגיד לכם, כמישהו, כמו הרבה אנשים מסביב לשולחן, שליווה את כל התקופה ממתי שהקנאביס נהיה non-issue דרך כל השיח הציבורי המתלהם והלגליזציה, והחוקים החדשים, והוועדות שישבנו בהם שעות על גבי שעות

בועז ביסמוט: הייתי אומר בבדיחות הדעת, מ- non-issue to compulsory

יוסי הראל פיש: הגענו בערך ב-2017-2018 לרוויה מסוימת בציבור, של השיח המתלהם הזה

יוסי הראל פיש:  ולאט לאט הוא נרגע

יוסי הראל פיש:  גם אחרי שהשר ארדן בזמנו הכניס את החקיקה החדשה של אי הפללה באחריות, אני לא זוכר בדיוק את המילים, אבל זה הרגיע קצת את השטח

יוסי הראל פיש:  כמובן, שבתחום הרפואי המשיכו, ובצדק, וממשיכים לנסות לשפר

יוסי הראל פיש:  אבל הצורך הזה של ציבורים מסוימים ללכת ולהשתמש בקנאביס בתור מן מרידה כזו, כנראה נרגע

יוסי הראל פיש:  ואז מי שמשתמש, משתמש, אבל כרגע זה 6% בסוף השנה הקודמת

יוסי הראל פיש:  אני רק יכול להגיד שאני מאוד מקווה לראות מגמה דומה בנתונים שאנחנו עכשיו בשטח

יוסי הראל פיש:      אני רק כן אגיד גם בנושא של אלימות בבתי ספר, נשאר פחות או יותר אותו דבר

יוסי הראל פיש:  לא ראינו ברמה הארצית עליה גדולה בשיעורי המעורבות באלימות

יוסי הראל פיש:  כן היו מקבצים

סימון דוידסון: מה, לא ראיתם עליה בשיעורי האלימות?     

יוסי הראל פיש: בנתונים הארציים שאספנו על המדגמים האלה, שהם לא מדגמים מאוד גדולים ב-2022, לא נרשמה עליה במעורבות באלימות בבתי הספר, למרות שהיו כמה אירועים שהגיעו לכותרות, ואני שומע ממשרד החינוך שיש אירועי אלימות בצורה שמגיעה אליהם לידיעה הרבה יותר ממה שהיה קודם, וקרן תוכל להרחיב על זה, ולכן אני אומר, הנתונים של האלימות אני רוצה להשאיר אותם בכך שאנחנו נקבל תמונת מצב הרבה יותר מדויקת כשנצא מהשדה עם הנתונים של השנה

יוסי הראל פיש:  בנתונים של עד היום, אנחנו פחות או יותר ראינו את אותם שיעורים שהיו לפני

יוסי הראל פיש:  כמו שאמרתי לכם, ב-cyber bullying הייתה קפיצה מאוד גדולה בשנה של הקורונה, עכשיו זה התמתן לפני הנתונים שראינו, אבל נצטרך לראות מה קורה בנתונים הבאים

יוסי הראל פיש:      ברשותכם, אני רוצה לעבור לתובנות ולעוד כמה נתונים מאוד מעניינים שנותנים לנו את המנוף של מה צריך לעשות כדי לחולל שינוי לטובה

יוסי הראל פיש:  יש את המודל שאנשי המקצוע מסביב לשולחן מכירים אותו, מודל חוסן נעורים שמבוסס על הממצאים של המחקרים בעולם, כולל המחקר של ה-HSBC במשך הרבה מאוד שנים, ובעצם המודל הזה זיהה את ארבעת הגורמים הפסיכו-חברתיים המרכזיים שמנבאים בצורה מאוד חזקה את דפוסי ההתנהגויות של הילדים, ואת המצוקות הנפשיות שלהם, ואת ההישגיות שלהם בבית הספר

יוסי הראל פיש:  כל התחומים הללו המשתנים שעליהם אנחנו מנסים להשפיע

יוסי הראל פיש:  ומה שהמודל הזה הצליח לזהות, זה שישנם ארבעה גורמים שחייבים להיות שם, וחייב שילד, על מנת שיוכל לתפקד

יוסי הראל פיש:  אלו לא גורמי סיכון, מצאנו שמה שמשפיע הכי הרבה על ילדים אלו לא גורמי הסיכון שתמיד חיפשנו, אלא זה דווקא גורמי חוסן וגורמי הגנה שכשהם נמצאים שם, הם מגנים על הילדים, וכשיש חסך, כשיש היעדר של הגורמים הללו, הילדים נמצאים בסיכון גבוה

יוסי הראל פיש:      הנה ארבעת המחוללים הללו, ואנשי המקצוע פה מכירים אותם אינטימית

יוסי הראל פיש:  הדבר הראשון זה מבוגר משמעותי, זה יכול להיות הורה, זה יכול להיות מורה, מדריך בתנועה או מאמן בספורט

יוסי הראל פיש:  אבל מבוגר משמעותי שנמצא שם בשביל הילד בצורה מכוונת, מעורבת, מכילה, תומכת, מכוונת, יוצרת גבולות ברורים

יוסי הראל פיש:  ילד שיש לו מבוגר משמעותי כזה בחיים הוא יכול לשוחח עם ההורים שלו על דברים שמציקים לו, הוא במקום הרבה הרבה הרבה יותר טוב מאשר מישהו שאין לו דבר כזה

יוסי הראל פיש:      כנ"ל החוויה היומיומית בבית הספר, ילדים הולכים בבית הספר יום אחרי יום במשך שנים רבות, ילד שהולך לבית הספר עם חוויה שהוא הולך עם חיוך על הפנים, הוא יודע שיהיה לו יום נהדר, שהמורים אכפת להם ממנו, שהוא יכול לקבל את העזרה כשהוא צריך, וכל התחומים הללו של מה שנקרא אקלים בית ספרי, כשילד חווה את החוויה החינוכית הזאת הוא במקום מועצם וזה גורם לחוסן גדול מאוד

יוסי הראל פיש:      תחושה של ערך עצמית ומסוגלות עצמית, ראינו ילדים שמתנדבים בקהילה, מהנתינה הם מקבלים בחזרה את התחושה של ערך עצמי, שנותנת להם חוויות של תחושות של נחיצות, תרומה, משמעותיות וכל הדברים הללו שבאים מהפסיכולוגיה החיובית

יוסי הראל פיש:  וכמובן, המחולל ה-well being האחרון זה המחוברות החברתית

יוסי הראל פיש:  ילדים, כמו כולנו, אנחנו רוצים לדעת שיש לנו את החברים השניים-שלושה חברים הקרובים מאוד שתמיד יהיו שם בשבילנו, אנחנו רוצים לדעת שאנחנו מקובלים בתוך המעגל החברתי שלנו, וילד שמרגיש את התחושה הזו הוא גם מועצם

יוסי הראל פיש:  תחשבו על ילד שמתעורר בבוקר וארבעת הדברים הללו מסודרים לו, הוא לא הולך לחפש, לא את האלכוהול, ולא את הסמים ולא את המעורבות בוונדליזם וכל הדברים הללו, כי טוב לו

יוסי הראל פיש:  ילד שטוב לו לא הולך למקומות אחרים

יוסי הראל פיש:       אני רוצה להראות לכם איך זה נראה כשלילד אין את הדברים הללו

יוסי הראל פיש:  תראו מה קרה בקורונה, בקורונה כל ארבעת הגורמים הללו שהם כל כך ויטלים בחיים של ילד כדי שהוא יוכל לקום בבוקר ולתפקד, נפגעו בצורה מאוד משמעותית

יוסי הראל פיש:  המבוגרים המשמעותיים לא היו שם כי ההורים והמורים והמבוגרים האחרים היו עסוקים בהישרדות שלהם, הכלכלית, בהישרדות שלהם בבית עם הילדים שמטפסים להם על הקירות חודשים על גבי חודשים, והם היו הרבה פחות זמינים בצורה רגועה ועם יכולת להושיט יד ולהיות שם בשביל הילדים בצורה שהילדים היו צריכים אותם

יוסי הראל פיש:       החוויה היומיומית בבית ספר לא קיימת, כי בית הספר סגור אז חודשים על גבי חודשים אין לך את החוויה הזו

יוסי הראל פיש:  כנ"ל לגבי תחושה של ערך עצמי שלא היה מאיפה לקבל את ההזנה של זה, אתה צריך חוויות שמישהו מפרגן לך, חוויות של נראות כדי לקבל את זה, אם אתה סגור בבית אתה לא מקבל את התחושה הזו

יוסי הראל פיש:  וכמובן, המחוברות החברתית לא הייתה קיימת חוץ מדרך המסכים, כך שבעצם התוצאה היא פגיעה משמעותית מאוד ברווחה הנפשית והתפקודית של הילדים

יוסי הראל פיש:      בואו נראה מה היעדר של מבוגר משמעותי עושה לילדים? המדד הזה שנמצא על הבר, אפשר לתרגם אותו במילים לפי כמה אתה בסיכון בהשוואה לילדים שכן יש להם את הגורם הזה

יוסי הראל פיש:  אלה ילדים שאין להם תמיכה של המורים, זה הבר השני מצד ימין, אלה שאין להם תרבות משפחתית של עושים ביחד דברים, מדברים ביחד, אלא תרבות משפחתית מנוכרת

יוסי הראל פיש:  והבר השני מצד שמאל זה ילדים שטוענים שאין להם אפילו הורה אחד בבית שהם יכולים לדבר איתו על דברים שמציקים להם

יוסי הראל פיש:  כל הילדים הללו שאין להם את גורמי החוסן האלה הם בסיכון של פי שניים מהילדים שיש להם את זה, להיות מעורבים בשתייה מופרזת של אלכוהול, באותה שתייה של חמש מנות או יותר באירוע אחד

יוסי הראל פיש:  זה רק לסבר לכם את האוזן של מה זה אומר

יוסי הראל פיש:      חוויה יומיומית בבית ספר, תראו מה גורם כשילד יש לו חוויה של אי הסתגלות, של ריחוק מבית הספר, כשהוא לא אוהב את בית הספר, הוא לא מרגיש שייך לבית הספר, הוא נמצא בפי שלוש וחצי בסיכון למצוקות נפשיות, פי ארבע ששביעות הרצון שלו מהחיים תרד, פי שבע על עישון סיגריות

יוסי הראל פיש:  תסתכלו על המספרים, אני לא צריך להמשיך

יוסי הראל פיש:  תראו שבכל ההתמכרויות ובכל התחומים של האלימות הסיכון של הילדים הללו הוא בצורה מאוד משמעותית יותר גדולה מילדים אחרים, וזה שם לנו את הזרקור על הצורך האקוטי לגרום לילדים בבתי הספר להרגיש תחושת שייכות ואהבה של בית הספר ומשרד החינוך יודע לעשות את זה והם גם מודעים לנושא הזה

יוסי הראל פיש:      תחושה של ערך עצמי ומסוגלות, גם פה אתם רואים, פי שניים, פי אחד וחצי בהשוואה לילדים האחרים, לשתייה מופרזת של אלכוהול

יוסי הראל פיש:  זה רק מראה לכם עד כמה אנחנו חייבים לחזק את אותם גורמי חוסן של הילדים בצורה מערכתית, על מנת להוריד את השיעורים של הילדים שנפגעים

יוסי הראל פיש:       המסקנה של מה שצריך לעשות, אנחנו צריכים דבר ראשון לדבר על המבוגרים המשמעותיים

יוסי הראל פיש:  ילד נולד בלי הוראות שימוש

יוסי הראל פיש:  כלומר, אנחנו לא יודעים באופן טבעי להיות מבוגר משמעותי, זה משהו שאנחנו יודעים איך צריך להיראות היום, אנחנו מנחילים אותו לסדנאות למורים, אנחנו מנחילים אותו בסדנאות להורים

בועז ביסמוט: הבעיה שגם מורה לא תמיד מקבל את הילד שלו עם הוראות שימוש

יוסי הראל פיש: אני סבא, אז אני לפחות התגלחתי על זה בדרך, אבל אני חושב שאחד הדברים שצריך להבנות לתוך המערכת, זה לעבוד, חבר'ה המורים שחוקים לגמרי עדיין

יוסי הראל פיש:  חלק גדול מהם גם הורים אז הם שחוקים משני הצדדים

יוסי הראל פיש:  וגם התיזוזים שהיו בשנים האחרונות של העבודה המקצועית שלהם לא הוסיפה להם רוגע, וכמה שיותר לתת להם את החמצן הזה ואת הרוגע ואת ההכוונה איך להיות שם בשביל הילדים בצורה יעילה, זה דבר שחייבים לעשות, כנ"ל להושיט יד להורים

יוסי הראל פיש:  עשו את זה במדינות אחרות, אני אדבר על זה עוד רגע

יוסי הראל פיש:      תחושת השייכות בבית הספר, דיברנו על זה בשפי לפני שבוע-שבועיים

יוסי הראל פיש:  על איך אפשר להיכנס לבתי ספר ובדברים נורא קטנים ופעוטים לשנות בצורה דרמטית את החוויה הבית ספרית, ולתת לילדים את ההרגשה שזה המקום שלהם וזה המקום שהם שייכים אליו

יוסי הראל פיש:  כאשר יש מישהו שרואה אותם ומבין אותם ונותן להם את הדברים שהם צריכים לקבל וכן הלאה

