הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 3, 2023-02-14 00:00

נעמה לזימי: שלום חברים, חברות

נעמה לזימי:  אני שמחה לפתוח את הוועדה השנייה של וועדת הצעירים, והפעם בסימן חוק המכר, חוק רן כהן, חוק להוראת השעה של זכויות הרכישה של הדיור הציבורי

נעמה לזימי:  אני אגיד גם למה זה קשור לוועדת הצעירים, כי זה בהכרח קשור לפה

נעמה לזימי:      מעבר לזה שכמובן שזה משליך השלכות ישירות לצעירים ולצעירות שממשיכי הדיור הציבורי, הילדים הממשיכים שרוצים לרכוש את הדיור הציבורי ושתהיה להם הזדמנות טובה יותר בעולם הזה, שזו הכוונה של החוק החשוב הזה, אנחנו גם צריכים להכיר במציאות בעוני, ובישראל הוא רב דורי

נעמה לזימי:  וחלק הדרכים לנתק את הרב דוריות של העוני, זה על ידי חקיקה שתדע להסתכל על המקומות האלו כמו החוק החשוב הזה, שבעיני הוא חוק שהוא סמל

נעמה לזימי:       כשהייתה את השאילתה הדחופה שעופר כסיף הגיש לשר השיכון החדש גולדקנופף ואני הגבתי לזה ואמרתי לו יש לך הזדמנות היסטורית, כבוד השר, לחדש את החוק במשמרת שלך כצעד ראשון זה דבר שהוא יקרין על כל המשך הכהונה שלך, וביטול החוק הזה יהיה כתם גדול על הכהונה

נעמה לזימי:  ואחר כך הייתה גם הצעה לסדר היום שדיברנו על זה, ואני יודעת שפורום הדיור הציבורי שעבדו איתנו על הדיון הזה גם פנו במכתבים, אתה תפרט על זה עוד מעט, דני

נעמה לזימי:  ולצערי הרב מאוד התבשרנו אתמול שהשר החליט סופית לא לחדש את החוק

נעמה לזימי:  אני רק אגיד שהיום פג תוקפו של החוק הזה

נעמה לזימי:  באופן די סמלי יצא שהדיון על היום הזה, ואני כואבת את זה מאוד

נעמה לזימי:  אני גם חושבת שאסור לתת לזה לעבור, ואנחנו צריכים לעשות פה הכל באמת בגלל הסמליות והחשיבות של החוק הזה, וגם בגלל הקשר המובהק לרב דוריות של עוני ולצעירים בפער חברתי, ולמשמעות של החוק הזה

נעמה לזימי:      לפני שנמשיך, אני אגיד שהחוק הזה גם לא יושם כתוכנו ובמלואו

נעמה לזימי:  תוכן החוק הזה היה אחרת מאיך שהוא בוצע

נעמה לזימי:  זאת אומרת, בכספים של רכישת הדירות היו צריכים לרכוש חזרה דירות ציבוריות

נעמה לזימי:  מה שהממשלה לא עושה ולא עשתה במשך שנים ארוכות, ובעצם המקום הזה של לשסות ציבור כזה באחר, להגיד שבגלל שאין דירות אנחנו לא נותנים לחוק הזה להמשיך כדי שיהיו דירות לממתינים, ולהפוך את המעגליות הזו של רווחה בצורה הזו, זה פשוט, בעיניי, מחפיר

נעמה לזימי:  אין קשר בין החובה לבנות ולקנות דירות ציבוריות לבין זכויות הרכישה של הדיירים שמאפשרת להם בעלות על נכס, על קרקע, על בית, על קורת גג, והתפיסה שקורת גג היא זכות יסוד

נעמה לזימי:  תפיסה שהמדינה הזו הוקמה על פיה

נעמה לזימי:  מדינה עניה שנבנה מכספי תרומות ובנתה לאורכה ולרוחבה, לא יכולה להפוך למדינה עשירה שבבעלותה 93% מהקרקע שפשוט שכחה מה המשמעות של דיור חברתי על כל הרצף, מדיור ציבורי ועד דיור בר השגה

נעמה לזימי:      אני מודה לכל השותפים והשותפות שהגיעו לפה

נעמה לזימי:  אני רוצה לוודא שנציגי משרד השיכון ומשרד האוצר כבר הגיעו? כדי שגם נשמע יחד עם המשרדים, את חבר הכנסת לשעבר רן כהן, אני רוצה לפתוח במנכ"ל הפורום לדיור הציבורי, דני גיגי, ולאחר מכן נמשיך עם המשרדים ועם חבר הכנסת לשעבר, רן כהן