יוסי הראל פיש:      הדבר השלישי, ואולי אחד הדברים החשובים ביותר

יוסי הראל פיש:  אבי אבות החטאת זה השעמום

יוסי הראל פיש:  וככל שנבנה יותר את מרחב הפנאי, את אותן השעות שהילדים נמצאים אחרי בית ספר ולפני שהם הולכים לישון, נבנה אותן עם פעילויות בונות, עם פעילויות מקדמות, עם פעילויות אטרקטיביות להם, לילדים

יוסי הראל פיש:  אם זה חוגי ספורט, וחוגי אומנות ומוזיקה, ותנועות נוער ומועדוני נוער, ופעילויות מהסוג הזה, נבנה את התחום הזה ואתה מצמצם את השעות שבהם כל הדברים הללו שאנחנו - - - וההיגררות של הילדים לשם קורית

יוסי הראל פיש:      הדבר הנוסף שגורם לילדים להיגרר לשם זה איפה שהחברים שלהם נמצאים, כי זה המשיכה, הילד הולך למקום איפה שכל החברים שלו נמצאים

יוסי הראל פיש:  אם החברים של ונמצאים בחוגים, הוא ילך לחוגים

יוסי הראל פיש:  אז זה דבר שצריך לעשות בצורה מובנית בעבודה מאוד אינטנסיבית, משותפת, עם הרשויות המקומיות ועם משרדי הממשלה הרלוונטיים

יוסי הראל פיש:  וזה לא רק ניתן לעשות, אלא יש לנו הוכחות חד משמעיות ממדינות שעשו את זה, שזה אפשרי

יוסי הראל פיש:  וגם לא צריך לעשות את זה ברמה מדינית, אפשר לעשות את זה גם ברמה של רשות מקומית ולחולל פלאים

יוסי הראל פיש:      זה הנושא של הבניית הפנאי והמעורבות הקהילתית של הילדים

יוסי הראל פיש:  בפסיכולוגיה חברתית יש שני מושגים של participation ו- meaningfulness, זאת אומרת תהיה מעורב, ותהיה מעורב בדברים שנותנים לך תחושה של משמעותיות שאתה עושה משהו חשוב

יוסי הראל פיש:  ודברים האלה במעורבות קהילתית זה הא' ב'

יוסי הראל פיש:  צריך להביא את הילדים למעורבות הזו

יוסי הראל פיש:      דבר נוסף שכבר למדנו לפני הרבה שנים, כל הורה מתחיל יודע שאם אתה אומר לילד שלך מה לא לעשות זה לא עוזר, אלא אם כן אתה נותן לו את האלטרנטיבה מה לעשות במקום

יוסי הראל פיש:  אנחנו צריכים להפסיק לגמרי לעסוק במצוות אל תעשה, אל תיקח סמים, אל תעשה ככה וככה, במקום זה להתמקד על מה לעשות במקום, במקום זה לפתח את האלטרנטיבות,

יוסי הראל פיש:  לשבת עם בני הנוער ביחד ולפתח את האלטרנטיבות הללו

יוסי הראל פיש:  הם יודעים הרבה יותר טוב מאיתנו מה מתאים להם, מה עושה להם כיף, מה החברים שלהם ירצו לעשות, איפה הם רוצים להיות

יוסי הראל פיש:  וכשאתה עובד איתם ביחד, אתה מקבל תוצאות שאתה יכול למנף את זה בצורה הרבה הרבה יותר חכמה ונכונה, אבל את העבודה הזו חייבים להמשיך לעשות ולהמשיך לעבוד על האלטרנטיבות כמו שכתוב פה

יוסי הראל פיש:  וזו אומנות, בדיוק כמו שכתבתי פה למטה

יוסי הראל פיש:      נושא הלימוד מהצלחות

יוסי הראל פיש:  כמו שאמרתי בנושא האלכוהול, הייתה לנו פה הצלחה גדולה, וחייבים ללמוד ממה שעשינו אז ולחשוב מה אנחנו עושים עכשיו ברגע זה מיד, על מנת לעצור את הסחף הזה של שיעורי השתייה הבעייתית של אלכוהול לפני שזה הולך ונהיה יותר חשוב

יוסי הראל פיש:  אבל אולי הדבר שכן הייתי רוצה להזכיר, והזכרתי את זה גם בשבוע שעבר, אני מדבר על זה כבר די הרבה שנים

יוסי הראל פיש:  אני הייתי מעורב וגם המודל הזה של חוסן נעורים, שפיתחנו אותו בתחילת שנות ה-2000, העקרונות שלו היו חלק מהפיתוח של הרעיונות באיסלנד, כשבאו לבנות את המודל שלהם של איך לחולל שינוי

יוסי הראל פיש:       הסיפור של איסלנד הוא סיפור מדהים, בגלל שהם לפני שמונה או תשע שנים היו במקום הכי גרוע באירופה, היו להם את שיעורי הסמים הכי גרועים, המעורבות באלימות, המצוקות הנפשיות היו בשמיים, הם תמיד כיכבו בחלקים העליונים של הטבלה, ואז הממשלה החליטה לעשות מעשה, והם פיתחו את המודל שלהם, אני קורא לזה מודל חמשת העקרונות, אבל יש לזה שם המודל האיסלנדי, והנה לכם ששת הדברים המרכזיים שהם עשו במודל שלהם, לא כולם מתאימים לישראל, אבל העקרונות הללו הם עקרונות שאפשר ללמוד מהם, וללמוד איך לעשות את זה פה

יוסי הראל פיש:  ואני, החלום הרטוב שלי, זה לקחת רשות מקומית פה בישראל, לעבוד עם המנהיגות של הרשות המקומות עם תמיכה מהרשות הממשלתית, ולעשות פיילוט על עיר אחת, ולראות איך אפשר לעשות את זה בישראל עם תפירת חליפה מותאמת לתרבות ולמקום

יוסי הראל פיש:      אז הנה הדברים, קודם כל ביסוס התהליך על ידע מדעי ועדכני עם הטמעה של מערכת ניטור יישובית, לא רק ארצית

יוסי הראל פיש:  ה-HSBC זה בעצם מה שנותן לך ברמה הארצית

יוסי הראל פיש:  יש היום מערכת ניטור ארצית מה שאין עדיין ברוב היישובים זה מערכת ניטור דומה ל-HSBC שאוספת את אותם נתונים אבל על מדגם מייצג של היישוב, ואז אתה יכול בתור ראש עיר וראשי האגפים שם, עם יד על הדופק לכוון את העשייה לשנים הקרובות עם יעדים להשגה וכן הלאה

יוסי הראל פיש:  אז ככה הם עובדים שם

יוסי הראל פיש:      הנושא של העוצר, משעה עשר הם צריכים להיות בבית, לאו דווקא שלהם, הם צריכים להיות בבית לא בחוץ, זה בארץ לא ילך מכל מיני סיבות, אבל זה לא הדבר הכי חשוב פה במערכת

יוסי הראל פיש:      גיוס שיתוף פעולה אקטיבי ומשמעותי של ההורים, זה היה אחד הדברים המרכזיים שהם עשו, כולל הקדשה של שנה שלמה בסיור בכל האוכלוסייה ולעשות ערבי דיון עם ההורים, ולהוציא להם מנשרים, והמון מידע, כדי לגייס את התמיכה שלהם

יוסי הראל פיש:  גייסו את התמיכה של ההורים בצורה מאוד יעילה, וגרמו להם לתמיכה ולהירתמות לפעולה, ואז במספר ארבע, כמו שאתם רואים החתימו את ההורים לכתב התחייבות עם שמונה או עשרה סעיפים כולל סעיפים על זה שהורה אחד צריך להיות נוכח בבית עם הילדים בין שעה ארבע כשהם חוזרים לבית הספר ועד שמונה בערב

יוסי הראל פיש:  למנוע מהילדים לשתות אלכוהול כמה שאפשר, ולהבנות זמן במשפחה וכל מיני דברים כאלה, ולהעסיק את הילדים בפעילויות אלטרנטיביות שימלאו את המרחב של חלל הפנאי, שזה מה שאמרתי קודם, כגון חוגי ספורט, אומנות, וכן הלאה

יוסי הראל פיש:  ומה שהיה מיוחד שם, שלכל משפחה עם ילדים הם קיבלו תמריץ כספי של כסף צבוע, 500$ למשפחה צבוע, כדי לשלם בשביל החוגים, ומהצד השני הממשלה סבסדה את החוגים למי שמעביר אותם

יוסי הראל פיש:  כך שהחוגים הפכו להיות מבחינה תקציבית לפחות, הרבה יותר זמינים ונגישים לילדים

יוסי הראל פיש:  וכמובן, מנהיגות שמחויבת להמשכיות ארוכת טווח ולהקצאת התקציבים ארוכת טווח

יוסי הראל פיש:  לא שזה ייגמר השנה ואז פתאום מתחלפת הממשלה ואז צריך לקבל את ההחלטות מחדש, אלא מראש שמים את זה לטווח ארוך

יוסי הראל פיש:  צריך ללמוד את זה, לראות איך להתאים את זה אלינו

יוסי הראל פיש:      השקף לפני האחרון שלי זה לדבר על המבוגרים

יוסי הראל פיש:  חבר'ה, ההורים והמורים והמבוגרים האחרים הם זקוקים לאותה עזרה, המתח הנפשי והמורכבות של התפקיד וכל מה שעובר עליהם, ואנחנו יודעים על זה גם מהמחקרים שנעשו באירופה, חלק גדול מהאנשים הללו, מהמורים בבתי הספר, מההורים, מתמודדים עם המצוקות שלהם בדרכים של שימוש בחומרים ממכרים, בין השאר, וזה משהו שאנחנו צריכים להבנות את זה לתוך התרבות הארגונית, גם של מערכת החינוך, גם של מקומות העבודה, ובוודאי ובוודאי כשעובדים בקהילה עם ההורים כדי להציל את המציל, הם אלה שיש להם את המפתח לעזור לילדים

יוסי הראל פיש:      אני באמת רואה בזה שעת חירום, אני חושב שאנחנו בנקודת זמן קריטית בנושא של השתייה לשוכרה, ואני מאוד הייתי רוצה לראות שאנחנו לוקחים על זה בעלות ופעילות

יוסי הראל פיש:  והשקף האחרון שאני תמיד מסיים איתו, זה שאני לא לוקח את האחריות מבני הנוער, אני חושב שאנחנו צריכים ביחד עם בני הנוער ללמוד ולהמשיך ללמוד, איך להשפיע על הכיף במקום כל הזמן לחפש כיף תחת ההשפעה, וזה משהו שפשוט צריך לדבר עליו ולחולל את השינוי התרבותי הזה בנוף הבילוי של הצעירים

יוסי הראל פיש:  תודה

בועז ביסמוט: תודה רבה פרופסור הראל פיש

בועז ביסמוט:  אני מצטרף אליך, זה היה מעלף, זה חשוב, הצגת הדברים

בועז ביסמוט:  אתה מדבר על קורונה ועל השנים 2019-2022, נער הייתי וגם זקנתי, אתה ואני כבר ממזמן לא ראינו בית ספר, כיתה א' זה מבחינתנו משהו פרה-היסטורי, אני יותר, אל תדאג, אתה פחות

בועז ביסמוט:  אתה חי בעולם אחר לגמרי, ויש בקרב בני הנוער גם הרבה מאוד דברים חיוביים, אני מסתכל עליהם היום ויש הרבה דברים שאני אפילו לא הייתי חולם אפילו, אני מסיר את הכובע בפניהם

בועז ביסמוט:  מצד שני יש גם את האחריות, דיברנו על מוסדות לימוד, אבל יש גם את האחריות בבית, של ההורים עצמם

בועז ביסמוט:  דיברנו גם על התמכרויות, שאחת הצרות של התקופה הזו, שאתה מנסה לתקן עיוות בעיוות, או התמכרות בהתמכרות, אתה שולח את הילד למסך במקום לשלוח אותו לפעילות חברתית ואז גרמת לו להתמכר למשהו אחר לגמרי

בועז ביסמוט:  ואני מצטרף אליך, התקופה מעוררת דאגה

בועז ביסמוט:  דיברת למשל על אלכוהול, אז הזכרנו קודם שאם בדור שלי בירה בכיתה י"ב הייתה עוולה, הרי שהיום אתה רואה אותם לפני שהם יוצאים בערב, התדלוק שדיברת עליו, כל אחד ראה את זה, זה דבר שהוא פסול, ותודה לאל יש לנו נוער מצוין, ואך טבעי שמיד אחריך ידבר נציג של מועצת התלמידים, יש לנו פה שניים גם את רן וגם את יצחק

בועז ביסמוט:  אז הכי מעניין זה לשמוע אתכם, כי זה העולם שלכם

רן שי: בוקר טוב לכולם, אני רן שי, אני לומדת בכיתה י"ב בבאר שבע, במקיף רגר, אני יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית

רן שי:  אנחנו מייצגים את כל בני ובנות הנוער בישראל, כל בני הנוער משתתפים בתהליך הדמוקרטי שאנחנו עושים, מבית הספר דרך הרשות המקומית, מחוזות, וגם המועצה הארצית

רן שי:  קודם כל לפני שנתחיל, אני חייב להגיד שאני מאוד שמח שהוועדה הזאת ממשיכה לפעול גם בכנסת הזאת

רן שי:  אני חושב שזה אחד הנושאים הכי בוערים לבני נוער היום, חד משמעית

רן שי:  ויש לוועדה הזאת המון המון המון עבודה

רן שי:      לפני הכל, אני חייב להגיד שבתקופת הקורונה, ראינו את זה בנתונים, ואנחנו יכולים להגיד את זה גם בתחושה, היה קרע בבני הנוער, כי מעבר לזה שאנחנו היינו לבד במסכים, בזומים והכל, בסופו של דבר אני מזכיר לכם שבתי הספר גם חזרו ללמוד אחרי הקניונים ואחרי הכל הכל, ככה שגם המדיניות לא הייתה מספיק מכילה לבני נוער, ככה שמשרד החינוך בסוף נשאר שהוא עושה כל כך הרבה דברים, וגם ראינו את זה שהיינו מהמדינות המובילות מבחינת מענה רגשי לקורונה, ובסוף זה לא מספיק

רן שי:  אז זה משהו שחייב להגיד

רן שי:      יצחק פה הוא אחד מהמובילים של התחום הזה אצלנו, אז אני אתן לו לדבר, רק לפני כן אני אציין שמבחינתנו אנחנו מאוד שותפים לוועדה, ואני חושב שזה נושא שצריך לחצות את כל המחסומים הפוליטיים, וקודם כל שתצא מפה קריאה לכל חברי הכנסת והמשרדים להיות שותפים במאבק הזה

רן שי:  וגם אנחנו מוכנים להיות שותפים מלאים בכל דבר, בין אם זה להגיע לסיורים משותפים, או לקבוצות מיקוד ישירות של בני נוער, כדי שזה יחלחל מפה ועד לרמת ההתייעצות גם ברשות המקומית

רן שי:  יצחק, שלך, אני רק אגיד שבעוד כמה דקות אני צריך לצאת

בועז ביסמוט: כן, יצחק

יצחק פרץ: בוקר טוב לכולם, קוראים לי יצחק פרינץ, אני מגוש עציון

יצחק פרץ:  אני רוצה להתחיל מהנושא הראשון שבו התחלתי את מה שהיה לי להגיד, שזה הנושא של הסמים

יצחק פרץ:  זה נושא שכיום מעסיק מאוד את בני ובנות הנוער בארץ בכל המגזרים אני רואה את זה, בין אם באוכלוסייה שלי באזור גוש עציון, שאני חווה את זה כשאני רואה חברים שלי, בין אם משתמשים בזה, בין אם מוכרים את זה, שגם את זה אני חווה לצערי

יצחק פרץ:  עד לפני הקורונה הייתי תמים לנושא, לא הייתי מכיר או שומע עליו, שמעתי שיש סמים, לא שמעתי מעבר לזה, לא ידעתי שאפשר למכור אותו, לא ידעתי שמוכרים אותו

יצחק פרץ:  ועכשיו נוספו ההודעות וכל הדברים הנוספים

יצחק פרץ:      אני רוצה לדבר על ההשפעות של הקורונה

יצחק פרץ:  ההשפעות שהיא גרמה בין אם להיות לבד, להיות בבית או בין אם התמכרות, כמו שפרופסור יוסי פיש הציג, היו פה השפעות בין אם בדידות, בין אם סימפטומים שנוצרו מכך, האמת שקראתי את המצגת כבר אתמול, ראיתי אותה באתר של הכנסת

יצחק פרץ:  נוצרו הרבה השפעות של עמידות שזה יצר לחץ נפשי, וחרדות מאוד גדולות, שבסוף בן נוער חייב את הסביבה והחברה, ברגע שהוא לא מקבל את מה שהוא צריך הוא ילך למקומות הלא טובים, בכל נושא

יצחק פרץ:  והסמים רק נתנו את ההרגשה בסוף שכנראה הוא לא צריך כלום, זה עושה לו טוב, זה שומר עליו, הוא מרגיש טוב עם זה

יצחק פרץ:       ברגע שבן אדם לוקח את הסמים ופתאום שוכח את הקושי בחיים, בין אם קושי לימודי, בין אם קושי בעבודה, בין אם קושי חברתי

יצחק פרץ:  הדבר הזה נותן לך רוגע, ואם יש אפשרות לקחת את זה והוא ישכח פתאום אם יש לו עכשיו בעיה חברתית כלשהי, והוא ישכח ממנה לרגע, הוא ילך וינתק את עצמו, ויהיה עם עצמו

יצחק פרץ:  הוא יוכל להרגיש שהוא פתאום מעל העולם

יצחק פרץ:  אני יודע שזה נורא לשמוע דבר כזה, אבל זה המצב לצערי

יצחק פרץ:      אני רוצה להיכנס לצרות שאפשר, לדעתי, לתת עליהן מענה

יצחק פרץ:  המענה שאפשר דבר ראשון זה יותר מודעות לטלגראס

יצחק פרץ:  אנחנו בתור מבוגרים, בתור בני נוער מודעים לטלגראס אבל לא נותנים לזה יחס כמו שצריך לתת לזה יחס

יצחק פרץ:  ברגע שנותנים למשהו יותר יחס כמו שנותנים לתלמיד יותר יחס, הוא הרבה יותר איתך והרבה יותר מרגיש נתמך והוא לא מרגיש בודד או עזוב או לבד, והוא ישמר את עצמו והוא לא יגיע למקום של ליפול או להשתמש בחומרים האלה, כי אלו חומרים שבסוף מסכנים אותו, והוא מוצא את המקום שאם המורה שלו מקשיב לו, או אם הוא מוצא את החברה שלו, או את הבן אדם היחיד שאיתו, הוא לא צריך את המסביב

יצחק פרץ:       אני אומר שלתת את הבמה לנושא הזה, להציג את זה, להראות את זה, וגם מענה חברתי שהרגע הצגתי אותו בנוסף, קשר עם המורים

יצחק פרץ:  ככל שקשר עם המורים יהיה יותר טוב, וראינו את זה גם פה שהפרופסור הציג, קשר עם מורה יותר טוב, או קשר עם מורה יחיד או עם חברים, יכול להוריד משמעותית את המצב

יצחק פרץ:  ואלו דברים שאנחנו צריכים לשים לב אליהם וגם לעזור שהם יקרו

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  דיברת על הצורך בבמה, אז כפי שאתה רואה אתה מקבל אותה הבוקר

בועז ביסמוט:  הוועדה מיועדת לכך 

יצחק פרץ: אני בא מבית מאוד תומך ובא מבית שמאוד שומר אליי

יצחק פרץ:  אני חווה את זה ביום בסביבה שלי, בחברים, שאני יכול להציג ילד שעכשיו עולה לכיתה י' ומהקיץ של ח' כבר מוכר

בועז ביסמוט: כבר מוכר? באיזה כיתה?     

יצחק פרץ: עכשיו בכיתה י'

יצחק פרץ:  הסיטואציה שכיום נוצרה היא סיטואציה הזיה

יצחק פרץ:  בני נוער לא חדלים, ואם הם רוצים לקנות בגדים או טלפונים, כדי להרגיש את עצמם עכשיו בחברה שחוזרת, את החברה, את המקום שלהם, את זה שהם פתאום נמצאים, שהם חלק ממשהו, או רוצים עכשיו לקנות לחבר'ה דברים כדי שיאמרו הנה צריכים אותי, אז בוא נעשה את זה

יצחק פרץ:  איך הם מביאים את הסכומים כל כך מהר? זה בא מהדברים הפחות טובים, ואנחנו בסוף צריכים לתת לזה את המשמעות ואת היחס ואת הבמה

יצחק פרץ:  אם לא נתן לזה פה את הבמה ונוריד את זה ברמה שנוריד לרשויות ברמת חובה או ברמת נושא שאפשר להחשיב ולהוביל אותו, הנושא הזה יישאר ככה והמצב רק ידרדר

בועז ביסמוט: פרופסור הראל פיש, אני חושב שהדברים שעכשיו שמענו די תואמים את המחקר שלך

יוסי הראל פיש: כשעשינו את וועדת וילנאי המפורסמת בתחילת שנות ה-90', ברגע שהילדים שהיו מעורבים בוועדה, החבר'ה ממועצת הנוער, פתחו את הפה, כולנו נפלנו מהקירות שטיפסנו עליהם

יוסי הראל פיש:  הם כל כך מדויקים בידע שלהם, ויכולים לכוון אותנו

יוסי הראל פיש:  החשיבות של לשלב אותם בדיונים היא חשיבות אדירה

חגית יגודה: אפשר שאלה קטנה?     

בועז ביסמוט: כן, ואחרי זה זכות הדיבור לחבר הכנסת ידיד ואליד אלהואשלה

חגית יגודה: נראה לי שאתה קצת מנותק מהנוער, אבל רציתי לשאול, איך אתה קורא לריטלין? סוכריות קופצות?     

יצחק פרץ: לא, אני בולע את זה

יצחק פרץ:  זה כדור לכל דבר, זה כדור קשב וריכוז

חגית יגודה: אז זה לא סמים?     

יצחק פרץ: לא

חגית יגודה: הייתי בודקת

חגית יגודה:  איזה יופי, אז ריטלין זה לא סמים והשאר כן

בועז ביסמוט: קודם כל הקשבנו בעניין רב לדברים החשובים של יצחק, תודה

בועז ביסמוט:  חבר הכנסת אלהואשלה ידידי, בבקשה

וליד אל-הואשלה: בוקר טוב לכולם, תודה לידידי בועז על קיום הדיון הזה

וליד אל-הואשלה:  אין ספק שהתופעה הזו היא תופעה מדאיגה באופן כללי בכל המדינה

וליד אל-הואשלה:  והמטרה שלנו כנבחרי ציבור כן לבדוק וכן כל הזמן לסייע על מנת להוריד את רמת ההתמכרויות האלה

וליד אל-הואשלה:  הן באופן כללי והן אני נבחר מהציבור הערבי

וליד אל-הואשלה:      אני בא מהנגב ואני אומר לכם, פרופסור פיש דיבר על זמן פנאי, זה פרמטר מאוד חשוב על מנת להעסיק את הנוער בזמנם החופשי

וליד אל-הואשלה:  ואני בא מישובים מהנגב שבחלק מהישובים אין אפילו מגרש ספורט אחד, אין בריכת שחיה, אין כלום, אין כמעט תשתיות

וליד אל-הואשלה:  אין ספק שגם כאן יש למדינה אחריות שהיא צריכה גם כן לפתור אותה

וליד אל-הואשלה:       אנחנו רוצים להגיע למצב שעל מנת ליישם חלק מהמודל האיסלנדי הזה, צריך גם להסתכל באופן רוחבי על כלל היישובים במדינה, וכן לראות איך אנחנו מסייעים לנוער הזה על מנת לא להתקרב, או פחות למזער את הנזקים מבחינת מספרים בנושא הזה

וליד אל-הואשלה:      יש לי שתי שאלות, האם משרד הבריאות כאן? מה אחוז מהנוער בחברה הערבית שכן התקרב או השתמש בדברים האלה בתקופת הקורונה? מה האחוז לפני ומה האחוז אחרי? ואיך אנחנו יכולים כן להוריד את האחוז הזה? איך נצליח למגר את התופעה או להוריד את האחוז הזה, אם אין לנו נתונים?         

יוסי הראל פיש: יש נתונים

יוסי הראל פיש:  בדו"ח ביניים הכתוב יש את כל הנתונים עם השוואה של החברה הערבית ושל הנוער בחברה הערבית, ואתה יכול לראות את כל ה- - -      

וליד אל-הואשלה: אני אשמח לקבל את כל הנתונים האלה מהוועדה

וליד אל-הואשלה:  לסיכום, ידידי בועז, יש חלק למדינה, יש אחריות למדינה בנושא הזה

וליד אל-הואשלה:  חשוב להשקיע בישובים במיוחד בפריפריה על מנת שיהיה מה לעשות לצעירים האלה, לנוער הזה, על מנת להוריד את האחוז בנושא הזה, כי הנושא הזה מאוד מטריד, מאוד מפריע, וגיל העתיד שלנו צריך להתרחק מהנושאים האלה, ולהתעסק בספורט, בחינוך, וכך תהיה לנו חברה טובה, חברה נורמלית, שכן מתקדמת בנושאים יותר טובים

בועז ביסמוט: תודה רבה על הדברים

בועז ביסמוט:  כמובן שכל אזרח במדינת ישראל חשוב לנו, יקר לנו, בטח בישוב שהוא חוקי, כמובן, והכל טוב ויפה

בועז ביסמוט:  משרד החינוך קרן רוט איטח

קרן רוט איטח: בוקר טוב לכולם, קרן רוט איטח, ממלאת מקום של מנהלת אגף תוכניות סיוע ומניעה בשירות הפסיכולוגי ייעוצי

קרן רוט איטח:  אני קודם כל אפתח ואומר שאני מאוד מברכת על היוזמה לקיים ולהקדיש דיון בנושא הנוער שלצערי לא תמיד נמצא בפוקוס ולא תמיד שמים אליו לב

קרן רוט איטח:  אני רוצה לומר שכשמסתכלים ורואים את מצב הנוער, אנחנו צריכים לשאול את עצמנו, ואתה התייחסת לזה, מה אנחנו כחברה עושים כדי לשמור על בני הנוער? ואיזה חוקים ואיזה מענים אנחנו נותנים לבני הנוער כדי לשמור עליהם? כיוון שאנחנו יודעים שבני נוער, נוהגים להסתכן, נוהגים לבדוק גבולות, כחלק מתהליך ההתבגרות שלהם, והשאלה איזה גדרות אנחנו שמים ואיזה מעטפת תמיכה אנחנו עושים כמעטפת תמיכה?     הנתונים שפרופסור הראל פיש הציג, מוכרים לנו, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה לאורך שנים, והנתונים האלה, בצד הנתונים שאנחנו מקבלים מרמ"א מהווים בסיס לתוכניות העבודה שלנו

קרן רוט איטח:  אני אומר שמשרד החינוך, כפי שרן גם ציין, מוקמנו כמדינה במקום החמישי מבחינת המשאבים, לטיפול בהיבטים רגשיים חברתיים של ילדים ובני נוער, ושל צוותי חינוך במהלך הקורונה בהשוואה למדינות אחרות בעולם

קרן רוט איטח:  זאת אומרת שזה רק נותן איזושהי נקודת מבט על המקום ועל החשיבות שמשרד החינוך נותן ללמידה הרגשית והחברתית של הילדים, ולרווחה הנפשית שלהם, ולקידום הבריאות שלהם

קרן רוט איטח:      אנחנו פועלים הרבה מאוד שנים והרבה מאוד זמן לקידום בריאות, לקידום החוסן, וכדי למנוע התנהגויות כמו שראינו עכשיו

קרן רוט איטח:  גם אנחנו מאוד מודאגים מהיקפי הדיווחים על המצב הרגשי ועל המצב הנפשי של ילדים כפי שהסתמן, וכפי שעולה במחקר

קרן רוט איטח:  אני אומר שיש לנו תוכניות לקידום הרווחה הנפשית שהן תוכניות חובה בבתי הספר מא' עד יב'

קרן רוט איטח:  בעבר נקראה תוכנית כישורי חיים ,ואנחנו שדרגנו אותה, התאמנו אותה לאתגרים המשתנים של המציאות המשתנה

קרן רוט איטח:  זה לא דומה לתקופה שאני גדלתי בה ולאתגרים שניצבים בפני הילדים

קרן רוט איטח:  הן מבחינת הרשתות החברתיות, והן מבחינת הפיתויים והזמינות שלהם לכל מיני דברים

קרן רוט איטח:  ולכן התאמנו את התוכניות שלנו, התוכנית שנקראת הכוחות שבדרך, שכוללת פרקים שונים שאמורים לקדם מיומנויות רגשיות כמו ויסות רגשות, ענין של מיומנויות חברתיות, של קבלת החלטות

קרן רוט איטח:  כל מיני מיומנויות שעשוית לסייע להם במצבים חברתיים, ובמצבי חיים

קרן רוט איטח:  התוכניות האלו מותאמות למגזרים, לחברה הערבית, ולחינוך הממלכתי, לחמד, לאוכלוסייה החרדית

קרן רוט איטח:  ובתוך התוכניות יש פרקים שעוסקים במניעת השימוש לרעה בסמים, אלכוהול, טבק, כמובן בהתאם לשלב ההתפתחותי ולגיל הילדים

קרן רוט איטח:       לצד התוכנית הזו, אני רוצה לומר, שאנחנו עובדים בממשקים עם מועצת התלמידים והנוער הארצית, אנחנו רואים במנהיגות הנוער באמת כוח שיכול להוביל שינוי ולהביע איזושהי עמדה, ויש לנו תוכנית שנקראת עמיתים ומשפיעים שבמסגרתה אנחנו מכשירים בני נוער נבחרים שהם עוזרים לצוותים החינוכיים בתוך הכיתות כדי להעביר את התוכניות שקשורות במניעת השימוש לרעה בסמים, מתוך תפיסה ששיח בגובה העיניים של תלמיד אל תלמיד שמוביל שינוי ונמצא איזשהו modeling, יכול באמת להוביל שינוי של נורמה חברתית

בועז ביסמוט: אנחנו נצא להפסקה של חמש דקות

בועז ביסמוט:  יש משהו שמחייב אותי להגיע לוועדה אחרת, ככה זה כשיש הרבה ועדות במקביל

בועז ביסמוט:  הפסקה 5 דקות וחוזרים

בועז ביסמוט: בבקשה, קדימה

קרן רוט איטח: פירטתי את התוכניות שאנחנו מפעילים במסגרת המשרד במוסדות החינוך

קרן רוט איטח:  בהתייחס לממצאים של יוסי, הוא התייחס לשני נתונים שמנבאים התנהגות סיכון שזה שייכות לבית הספר והנושא של אהבת בית הספר כגורמי חוסן

קרן רוט איטח:  ככל שאני מרגיש יותר שייך לבית הספר או ככל שאני יותר אוהב את בית הספר אלה הם גורמי חוסן ששומרים עליי מפני התנהגויות סיכון

קרן רוט איטח:  אנחנו מקדמים הרבה מאוד מהלכים כדי לייצר יותר תחושת שייכות שבאמת נפגמה במהלך הקורונה

קרן רוט איטח:  נתונים אחרונים שמוצגים אצל פרופסור יוסי מראים שכן יש מגמת שיפור בהשוואה למה שראינו במחקר הקודם, שזה אומר שכן נעשית עבודה ונעשים מאמצים בכיוון הנכון

קרן רוט איטח:      יש לנו בתוך בתי הספר יש לנו כ-1,400 מב"סים, מוביל בית ספרי למניעת השימוש לרעה בסמים אלכוהול וטבק

קרן רוט איטח:  זאת אומרת שיש גורם בתוך בית הספר שמקבל גמול תפקיד כדי לתכלל תוכניות של כישורי חיים ותוכנית של הכוחות שבדרך, ולוודא שבתוך בתי הספר נעשות פעולות שאמורות להגביר את הידע והמודעות בנושא של השימוש בסמים ואלכוהול וכל המשתמע, טבק, כמובן בהתאם לשלב ההתפתחותי

קרן רוט איטח:  בנוסף, הרבה הכשרות של מורים ודיוקים של פיתוחים בהתאם לצרכים המשתנים

קרן רוט איטח:      אם פעם היה מאוד ברור כי לא משתמשים בקנאביס כי זה על פי חוק, כתוצאה מכל המגמות והעלייה בדיון הציבורי, הלגליזציה, וכן הסיפור של השינוי באכיפה של הקנאביס, כן נמצאנו במצב שצריך לדייק את המענים גם בתוך בתי הספר עם תלמידים שמעורבים בשימוש בסמים, ופרסמנו מדיניות חדשה בחוזר מנכ"ל בספטמבר האחרון, וגם להכשיר את המורים להיות מסוגלים לקיים שיח שהוא בגובה העיניים, לא שיח שיפוטי, לא שיח מטיף, אלא שיח שמאפשר לילדים להביא את הצרכים שלהם, ועוזר למורים לשים להם סימני שאלה כדי שיבחרו מחדש את הבחירות שלהם, באיזה התנהגויות הם בוחרים

קרן רוט איטח:      כמובן שאנחנו גם נותנים כלים לאיתור וזיהוי איתור של ילדים שנמצאים בתוך הסיפור הזה

קרן רוט איטח:  זו גם דרמה ככל שנאתר אותם, ובתקופת הקורונה נאלצנו לפתח כלים לאיתור מרחוק דרך פלטפורמות מקוונות

קרן רוט איטח:  זה עוד שדה שאנחנו מאוד מעמיקים בו את ההכשרות של המורים

קרן רוט איטח:      הסיפור של ההורים הוא גם סיפור שנמצא על סדר היום, ואנחנו ביום שני מקיימים הרצאות להורים בצורה מקוונות

קרן רוט איטח:  זה משהו שכבר קיים בשנה השנייה ברמה הלאומית, ברמה הארצית, שבו מוזמנים הורים לכל מיני הרצאות

קרן רוט איטח:  השבוע קיימנו הרצאה להורי החמ"ד לקראת פורים

בועז ביסמוט: איך ההיענות מצד ההורים?     

קרן רוט איטח: יש היענות מאוד יפה

קרן רוט איטח:  כ-16,000 הורים שהגענו אליהם בכל מיני וריאציות

קרן רוט איטח:  גם בעברית, גם בערבית, מותאמות לחמ"ד

קרן רוט איטח:  השבוע קיימנו להורים של החינוך הדתי לקראת פורים, כשאנחנו יודעים שהסיפור של אלכוהול שם עדליידע הוא נושא שנמצא בתרבות

קרן רוט איטח:  קיימנו הרצאה להורים כדי להגביר את הידע והמודעות ומה צריך לעשות ואיך אנחנו מתמודדים עם התופעה הזאת

קרן רוט איטח:  זה בגדול מבחינת העשייה של מערכת החינוך

בועז ביסמוט: תודה

בועז ביסמוט:  עוד שאלה קצרה, איך התיאום הבין משרדי? זאת אומרת ההיענות גם מצד- - -      

קרן רוט איטח: לא ציינתי את ההערה החשובה, אנחנו לא עובדים לבד, העבודה של שימוש בסמים לא יכולה להתבסס רק בעשייה משרדית, אנחנו עובדים בשיתופי פעולה מלאים, עם כל המשרדים השותפים, עם הרשות לביטחון קהילתי, משרד המשפטים, משרד הרווחה

קרן רוט איטח:  עובדים בשותפויות, נפגשים, ועושים חשיבה משותפת

קרן רוט איטח:  כרגע יש גם את הוועדה הבין משרדית שמוביל משרד ראש הממשלה שאתה מודע אליהם, אנחנו גם שותפים ונותנים בה חלק

בועז ביסמוט: אז דיברנו על משרדים אחרים, משרד הבריאות פה

בועז ביסמוט:  קודם כל תודה שהצטרפת והתקרבת אלינו

אפרת אפללו: תודה

אפרת אפללו:  ד"ר אפרת אפללו ממשרד הבריאות

אפרת אפללו:  קודם כל באמת כמו שיוסי ציין המחקר משותף במימון משותף של המשרדים, כמובן גם כל התהליך, בניית השאלון ואיסוף הנתונים והעיבוד שלו, וזה סופר חשוב ומשמעותי

אפרת אפללו:  אני רוצה להגיד שכל הנושא הזה של בני נוער גם קיבל מיקוד השנה, מנכ"ל משרד הבריאות החדש-ישן שלנו מבחינתו זה נושא סופר חשוב וביקש מאיתנו להכניס את זה לתוך תוכנית העבודה החמש-שנתית

אפרת אפללו:  אנחנו בנינו תוכנית מניעה מאוד רחבה, כמובן שכוללת המשך עבודה ושיתוף פעולה גם עם משרד החינוך

אפרת אפללו:       אנחנו עובדים עם משרד החינוך בהיבטים נוספים, בהיבטים של בתי ספר מקדמי בריאות, יחד עם יחידת הפיקוח על הבריאות שגם בתוכם אנחנו כמובן מעודדים התנהגויות מקדמות בריאות כאלו ואחרות

אפרת אפללו:  בתחומים של פעילות גופנית, מניעת עישון ותזונה נכונה

אפרת אפללו:       בפוקוס של העבודה הבין משרדית הזו, אנחנו מקדמים מאבק בגל ההתנהגויות שדובר עליהם עד כה

אפרת אפללו:  בנוסף אנחנו עובדים עם השלטון המקומי בצורה הדוקה במסגרת תוכנית אפשרי-בריא וגם רשת ערים בריאות ביחד עם מתאמי בריאות בתוך הרשויות המקומיות, ואחד היעדים שלנו הוא גם, להגביר, כמו שפרופסור הראל אמר, מעורבות של בני נוער בקהילה, ואני מקווה שנצליח לעשות את זה בשנים הקרובות

אפרת אפללו:      מעבר לכך, בתוך מודל מאוד גדול של התערבויות שיכולות לסייע להתמודדות על הנזקים האלה, יש את הנושא של עישון שהוא, כמו שיוסי הציג ודיבר על עישון סיגריות, ואני רוצה רגע לדבר שניה בפוקוס ואני שמה שאתה מודע לנושא הזה ויש איזשהו הד תקשורתי סביב הנושא של סיגריות אלקטרוניות שזה הופך להיות מגיפה בכל העולם, וישראל כמו שאר העולם הולכת אחרי הדבר האטרקטיבי, המעניין, לא מסריח, יש ריח טוב, יש טעמים

אפרת אפללו:  אז למה לא להתנסות?     

בועז ביסמוט: ישראל היא מדינה סקרנית, הכל במינון גבוה

בועז ביסמוט:  אם יש חמישה הילוכים, ישראל תמיד אוהבת את ההילוך החמישי

אפרת אפללו: כן, סקרנית

אפרת אפללו:  בדיוק ככה ובפול גז

אפרת אפללו:  ומה שקורה זה שבעצם בני נוער שמתחילים בהתנסות של עישון סיגריות אלקטרוניות יש להם סיכוי של פי שלוש להפוך להיות מבוגרים מעשנים

אפרת אפללו:  נתון שיוסי לא הראה פה, שאני הפיל אותי, שילדים בכיתה ה'-ו' בחודש האחרון התנסו שש פעמים בעישון של סיגריות אלקטרוניות 3%

אפרת אפללו:  בכיתות י' כבר 10%

אפרת אפללו:  הניקוטין הוא סופר ממכר, אני לא צריכה לספר לכם, רעל ממכר

אפרת אפללו:  ובתוך המוצרים החדשנים האלה יש כמות של ניקוטין שאי אפשר באמת לדעת כמה, זה לא כמו סיגריה רגילה שמעשנים, נגמרת, זורקים

אפרת אפללו:  יש שם 3,000-5,000 שאיפות

אפרת אפללו:  זה כל היום יכול להית בפה

אפרת אפללו:  זה יכול להיות מתחת לשמיכה, ההורים לא יודעים אין להם מושג, גם שמעתי סיפורים הזויים ממורים מספרים שבאמצע השיעור מוציאים לוקחים שאכטה ומחזירים לתיק

אפרת אפללו:  כי זה קל, וזמין ונגיש, וחברות הטבק עושות הכל כדי לשווק את זה בצורה אגרסיבית

אפרת אפללו:      אחד הצעדים במשמעותיים שהממשלה מובילה והתחילה כבר בממשלה הקודמת זה מיסוי של סיגריות אלקטרוניות, שלא היה

אפרת אפללו:  היה איזשהו כשל שוק שיש מיסוי על טבק וטבק לגלגול, ואין מיסוי

אפרת אפללו:  התחלנו לקדם עם שר האוצר הקודם, ובעצם הצו הזה עבר אתמול דיון נוסף, כבר דיון שני בוועדת כספים, והמיסוי הנוכחי שרשות המיסים אתמול הניחה על שולחן הוועדה, הוא נמוך לטעמנו, משרד הבריאות דוגל בזה שזה צריך להיות מיסוי שווה, אבל מכל מיני סיבות שחלפו עם השנים, המיסוי הופחת, ואני חושבת שצריכה להיות פה אמירה, גם המנכ"ל וגם אנחנו צריכים להבהיר, שאם אנחנו רוצים לשמור על בני הנוער, המיסוי הזה צריך להיות גבוה

אפרת אפללו:       זה ידוע שמיסוי הוא חסם לצריכה, הוא מצמצם צריכה, ובני נוער שרגישים על אחת כמה וכמה, אז אנחנו חייבים לדאוג לכך שהמיסוי יהיה גבוה

אפרת אפללו:  והיום הצו הזה פוקע, ומחר רשות המיסים תשים על שולחנו של שר האוצר צו חדש עם מיסוי מופחת, ואני מנסה בכל דרך אפשרית, כמובן עם ד"ר שרון אלרעי פרייס שהיא ראש חטיבת בריאות הציבור ועם המנכ"ל שלנו כמובן, ואני יודעת שגם ארגוני חברה אזרחית, והרבה מרופאי בריאות הציבור, ראיתי שפרופסור דוידוביץ נמצא פה בזום, שאנחנו חייבים לדאוג לכך שהמיסוי יהיה גבוה

אפרת אפללו:  כי זו אחת הדרכים המשמעותיות לצמצם בבני נוער, שלא נתעורר עוד ארבע שנים בסקר של יוסי ואנחנו נראה 20% כבר מעשנים כי זה באמת יהיה נורא

בועז ביסמוט: את מעלה פה נקודה מעניינת, כי העניין הזה של כמות האפשרות לעשן, כמות השאיפות בלתי מוגבלת כמעט, אז למשל במדינה כמו צרפת בתקופה שסיגריות היו פופולאריות, היה איזה בוקר על סוס, כאילו לעשן הדבר, בסרטים הגיבור מעשן, היום זה הרע

בועז ביסמוט:  אז למה אני מספר את הדבר הזה? אז הגבלת את זה והיית עושה חפיסות סיגריות שבמקום 20 יהיו רק 10, ניסו לעשות שיהיה יותר זול ואז הנגישות היא יותר קלה

בועז ביסמוט:  בדיוק ההיפך, פה בסיפור הזה אתה לא יכול להגביל, הדרך היחידה היא באמת העלאת המחיר, או במקרה הזה המיסוי אבל אני מניח שזה יהיה ויכוח לוהט, לא יהיה פשוט

ניסים בן לולו: בארץ, מעבר לזה, אפילו מכרו סיגריות כבודדות

בועז ביסמוט: נכון, פה זה לא המקרה ולכן זה דורש התייחסות אחרת

בועז ביסמוט:  כן, יצחק

יצחק פרץ: בדיוק אתמול התדיינו בקבוצה של מועצת התלמידים והנוער הארצית בקשר לנושא הזה של העלאת והפחתת מחירים

יצחק פרץ:  ואני רוצה רק לשאול שאלה

יצחק פרץ:  העלאת המחירים, אם המחירים יישארו עם מס גבוה, זה יכול להגיע למצב, שבני נוער מכורים אמרנו, הם לא חושבים על הכל חוץ מלהשיג את הדבר הזה

יצחק פרץ:  הם יעשו אותו בכל דרך

יצחק פרץ:  השאלה אם עכשיו לעשות את זה במס גבוה זה לא יגרום לבין אם גניבות, בין אם סחיטות, בין עם פגיעות באלימות

בועז ביסמוט: אבל מה שאתה אומר זה נכון אלמלא זה היה מלווה בהסברה, בחינוך, זה לא מנותק לגמרי

אפרת אפללו: אבל אנחנו רוצים למנוע את הכניסה בכלל

אפרת אפללו:  מי שמכור צריך לעבור גמילה

חגית יגודה: אתם כל הזמן במאבק, אחותי

חגית יגודה:  אולי נתחיל עם ידע? מידע? קצת לתת לנוער את ה-benefit of knowing?      

אפרת אפללו: אמרתי, זה מודל של הרבה דברים

חגית יגודה: כולם במאבק עם הנוער, כולם כל הזמן נאבקים, במקום להתחיל את הדיבור, אנחנו דואגים לנוער, אנחנו רוצים לתת מידע לנוער

בועז ביסמוט: בדיוק ההיפך, זה נאמר בצורה מאוד ברורה

חגית יגודה: אני לא שמעתי אותך אומרת את המילה לתת מידע

חגית יגודה:  שמעתי את כל מה שאמרת חוץ מאת המילה לתת מידע אמרת הכל

אפרת אפללו: אמרתי בתי ספר מקדמי בריאות זה מודל, כשחלק מאוד משמעותי ממנו הוא שיתוף של בני הנוער, אני לא יכולה כמובן לפרט

אפרת אפללו:  אבל אין ספק שאת צודקת, הסברה, ידע, אנחנו הולכים לצאת השנה בקמפיין

בועז ביסמוט: אז אולי זה הזמן להעביר את זכות הדיבור להסברה מעשית

בועז ביסמוט:  מגנוס ידידי, זכות הדיבור שלך

בועז ביסמוט:  הסברה מעשית אתה האיש

יחיאל מגנוס: אני רוצה לומר כמה דברים שהקשר שלהם הוא עקיף, אבל ההשפעה שלהם משמעותית

יחיאל מגנוס:  אנחנו נמצאים במצב של רוויה בתחום הסמים, האלכוהול, אין מקום שזה חסר, זה לא חסר בשום מקום

יחיאל מגנוס:  והבעיה היחידה שאני רואה אותה מורכבת משתי בעיות, אחת העלו אותה פה, שמעתי את הסקרים של יוסי שאני רוצה לומר עליהם מילה טובה, אלו הסקרים הכי טובים למציאות שאני מכיר במהלך שנים

יחיאל מגנוס:  זה סקרים, לא מחקר כי זה הרי משתנה חדשות לבקרים והוא עוקב אחרי השינויים

יחיאל מגנוס:       ראיתי פעולה אחת שהצליחה בתחום ההשפעה על תרבות הסמים והאלכוהול

יחיאל מגנוס:  כי זה תרבות, זה שייך הרי לכל הנושאים

יחיאל מגנוס:  אני לא מדבר על קנאביס, קנאביס הוא רפואי ושיעשו לנו הרופאים שמחות ובריאות עד 120

יחיאל מגנוס:  אז על הקנאביס אני משחרר את העניין, שיעשו, הכל בסדר

יחיאל מגנוס:      הבעיה היא שאין גידור לשום דבר בתוך החברה הצעירה

יחיאל מגנוס:  ראיתי בסוף המצגת שלך, יוסי, את המילה אחריות ואהבתי את זה מאוד

יחיאל מגנוס:  מכיוון שמדובר באנשים צעירים, גם אלו ששקעו עמוק לתוך המערכת של ההתמכרויות והסמים ופריעת החוק והיעדר מסגרת וכן הלאה, אז מצאתי שזה אפשרי לתקן, ראיתי את זה בכמה מקומות במדינת ישראל

יחיאל מגנוס:  עשו את זה בעזרת הגדרות מדויקות של מסגרת, השתייכות למסגרת, הטלת אחריות על כל פרט ופרט, ואתגרים שיש לעמוד בהם, פיזיים נפשיים, חברתיים ואתגרים

יחיאל מגנוס:  וכאן זה בא לידי ביטוי הנושא הזה של הצעירים בתוך המערכת

יחיאל מגנוס:      בשעתו, כשהייתי יועץ לרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול זיכרונה לברכה, אז טענתי שיש להקים מועצת גדולי תבונה

יחיאל מגנוס:  זאת אומרת, לתת לנוער ביד את הכלים, הכלים זה בסיס של ידע אמיתי, ולתת להם לנהל את זה בתוך החברה הצעירה

יחיאל מגנוס:  לא יכול להיות שאדם בגילי יבוא ויעמוד מול אנשים בני 16-18 וידבר אליהם דברי חוכמה יוצאים מגדר הרגיל, אלא הם צריכים לדבר בינם ובין עצמם ופה עולה הנקודה המרכזית

יחיאל מגנוס:  שיח ציבורי הוא הכלי האולטימטיבי למיתון ולהכוונה נכונה

יחיאל מגנוס:  שיח ציבורי, לא חשוב מה אומרים, לא חשוב בכלל מה אומרים, אלא בעצם קיום השיח אנחנו מייצרים מודעות גבוהה, מודעות גבוהה יוצרת סיכון נמוך

יחיאל מגנוס:  העלאת מודעות הוא קיום שיח ציבורי

יחיאל מגנוס:  אם אתה מספר לי שזה פותח לך את הצ'אקרות ולך זה עושה תנומה טובה, ואותך זה מדכא, זה לא משנה בכלל מה מדברים

יחיאל מגנוס:  אין לי בשיח הציבורי חובה, לא לשכנע אותך לא לקנות את דעתך, אלא החובה היא לנהל שיח פתוח כזה שיביא להשפעה חברתית תרבותית, ולכל אחד מאיתנו יש חובה וזכות להשפיע על החברה, ועל המוסר, ועל הערכים, ועל החוסן שבו אנחנו רוצים להתקיים

יחיאל מגנוס:  זה ייעשה רק בשיח ציבורי

יחיאל מגנוס:      כאן עולה הנושא האחרון, הגידור

יחיאל מגנוס:  אתה לא יכול לעשן בשום מסעדה במדינת ישראל

יחיאל מגנוס:  אין פקח אחד בשום מסעדה, אבל הציבור מסביב יזרוק אותך החוצה, יגידו לך אתה רוצה לעשן, לך בחוץ אל תעשן פה

יחיאל מגנוס:  כשמדובר בהתנהלויות של האלכוהול והקנאביס הגידור הוא חלקי

יחיאל מגנוס:  באלכוהול עשו פעולה נהדרת ברשות הלאומית למלחמה בסמים בהנחייתו של יוסי

יחיאל מגנוס:  על הקנאביס והסמים, עשו פעולות, לא היו תוצאות מדידות לפעולות שנעשו וזה לא קידם אותנו לשום דבר

יחיאל מגנוס:  ולכן אנחנו צריכים לייצר, במקום שאלות גונבות דעת כמו, האם את בעד לגליזציה או נגד? זו שאלה של גניבת דעת

בועז ביסמוט: יהיו דיונים לשם כך, זה לא הזמן

חגית יגודה: אתה כל כך צודק, הלוואי ויהיה לנו עוד מחנכים כאלה בארץ הזאת

חגית יגודה:  בוא אליי הביתה לילדים שלי, דבר איתם, איזה כיף זה

בועז ביסמוט: ב-10:38 אני חייב לסיים את הישיבה ואני רוצה לשמוע את כולם, אז נהיה ממש קצרים

יחיאל מגנוס: צריך לייצר גידור

יחיאל מגנוס:  גידור זה האקט שבו הציבור מתחיל לאכוף כללים, חוקים ותקנות

יחיאל מגנוס:  אין מצב כזה

יחיאל מגנוס:  אנחנו כחברה צריכים להביע את דעתנו, לייצב את דעתנו, להביא את זה לשיח ציבורי, שהצעירים שמשתמשים בעיקר בשל דימוי עצמי, יקבלו דימוי ראוי, אחריות, אתגרים, מסגרת ברורה, ואנחנו נהיה על הסוס

יחיאל מגנוס:  זה לא בלתי אפשרי, זה אפשרי וזה בידינו

בועז ביסמוט: תודה רבה מגנוס

בועז ביסמוט:  אגב, בשורה טובה, כולם כן ידברו

בועז ביסמוט:  בוועדה הזאת אין קואליציה אופוזיציה, אנחנו כולנו משתפים פעולה למען כלל הציבור בישראל, אז מגיע לפה חברי מהאופוזיציה, סימון, ואנחנו נוכל להמשיך

בועז ביסמוט:  מהמשרד לביטחון לאומי, רב פקד אהרון דגן נמצא פה איתנו

אהרון דגן: בוקר טוב, אני שמח על הדיון הזה קודם כל, והיום הוא יום מאוד מאוד חשוב מאחר ואני רוצה להזכיר פה לנוכחים 31 במרץ 2022 פקעה הוראת השעה על חוק הסמים המסוכנים, עבירת קנס מיוחדת, המשמעות של זה שבעצם העבירה של החזקת סם לצריכה עצמית הפכה להיות עבירה מנהלית

אהרון דגן:  אבל הקטינים הוחרגו מהנושא והוראת השעה הוארכה בנושא של הקטינים על מנת שמשטרת ישראל וגופי האכיפה וכל משרדי הממשלה האחרים ישבו, על מנת לראות איך אנחנו מטפלים באותם קטינים במידה וחוק הקנאביס כעבירה מנהלית יחול על קטינים

אהרון דגן:       היום ב-12 בלילה 15 בפברואר 2023 הוראת השעה פוקעת

אהרון דגן:  המשמעות שהחל ממחר בבוקר חוק הקנאביס קנס מנהלי יחול גם על קטינים

אהרון דגן:  יש לזה משמעויות מאוד כבדות והשלכות על ההתנהלות של הקטינים בכל הנושא של החזקת סם לצריכה עצמית

אהרון דגן:  עם הנתונים שהציג פרופסור יוסי הראל, מראים שיש ירידה קלה, ויש טיפול ויש התנהלות מסוימת, ברגע שחוק הקנאביס ייכנס לתוקף החל מהיום בלילה, המספרים לפי דעתי, יעלו, ויהיה לזה השלכות לא רק בשימוש בסמים, יהיה לזה השלכות בעבירות גוף, בעבירות רכוש, כי ברגע שקטין יבין כי הוא יכול להשתמש בסם לצריכה עצמית מסוג קנאביס, הוא יעשה ככל יכולתו להשיג את זה, וברור לי שמשטרת ישראל וגופי האכיפה אנחנו נעשה את הכל על מנת לטרפד

סימון דוידסון: אתה יכול להסביר על הוראת השעה על מה אתה מדבר?     

אהרון דגן: בראשון במרץ 2019, הוחל חוק הקנאביס החדש, וב-31 במרץ 2021 החוק נכנס לתוקף כעבירה מנהלית, הוא הוחל אז כלפי בגירים בלבד

אהרון דגן:  אנחנו קיבלנו הוראת שעה מיוחדת, וניתנה לנו ההזדמנות לשבת ולנהל את כל הדיונים מסביב, משרד המשפטים, משרד החינוך משרד הרווחה, על מנת לראות מה עושים עם קטינים

אהרון דגן:  איך מתייחסים לנושא של הקטינים

אהרון דגן:  ועד להיום ב-12 בלילה, החוק הפלילי החזקת סם לצריכה עצמית כלפי קטינים הוא חוק פלילי

אהרון דגן:  ברגע שזה הוחל על הוראת שעה מיוחדת, הכנסת פוזרה בשנה שעברה וברגע שהכנסת מפוזרת הוראת השעה מוארכת

אהרון דגן:  ומרגע שהכנסת הוקמה, הוראת השעה מקבלת תוקף ל-3 חודשים שזה היום ב-12 בלילה

אהרון דגן:  אם לא יקרה כלום היום משהו מיוחד, אם השר לא יאריך את הוראת השעה וייתן לה תוקף להאריך אותה, זה אומר שהחל מהיום מ-12 ודקה חוק הקנאביס הוראת קנס יחול גם על קטינים

אהרון דגן:  המשמעות שקטין כביכול אמור לקבל קנס בצורה כזו או אחרת

סימון דוידסון: אם קטין מעשן קנאביס ותופסים אותו מרחוב, מ-12 ודקה הוא מקבל קנס מנהלי?     

אהרון דגן: בעיקרון הוא אמור להיכנס לחוק של הקנס המנהלי

אהרון דגן:  איך הפרוצדורה הזו תמומש בפועל? יש על זה דיונים

אהרון דגן:  אבל המשמעות שקטינים יתחילו לחפש את זה, כי הם מבינים שזה נכנס לחוק

סימון דוידסון: זה לא פלילי, זה מנהלי

אהרון דגן: זה יהפוך להיות מנהלי

אהרון דגן:  אני לא יכול להגיד לך את המתווה איך הוא הולך להיות

אהרון דגן:  אם הקטין יקבל קנס, מי ישלם את הקנס הזה? זה לא הקטין, זה ההורים שלו ישלמו את הקנס, ואז אף אחד לא יוכל להכריח אותו ללכת לטיפול, כי מה שקורה היום, ברגע שעבירה היא פלילית, קטין שמגיע להיחקר במשטרה המשטרה שולחת אותו להמשך טיפול בשירות המבחן

אהרון דגן:  שירות המבחן התפקיד שלו לתת לו את הטיפול, לזהות שהוא באמת צריך את הטיפול ולעשות לו את הבדיקות, לשלוח אותו לטיפול על מנת למנוע ממנו להמשיך ולהשתמש בסם

אהרון דגן:      אני מנצל את הפורום הזה, ומבקש מיושב ראש הוועדה לעשות ככל האפשר ובשעות האחרונות שנשארו לנו היום, לשכנע את השר, בשלב ראשון בוא ננסה להאריך את התוקף של הוראת השעה הזאתי, כדי שנעשה חשיבה

בועז ביסמוט: שר המשפטים במקרה הזה

בועז ביסמוט:  אוקיי, תודה רבה

אהרון דגן: עוד משהו קטן

אהרון דגן:  מבחינת הנתונים שהציג הפרופסור, פחות או יותר זה מתאים לנתונים שיש לנו במשטרה

אהרון דגן:  אני יכול להגיד שמשטרת ישראל עושה הכל בנושא המניעה של נושא האלימות, עבירות הסמים, אנחנו מעבירים הרצאות בבתי הספר, יש לנו פרויקטים לנוער בסיכון על מנת להציג להם את כל המשמעות של אלימות והמשמעות של סמים, ואנחנו נמשיך לעשות את הכל כדי לעזור לאותו נוער שמועד לעלות על דרך הישר

בועז ביסמוט: אתם עושים כולכם עבודת קודש, ולכן היה לי חשוב שכל אחד ישמיע את דבריו

חגית יגודה: כבוד יושב הראש, הוא רק לא ציין שזו עבירה פלילית ועכשיו הנוער צריך להתייחס לזה עד סוף חייו אם הוא נגע בג'וינט, לא לשכוח

חגית יגודה:  מי שנוגע בג'וינט ואתם תשאירו את זה כעבירה פלילית אז הלך על העתיד שלו

אהרון דגן: אבל לא כל תפיסה של קטין בהחזקת סם זה נהפך להיות אוטומטית כתם

חגית יגודה: אבל אתה הצגת את העובדה שמי שנוגע בקנאביס פתוח לפריצות ולאלוהים יעזור למה

חגית יגודה:  וקנאביס אין לו קשר לזה, אני מצטערת להגיד לך

אהרון דגן: ברגע שנגיע לנושא של התמכרויות וקטין יודע שאין סנקציה פלילית בנושא, זה ידגדג לו באצבעות והוא ירצה יותר להשתמש בסם

אהרון דגן:      (היו"ר סימון דוידסון)     

סימון דוידסון: בוא נעשה את זה מסודר

חגית יגודה: הוא השתמש במילה חוק, וזה קצת בלבל אותנו בוועדה

חגית יגודה:  זה לא חוק הוא תקנה

חגית יגודה:  הוא שכח לציין שנוער שפוגש את המשטרה מקבל עבר פלילי שהוא מתמודד איתו גם בתור מבוגר, כשהוא מנסה להתקבל לכל מקום

חגית יגודה:  כל אוחז ג'וינט יש לו עבר פלילי, יש בו בארץ אנשים בגילי, אנחנו בני 56 עם עבר פלילי כי פעם נגענו בג'וינט

חגית יגודה:  אני לא יכולה להתקבל למקומות כי בין לבין ברישיון הקנאביס הרפואי שלי נתפסתי עם ג'וינט

חגית יגודה:  יש לי ער פלילי על קנאביס

אהרון דגן: קטין שנתפס מחזיק סם לא בפעם הראשונה, לא בפעם השנייה, אנחנו לא פותחים לו ישר תיק פלילי שמשאיר לו כתם

סימון דוידסון: נכון לעכשיו אנחנו נותנים למשטרה את זכות הדיבור

אהרון דגן: הכוונה שלי לא הייתה שכל קטין שישתמש בסמים הוא יתחיל לפרוץ ויתחיל לגנוב

אהרון דגן:  הכוונה שלי לאותם בני נוער שיבינו שזה לא עבירה פלילית ויתמכרו לסם וירצו להשיג את הסם הזה

אהרון דגן:  זה לא שיש להם עבודה מסודרת וזה לא שהוא יכול להגיד לאבא, אבא תן לי כסף אני רוצה לקנות קנאביס, הם יצטרכו להשיג את הכסף בשביל לרכוש את הסם, וכצורך מעצם זה שאין להם כסף זמין ביד יכול להיות לזה השלכות של עבירות פליליות כאלה ואחרות     

סימון דוידסון: אנחנו נעבור למשרד המשפטים עכשיו

יחיאל מגנוס: כבודו אני יכול להעיר משהו על הנושא הזה?     

סימון דוידסון: כן, בבקשה

יחיאל מגנוס: המשטרה עושה גדולות, היא לא הכלי המתאים לטפל בעניין הזה אם כי היא כלי הכרחי, והציבור צריך לטפל בתרבות

יחיאל מגנוס:  המשטרה שכחה לציין את ההיבטים והעניינים הביטחוניים סביב העניין הזה

יחיאל מגנוס:  אני גר במושב דקל, אם אתה לא יודע איפה זה, זה דרומית לרצועת עזה, באזור החולות של עגור

יחיאל מגנוס:  כשאני יוצא אחרי הצהריים הבדואים רצים אליי מהרייזרים החדשים, לאן אתה הולך? אני אומר להם לטעום קנאביס

יחיאל מגנוס:  יש שם אין ספור חממות, יש הברחות סביב - - - שקשורות למצב ביטחוני, המשטרה עושה עבודה עצומה בעזרת הכוחות המיוחדים של הצבא, ואננו ממצאים באיום ביטחוני גם בגלל העניין הזה

יחיאל מגנוס:  משתמשים בכספים שאנחנו משלמים עבור הקנאביס המוברח כדי לפעול נגדנו, והמשטרה עושה מאמצעים אדירים, אני רואה את הפעולות של המשטרה

יחיאל מגנוס:  אז זה נושא שהיינו צריכים לתת למשטרה להיות, לא מובילים בזה בחינוך הנוער, אלא להיות הכלי בשביל לתת את המכה ברגע שצריך

יחיאל מגנוס:  וצריך לזכור את זה, זה לא המשטרה שתעשה סדר בנושא הזה

אהרון דגן: היום ברגע שקטין מגיע לחקירה ומבין שאם הוא לא ילך לטיפול בשירות המבחן, הוא מבין שיש לזה השלכות

אהרון דגן:  זה סוג של לחץ על אותו קטין ללכת לשתף פעולה עם השמ"ל על מנת שהם יתנו לו את הטיפול כמו שצריך לגמילה או כל דבר אחר מנושא הסמים

אהרון דגן:  אם לא יהיה סוג של לחץ משטרתי, כביכול, אז קטין בצורה כזו או אחרת, יגיד בשביל מה אני צריך ללכת לשורות המבחן כדי לקבל טיפול? אין לי סנקציה, זה לא מפריע לי בחיים וזה לא יקדם אותי לשום מקום

סימון דוידסון: ב-11 חייבים לסיים בגלל המליאה

סימון דוידסון:  אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לאביבית ברקאי ממשרד המשפטים

סימון דוידסון:  בבקשה

אביבית ברקאי-אהרונוף: תודה רבה אדוני יושב הראש

אביבית ברקאי-אהרונוף:  אני חושבת שנקודת המוצא של כולם זה להגיע למצב של הפחחת שימוש עצמי בקנאביס על ידי קטינים

אביבית ברקאי-אהרונוף:  המחלוקת הייתה לעניין הדרך, בפני שר המשפטים הציגו שתי עמדות, שר המשפטים הכריע לא להאריך את הוראת השעה מתוך עמדה שאין מקום להחמיר עם קטינים יותר מאשר עם בגירים

אביבית ברקאי-אהרונוף:  ומשעה שהוחלט שלבגירים מדובר בעבירה מנהלית, כך ראוי לאכוף כלפי קטינים

אביבית ברקאי-אהרונוף:  אני אומר שגם החרגה מראש נועדה, כפי שחברי מהמשטרה אמר, ליצור בינתיים איזשהו מתווה חלופי לקטינים מתוך הבנה שנדרשת כאן היערכות אחרת ומתווה אחר

אביבית ברקאי-אהרונוף:  נעשתה עבודה ברשותה של עורכת דין מיכל גולד, ראשת היחידה לתיאום זכויות ילדים ונוער במשרד המשפטים

אביבית ברקאי-אהרונוף:  המתווה הזה כלל גם את הגיוס של מערכת הרווחה, של קציני שרות המבחן לנוער, אותו כלי טיפולי שהמשטרה דיברה אליו

אביבית ברקאי-אהרונוף:  והמתווה הזה יכול היה כבר לצאת לדרך, ואני חושבת שנכון כרגע, משעה שפקעה הוראת השעה, להתכנס כולנו, כל משרדי הממשלה, בשביל חדד את המתווה ולהוציא אותו לפועל, אני חושבת שזה עלה מאוד מהמחקר שהציג פרופסור הראל פיש שנתן את הדוגמא לתוכנית הלאומית לצמצום שימוש באלכוהול שבאמת הפחיתה בצורה ניכרת את השימוש באלכוהול שעה שכולם התגייסו והייתה תוכנית לאומית

אביבית ברקאי-אהרונוף:  זו גם תוכנית שהוכנה בעניין הקנאביס

אביבית ברקאי-אהרונוף:  אני חושבת שאין סיבה שהנתונים יהיו שונים אם באמת תהיה תוכנית לאומית בנושא

אביבית ברקאי-אהרונוף:  והתוכנית הלאומית הזו דורשת התגייסות של כל המשרדים, וגם משאבים

אביבית ברקאי-אהרונוף:  מדובר בדרך של חינוך, הסברה, מניעה, איתור, טיפול, ולשם כך צריך את משרד החינוך, משרד הרווחה שיובילו

סימון דוידסון: ואיפה זה עומד הנושא הזה? האם יש איזושהי כוונה לצאת בתוכנית מיוחדת לצאת בתוכנית של הקנאביס?     

קרן רוט איטח: הייתה עבודה בין משרדית בעניין הזה, כרגע יש גם עבודה בין משרדית בהובלת משרד ראש הממשלה בעניין הזה

קרן רוט איטח:  אני רוצה לצין שהיו כל מיני כיווני חשיבה והדברים משום מה נעצרו

קרן רוט איטח:  אני רוצה לומר שכרגע, ברגע שהתקנות פוקעות, אין שום תשתית אחרת שמחזיקה את זה

קרן רוט איטח:  אם התקנות פוקעות והייתה איזושהי מעטפת, והייתה התארגנות בין משרדית, והייתה איזושהי תוכנית, אז היה בזה הגיון

קרן רוט איטח:  כרגע מה שקורה זה שזה מופקר, זאת אומרת התקנות תופקענה, המשטרה תאכוף או לא תאכוף, נהיה פה איזשהו מצב שהוא די הזוי, מבחינתי, ודי מפקיר את הנוער בסופו של דבר

קרן רוט איטח:       הייתה התקדמות מאוד יפה ועבודה בין משרדית והדברים לא התקדמו

קרן רוט איטח:  אם הנוער חשוב לנו, אנחנו צריכים לעשות חקיקה וצעדים שאנחנו שומרים על בני הנוער

קרן רוט איטח:  הנושא של הסברה ברמה הלאומית, מערכת החינוך לא יכול לפעול לבד, היא לא פועלת בווקום

קרן רוט איטח:  זאת אומרת גם כשאני אומרת לתלמיד ומקיימת שיעור, והוא מקבל מסרים אחרים מהחברה, מהתקשורת, אנחנו לא רלוונטיים לבני הנוער ולכן חייבת להיות איזושהי שפה ברמה הלאומית שבאמת עושה את ההבחנה, ואומרת לבני הנוער, שימוש בקנאביס בגיל ההתבגרות הוא מסוכן לכם, הוא לא טוב לכם

קרן רוט איטח:  וזה חסר, הקול הזה נשמע רק במערכת החינוך והוא לא מספיק

קרן רוט איטח:  והסיפור של מענים טיפוליים, מה האלטרנטיבה? מה אנחנו עושים ועד כמה אנחנו ערוכים מבחינת מענים טיפוליים? עד כמה שירות המבחן לנוער ערוך במתן כאלה מענים ברגע שהכללים משתנים? ובעיניי זאת בעיה

יוסי הראל פיש: אני רוצה להעיר שני דברים

יוסי הראל פיש:  א' המחקרים הראו בצורה חד משמעית שאחד הדברים האחרונים שהילד חושב עליו כשהוא מקבל החלטה אם להשתמש בקנאביס או לא, זה החוק

יוסי הראל פיש:  זה לא מה שמעניין אותו ולכן אני לא חושב שהשינוי הזה יוביל למה שאתה מפחד שיקרה

יוסי הראל פיש:  הדברים היותר חשובים לו, זה מה קורה עם החברים שלו, מה תרבות השימוש עם החברים שלו

יוסי הראל פיש:  והנושא של להוביל קמפיין של הסברה, ולהוביל תוכניות של קידום בריאות בתחום הזה, גם בקהילה וגם ברמה של מערכת החינוך הפורמלית וגם הלא פורמלית

יוסי הראל פיש:  יש נוער בסיכון שהוא מנותק מבתי הספר, וביחידות של קידום נוער, שם צריך לשים

יוסי הראל פיש:  ושוב פעם, מה שעשינו עם האלכוהול, החוקים עשו את הגדרות שחיליק דיבר עליהם, הם גידרו איפה מותר ואיפה אסור, אבל העבודה שנעשתה שם זה שחוללו שינוי בתרבות של הצריכה, בתרבות השל הבילוי

סימון דוידסון: אביבית רוצה לסיים, משד המשפטים בבקשה

אביבית ברקאי-אהרונוף: אני חושבת שהייתה תקופת זעם משמעותית שניתן היה להיערך למתווה הזה, ובאמת ידוע לי שמיכל באמת ניסתה לרתום את כל המשרדים כדי להתכנס למתווה

אביבית ברקאי-אהרונוף:  יכול להיות שדווקא עכשיו כשפקעה הוראת השעה זה יזרז את כולנו להתכנס למתווה הזה

אביבית ברקאי-אהרונוף:  אני מסכימה עם מה שנאמר כאן שגם היחידה לתיאום לזכויות ילדים ונוער, וגם הסנגוריה הציבורית, וגם המועצה לשלום הילד, שתמכו בעמדה הזו, שיקפו את הנקודה הזו שמה שמרתיע זה לא בהכרח החוק, אלא יותר הסיכון שיש בשימוש בקנאביס בשעה שבאמת יהיה הסבר ומידע על זה שזה מסכן ועלול לפגוע בצורה קוגניטיבית וביכולות הריכוז וביכולות הלמידה זה יכול להשפיע יותר על קטינים

אביבית ברקאי-אהרונוף:  עוד דבר אחרון בנוגע למה שנאמרו כאן, גם קנס זה לא דבר של מה בכך, יש בו משהו מרתיע

אביבית ברקאי-אהרונוף:  גם בענייני תעבורה יש קנסות, ולא בהכרח שהם נופלים על ההורים, וקטין בן 17

אביבית ברקאי-אהרונוף: 5 שמקבל קנס צריך לשלם

אביבית ברקאי-אהרונוף:  זו עבירה מנהלית, זה עדיין לא חוקי

אהרון דגן: הבעיה שברגע שזה יהיה חוקי זה לא יהיה קטין בן 17, זה יהיה קטין בין 14-15

יחיאל מגנוס: הערה אחת קצרה

יחיאל מגנוס:  השופט רובינשטיין הקים בשעתו, בגלל מורכבות הנושא ורוב אגפיו, הקים את הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול במשרד ראש הממשלה כדי שתכוון ותאגד את כל הזרועות שיושבים פה

יחיאל מגנוס:  השר ארדן המית את הרשות הזאת, הגיע הזמן להקים אותה מחדש בלתי תלויה במשרד ראש הממשלה כדי שיוכלו לטפל בהיקף העצום של העניין הזה

סימון דוידסון: בבקשה, אוריה גן

אורי סבג: אני רוצה רק להסביר את נקודת המבט שלי

אורי סבג:  אני מגיע ממלכישוע, כפר לטיפול ושיקום של אנשים שמתמודדים עם התמכרויות

אורי סבג:  טווח גדול של גילאים, כל הסוגים, אוכלוסייה כללית

סימון דוידסון: מה הגילאים? מי הכי צעיר?     

אורי סבג: מ-12 עד 70

אורי סבג:  טווח ארוך של טיפול, מגמילה פיזית ועד טיפול ארוך טווח וליווי אחרי

אורי סבג:  גם עבודה בתוך שירות בתי הסוהר

אורי סבג:  לעניינינו, בעיקר גמילה פיזית לנוער וצעירים וטיפול קצר מועד וארוך טווח לנוער וצעירים

אורי סבג:  יש לי הרבה מה להגיד על הרבה נושאים שעלו פה, אבל אם אני אהיה ממוקד בנושא ובקורונה, אני צריך להגיד שקודם כל אני לא הערכתי נכונה את ההשפעה, לא ראיתי אותה

אורי סבג:  ואפשר להבין גם למה

אורי סבג:  אם אנחנו יושבים בקצה לוקח זמן לדברים להגיע אלינו, ובאמת בהתחלה לא ראינו השפעה ואיזשהו שינוי דרמטי, אבל לאחרונה אנחנו רואים יותר ויותר

אורי סבג:       אני אגיד מה המגמות שהן די ברורות והן לא חידוש גדול, קודם כל, איך קושרים אותם דווקא לקורונה ולעוד דברים שמצטרפים לזה, זו שאלה טובה, אבל אנחנו רואים מגמה של ירידה בגילאים שזה לא משהו מפתיע, ואנחנו מכירים את זה לאורך שנים

אורי סבג:  גיל שימוש ראשון, גיל תחילת שימוש, גיל שימוש משמעותי ושתיית אביסה ועוד דברים שצוינו פה

אורי סבג:       אנחנו ראים עליה בהפניה לטיפול אקוטי, דחוף

אורי סבג:  אצלי יש הבחנה בין טיפול אשפוזי שזה גמילה פיזית לנוער, וצעירים, לבן הפניה לטיפולים ארוכי טווח

אורי סבג:  העלייה היא בעיקר בהפניה לטיפול אקוטי

אורי סבג:  עוד מגמה משמעותית שאנחנו רואים זה עליה בשימוש של בני נוער בתרופות למיניהם

אורי סבג:  עליה בתרופות מרשם, גם אמפטמינים, גם אופיאטים, שלושת סוגי החומרים העיקריים שבהם משתמשים בני נוער שמגיעים אלינו לטיפול, אלכוהול, קנאביס ותרופות למיניהם

אורי סבג:  בדרך כלל זה לא דבר אחד

סימון דוידסון: כמה מטופלים יש לכם במלכישוע?     

אורי סבג: סה"כ תחת כנפי מלכישוע, 350

סימון דוידסון: זה אומר 350 מיטות?     

אורי סבג: 350 אנשים בתהליך טיפולי כלשהו, אנשים, נשים, גברים, נערים, נערות, קצת פחות ממחצית זה בני נוער בתהליכי טיפול שונים

אורי סבג:  אלו המגמות שאני יכול להצביע עליהם שאני בטוח שחלקם קשורות גם לתקופת הקורונה

סימון דוידסון: תודה רבה אוריה

סימון דוידסון:  המועצה לשלום הילד, מיטל בק

מיטל בק: שלום אדוני, תודה רבה, עורכת דין ועובדת סוציאלית מיטל בק מהמועצה לשלום הילד

מיטל בק:  אני מודה לדיון החשוב הזה ועל האפשרות להשתתף בו

מיטל בק:  אנחנו יושבים פה בדיונים רבים, גם בוועדה הזאת וגם בוועדות שונות וכל פעם דנים בסימפטום אחר של בני נוער

מיטל בק:  פעם זה התמכרויות לאלכוהול וסמים, פעם משככי כאבים, נשירה ממערכת החינוך, הפרעות אכילה, הצורך האדיר בטיפול רגשי או נפשי, עליה באלימות, בפגיעות המקוונות ברשת

מיטל בק:  את כל הדברים האלו פירטנו בשנתון הסטטיסטי שפרסמנו בחודש שעבר ושהוגש לנשיא, הממצאים גם עלו בתקשורת ובשבוע שעבר הצגנו אותם בדיון מיוחד שעסק רק בממצאים של השנתון בוועדה המיוחדת לזכויות הילד

מיטל בק:       כל התופעות האלו היו כבר לפני הקורונה, ואנחנו יודעים שהם הועצמו וזינקו באופן משמעותי בשנה והשנתיים האחרונות גם לאחר הקורונה, והם ביטוי לזעקה הגדולה של הילדים ובני הנוער גם ביום שאחרי שהמסגרות חזרו, והם כבר פוגשים מבוגרים אחראיים, והם נתקלים בקושי מאוד גדול

מיטל בק:  וזה בעצם רק מה שדווח, יש הרבה דברים שאנחנו לא יודעים, ויכול להיות שהמצב בשטח הוא חמור יותר

מיטל בק:  אני לא אכנס לנתונים כרגע, אני מפנה את הוועדה לשנתון שלנו ואני אשמח להעביר את החומרים בצורה מסודרת

מיטל בק:      אנחנו חשופים למצב של הילדים ובני הנוער גם ממרכז הפניות והסיוע שלנו

מיטל בק:  אנחנו מקבלים מאות פניות בכל חודש למרכז שלנו, גם מילדים, גם מהורים וגם מאנשי מקצוע, וגם ישירות מבני הנוער דרך הפרויקט של פרלמנט הנוער שלנו, פרויקט היוועצות ייחודי שאנחנו מקיימים עם בני הנוער בכל שנה, והם משתפים אותנו בתחושות שלנו על היעדר מענים, על הלחץ והעומס הרגשי שהם מצויים בו, גם הצורך שלהם בפעילויות פנאי, בפעולות הפגתיות, חברתיות כאלה ואחרות, בהזדמנויות שהם מבקשים להיות ביחד ולהתחבר בינם לבין עצמם, וגם על הצמא שלהם במבוגר משמעותי בחיים שלהם

מיטל בק:  אם זה דמות של איש חינוך, מדריך בתנועת נוער, מדריך ספורט בחוג כלשהו, הם ממש צמאים לדבר הזה, והשפעות הקורונה עדיין איתם, עדיין פה וזה חלק מהשיח

מיטל בק:       המציאות של הילדים בישראל כפי שאנחנו רואים אותה, מחייבת מענה הוליסטי רב ממדי

מיטל בק:  זה עלה כאן היום בדיון, הצורך לראות את הילד ב-360 מעלות מחייבת שיתוף פעולה בין כל המשרדים, יחד עם השלטון המקומי וארגוני החברה האזרחית

מיטל בק:  נחזור לנושא הדיון שלנו היום לשימוש בבני נוער בחומרים ממכרים, אז הקריאה שלנו במועצה היא לשני דברים

מיטל בק:  הדבר הראשון, לגבי הפתרונות שאנחנו מציעים למצוקות של בני הנוער, הפתרונות נמצאים אצלם, אצל בני הנוער

מיטל בק:  שמענו את בני הנוער בדיון הזה, כל כך חשוב לשלב אותם בשיח, גם בעיצוב המדיניות ובעיצוב התוכניות עצמם

מיטל בק:  כי בני נוער הם המומחים לחיים שלהם, זה הדבר הראשון

מיטל בק:      הדבר השני, שתוכניות מניעה, ותוכניות חינוכיות בתוך המערכת זה מה שעשוי לסייע

מיטל בק:  גם בדו"ח של משרד המשפטים וגם המתווה שהוזכר כאן, יש תוכניות בעולם שעבדו והפחיתו את אחוזי השימוש בחומרים ממכרים

מיטל בק:  בני נוער לא בהכרח זקוקים לאכיפה, זה לא מה שמשפיע עליהם, זה מה שהמחקרים בתחום הזה מראים, יותר מאמצי חינוך, הסברה, מניעה, כדי לרתום ולחבר אותם

סימון דוידסון: תודה אוריה

סימון דוידסון:  אני אישית כל כך מסכים עם כל מה שאמרת, הנושא של 360 מעלות ולראות את הילדים 24 שעות ביממה זה הדבר החשוב ביותר

סימון דוידסון:  כי דקה אחרי שהם יוצאים מבית הספר, פה מתחילות הבעיות הגדולות ביותר

סימון דוידסון:  הילדים שמסתובבים ואף אחד לא מפקח עליהם, ואין את המדריך, אם זה בתנועת נוער, ואם זה בספורט, או כל מקום שהוא מסגרת, פה אנחנו מתחילים את החשיפה הגדולה למקומות הלא טובים, למקומות שאנחנו לא רוצים שהילדים יגיעו

סימון דוידסון:       כולי תפילה שיום אחד באמת נצליח לעשות שולחן עגול עם כל ראשי המשרדים הנוגעים בדבר, כי זה נוגע להרבה משרדים

סימון דוידסון:  זה גם בריאות, גם חינוך, רווחה, גם הוועדה הזאת, ועוד משרדים נוספים, ובסוף צריך לעשות תוכנית כוללנית ולדאוג לזה שהילדים יהיו בפיקוח עם אדם מבוגר שיוכלו לראות אותו כדוגמה

סימון דוידסון:  אז תודה רבה

סימון דוידסון:       יש לנו את ההסתדרות הרפואית בישראל, פרופסור נדב דוידוביץ, שלום צוהריים טובים

נדב דוידוביץ: שלום תודה רבה

נדב דוידוביץ:  המון תודה על הדיון ואני לא אחזור על דברים שנאמרו

נדב דוידוביץ:  אנחנו עובדים עם הוועדה הזאת שנים ארוכות, אני חושב שמה שאמרת מקודם זה הדבר הכי קריטי

נדב דוידוביץ:  אנחנו קוראים לזה בריאות בכל מדיניות, ואני כמי שישב בקבינט המומחים של הקורונה, אני חייב לומר בכל הפעמים שלא היה מספיק חיבור, למשל בין משרד החינוך למשרד הבריאות, לצערי, אז נוצרו פערים

נדב דוידוביץ:  אני חושב שהטעות של הפרטת שירות הבריאות לתלמיד היום אנחנו מבינים אותה

נדב דוידוביץ:       כל הדברים שנאמרו קודם מחייבים לעשות גם בשיתוף עם הקהילה עצמה, כמו שזה נאמר, והקהילות עצמן מאוד שונות, אני מגיע מהנגב, אוניברסיטת בן גוריון שם אני ראש בית הספר לבריאות הציבור

נדב דוידוביץ:  אנחנו עובדים עם אוכלוסייה החרדית בצורה מיוחדת, הוזכר כאן פורים שנהפוך הוא שאנשים מתחילים לעשן

נדב דוידוביץ:  אני בעצמי, לא מעשן, אבל התנסיתי בזה וזה הגעיל אותי והפסקתי, כשהיינו בבני עקיבא

נדב דוידוביץ:  הפעולה עם האוכלוסיות השונות ברמה של הרשות המקומית היא קריטית, אני ראש תוכנית של צמצום פערים בבריאות במשרד הבריאות, ואנחנו שם נתנו דגש רב מאוד על לשים אנשים בתקן בנוסף על תפקיד שעוסקים בדברים האלה, כמובן יחד עם כל הגורמים שדיברו קודם לכן

נדב דוידוביץ:      הנושא של המרחב הציבורי הפתוח שילדים יצאו החוצה, לא ישבו בבית באופן שהם מתמכרים הרבה יותר וכל עוד הוא קריטי, וגם יש לנו סקר שנעשה במרכז טאוב, יש עליה דרמטית כולל בבני נוער בתיכונים, בנושא של אופיואידים, זה פשוט מגיפה, אנחנו הולכים עוד מעט לעבור את ארצות הברית, ואתם יודעים מה המצב שם

נדב דוידוביץ:       לא הזכרנו את ההתמכרות הנוספת שזו ההשמנה, ולכן הנושא של יציאה החוצה והשקעה במרחב הפתוח כולל גורמי תכנון הוא מאוד חשוב

נדב דוידוביץ:  אני מצטרף למה שאמרה ד"ר אפרת אפללו, אני קורא פה לצאת בקריאה ברורה להשוות את המס על הנושא של סיגריות אלקטרוניות

נדב דוידוביץ:  זה פשוט דרך למכר, זה לא דרך של הפחתת סיכונים, אלא דרך למכר ילדים שאחרי זה ממשיכים לעשן

נדב דוידוביץ:  אסיים במשפט אחרון, שיש לנו את כל הדברים האלו שכמובן על פי פערים סוציואקונומיים, זה אחד הדברים הקשים שגורמים לפערים בבריאות

נדב דוידוביץ:  אני מאוד אשמח לעזור לארגן את מה שאמרת לגבי שולחן עגול, אי חושב שזה קריטי ושיתוף הפעולה מול כולם פה הוא מאוד חשוב

נדב דוידוביץ:  תודה רבה

סימון דוידסון: זה הדבר הכי חשוב נדב, ישבתי שנה וחצי בחוקה הקודמת בכל התקופה של הקורונה, והגיעו אלינו נתונים שאותם ילדים שבאמת הצליחו לצאת לפעילות ספורט בזמן הקורונה, היו עדיין במסגרות כי אפשרנו להם, אלו אותם ילדים שהיו מוגנים מכל הנתונים הלא טובים שאנחנו מקבלים היום

סימון דוידסון:  ובסוף, אני באמת מאמין, ופועל בזה יום יום, שילד שהוא עסוק הוא ילד בריא

סימון דוידסון:  ובריא לא רק בזה שהוא יהיה אלוף עולם או אלוף אולימפי, אלא בזה שלא יגיע למקומות שאנחנו לא רוצים שהם יגיעו אליהם

סימון דוידסון:  והם כל כך רחבים היום, לא רק קנאביס, זה גם קנאביס

סימון דוידסון:  זה הרבה מאוד דברים שאנחנו לא רוצים שיגיעו

סימון דוידסון:  והחלום שלי שנתעורר פה בבניין הזה ונשלב כוחות

יוסי הראל פיש: ולנו יש את הנתונים האמפיריים שמוכיחים את זה

סימון דוידסון: בסוף נדב, צריך לדחוף לזה שנעשה שולחן עגול, ואחד הדברים שאני מבקש שירשמו פה בפרוטוקול, שזו המטרה המרכזית שהחדר הזה או חדר גדול יותר, פשוט נעשה שולחן עגול עם כל הנוגעים בדבר, כדי לחשוב על תוכנית שאפשר לעשות אותה כמו שעשו באלכוהול, עדיין יש הרבה מאוד ממצאים שזה לא מושלם

סימון דוידסון:  תודה רבה נדב

סימון דוידסון:       חגית אני נותן לך שתי דקות

סימון דוידסון:  קודם כל משרד הרווחה, סליחה

ניסים בן לולו: אני אשתדל להיות מאוד ממוקד

ניסים בן לולו:  ההתייחסות שלנו לנושא השימוש, התמכרות, סמים, אלכוהול במשרד, היא מעבר למה שעלה כאן, בעיה צודקת של הוראת השעה שפוקעת, הטיפול שלנו בנושא הוא הרבה יותר מקיף, ברמה של כל הארץ, כל הישובים, אנחנו פרוסים בשני מממדים לפחות, ממד אחד זה נושא הטיפול בנוער בסיכון בכלל, כשהשימוש בחומרים כאלה ואחרים הוא חלק אינטגרלי מעצם ההתנהגויות שאנחנו מכירים אצל נוער בסיכון ואנחנו מדברים על משהו כמו 40,000-45,000 בני נוער ב-240 רשויות שאנחנו נמצאים שם, ובאופן יותר ממוקד בתחום ההתמכרויות, אנחנו מדברים על יחידות שיש לנו ב-74 ישובים בארץ שהן יחידות ייעודיות לטיפול במתמכרים

ניסים בן לולו:  כיום אנחנו מטפלים ב-1,800 בני נוער

סימון דוידסון: אתם בעצם תומכים במלכישוע עם התקציבים של משרד הרווחה?     

ניסים בן לולו: כן, חלק אחר מהמשרד, אבל כן

ניסים בן לולו:  אני מדבר על הטיפול בקהילה, מלכישוע זה חוץ ביתי

ניסים בן לולו:  טיפול בנערים שחיים בבית או מחוץ לבית

ניסים בן לולו:  עיקר הטיפול שלנו הוא שם ואני רוצה להתייחס למה שעלה, לנושא הוועדה ולסקירה המרתקת שהוצגה כאן על ידי פרופסור פיש, וזה בהחלט מתכתב עם נתונים שיש לנו משנת 2021 שהיא בעצם השנה שהייתה התקופה המרכזית, ולפי הנתונים שלנו אנחנו איתרנו 859 בני נוער, כש-194 מהם קשרו את ההגעה אלינו בעצם

ניסים בן לולו:  כי הגעה אלינו כי ההגעה אלינו היא כבר איזשהו קצה

ניסים בן לולו:  אלינו מגיעים לטיפול, כשמגיעים אלינו זה כבר משהו שמצריך התערבות ישירה

ניסים בן לולו:  ב-25% מהפניות שקיבלנו בשנת 2021 הם עצמם קשרו את ההגעה שלהם למצב

סימון דוידסון: חגית יש לך דקה

חגית יגודה: אז אנחנו נצטרך לדחות את זה לשבוע הבא, אף אחד לא יבין על מה אני מדברת

חגית יגודה:  אני רק רוצה להגיד משפט אחד, שאני שמה לב שמדיון לדיון אנשים מגיעים לכאן עם נתונים לא מדויקים, סליחה פרופסור אתה היחידי שכן עשית את זה, אני שומעת כל הזמן כל מיני עיוותי מידע קטנים כאלה ואחרים ככה כדי שהדיון ישמע יותר יפה ויותר סקסי

חגית יגודה:  אני מבקשת משטרה יקרה, ומשרד הבריאות היקר וכולכם

חגית יגודה:  ואני אוכל להאזין, כל נתון שהיה פה לא מדויק

חגית יגודה:       הדבר היחידי שחשוב לי להגיד בנושא זה, כשהייתי נערה זה היה לפני 30 שנה, היה לנו את עיר הנוער, היה לנו הופעות, היו לנו מסיבות

חגית יגודה:  אמרו לנו שהנוער זה הדבר הכי חשוב, הכינו אותנו לצבא להגן עליכם

חגית יגודה:  לנוער לא הייתה בעיה פעם

חגית יגודה:  מאז שהפסיקו לתת לנוער את הפאר שהוא, ומאז שהנוער התחיל לקבל כדורים עם ין בסוף, הנוער שלנו משתנה

חגית יגודה:  יש לנו נוער ערכי, יש לנו נוער יפה, יש לנו נוער מתנדב

חגית יגודה:  הם צריכים קצת שמח, לקחו לנו את השמח

חגית יגודה:  כל מסיבה אתם אומרים שאנחנו עושים סמים, כל מסיבה אתם אומרים שזה נגמר רע

חגית יגודה:  כל הזמן אתם מאשימים

חגית יגודה:  אף אחד לא בא ונותן פה תקווה

חגית יגודה:  אין פה שמחה יותר, לקחו פה את השמחה

חגית יגודה:  דורשים מהנוער שהוא יעמוד בבגרויות, שהוא ייתן את- - -     

סימון דוידסון: תודה רבה חגית, את תדברי עוד דברים בהמשך

סימון דוידסון:  אני כחבר ועדה מבקש לעשות פה דיון בתוכנית איסלנד

סימון דוידסון:  אני מבקש שנעשה דיון מקיף, נביא את מיטב המומחים ונדבר על מה שקרה באיסלנד, וננסה, לא לחקות ב-100%, אבל להתחיל

סימון דוידסון:  הנושא של איסלנד הוא חשוב ואנחנו צריכים לעשות דיון

סימון דוידסון:  אני מודה לכולם על הדיון המרתק הזה, ואנחנו רק בהתחלה

סימון דוידסון:  תודה