דני גיגי: קודם כל, נעמה אני מודה לך על הדיון הזה

דני גיגי:  לצערי הדיון הזה הוא לא מובן מאליו

דני גיגי:  אני קצת אדבר על התהליך, אנחנו מנסים לקיים את הדיון הזה כבר הרבה זמן, לקיים אותו בוועדות שאמורות והיו אמורות לקיים את הדיון הזה, ונתקלנו בחומה שלא אפשרה לנו לקיים את הדיון הזה

דני גיגי:  ולכן זה סופר חשוב להגיד לנעמה תודה, על זה שהיא לקחה את זה עליה והיא מקיימת את הדיון הזה

דני גיגי:  עצם ההליך הזה שבו אתה רוצה לקיים דיון כל כך חשוב שמשפיע על עשרות אלפי משפחות במדינת ישראל, ואתה לא יכול לקיים על זה אפילו דיון ענייני, לא עם משרדי הממשלה ולא עם זה- - -      הכל מתקיים כאילו מאחורי הקלעים

דני גיגי:  זה כבר מעיד על הבעייתיות של הדבר

דני גיגי:       חוק הדיור הציבורי הוא באמת כמו שנאמר כאן, מטרתו הייתה לסייע למשפחות לצאת מעוני רב דורי

דני גיגי:  לשם זה הוא חוקק

דני גיגי:  המטרה הייתה לתת כמו שניתנים במקומות אחרים זכויות למשפחות, המטרה הייתה לתת גם פה זכות למשפחה לצאת מהמקום של העוני, שיהיה להם נכס, שיהיה להם משהו שלהם

דני גיגי:  בפועל מה שקרה ומה שאמר החוק, זה שהכספים של הדיור, של המכירות, היו אמורים לחזור לרכישת דירות חדשות, וזה גם היה מאוד מאוד הגיוני

דני גיגי:  כי, בינינו, למרות שמנסים באוצר לספר פה סיפור קצת מוזר, לדעתי, סך הכל מדובר בהנחה

דני גיגי:  מה שקורה זה שמשפחה מקבלת הנחה

דני גיגי:  ממוצע ההנחות היום על דיור ציבורי שרוכשים אותו הוא 300,000 שקלים, זה בממוצע פחות מהממוצע שמקבלים היום במחיר למשתכן, ומדובר היום על המשפחות הכי עניות בישראל, ועל הדירות הכי הרוסות במדינת ישראל, באזורים הכי גרועים במדינת ישראל

דני גיגי:  זאת אומרת שגם על הדבר כבשת הרש, המדינה באה ורוצה בעצם לגזול את האופציה הזאת ממשפחות שאמורות לקבל את הזכות הזאתי

דני גיגי:      האבסורד פה, כמו שנאמר פה, עד 2013 החוק בכלל לא יושם

דני גיגי:  זאת אומרת הבעיה היא לא יישום החוק, הבעיה היא אי-יישום החוק

דני גיגי:  כי עד 2011 נמכרו במדינת ישראל 35,000 דירות דיור ציבורי

דני גיגי:  מתוך הכסף הזה אך ורק 7

דני גיגי: 5% חזרו לרכישת דיור חדשות

דני גיגי:  כל הכסף על פי החוק היה אמור לחזור לרכישת דירות חדשות, רק 7

דני גיגי: 5% מהכסף חזר, על פי דו"ח של הכנסת, לא על פי מה שדני גיגי אומר

דני גיגי:       מעבר לכך, מ-2011 ועד עכשיו אין נתונים על מה נמכר? מה נקנה? כמה כסף חזר? איפה נקנו הדירות? מה עשיתם מ-2011 עד היום? לי אין את הנתונים האלה, אני אשמח פה עם הוועדה לשמוע אותם

דני גיגי:  אני שוב אומר, החוק היחידי לאנשים שיכולים רק לחלום על דירה, שמאפשר להם לרכוש את הדירה

דני גיגי:  וזה הסיפור הגדול

נעמה לזימי: ממש ממש ככה

נעמה לזימי:  תודה רבה דני, אנחנו עוד נחזור אליך בהמשך הדיון

נעמה לזימי:  אני כן רוצה לעבור עכשיו למשרד ממשלה, נעשה פינג-פונג למי שכן נמצאים פה, נתחיל באוצר

נעמה לזימי:  אני אשמח גם אם תוכלו לענות על השאלות שדני כאן הציב, על מה נעשה עם הכספים ועל כמה דירות נרכשו? ואנחנו נמשיך

עשהאל צור: שלום לכולם, כבוד היו"ר, עשהאל צור משרד האוצר

עשהאל צור:  קודם כל אני אבקש להגיד שהנתונים לגבי קניית דירות, נצטרך לחכות למשרד השיכון, הם מחזיקים בנתונים המדויקים, בטוח שהם ידעו לתת את הנתונים המדויקים

עשהאל צור:  אני אשתדל לענות על מה שאמר דני בנוגע לקרן הדיור הציבור

עשהאל צור:      קרן הדיור הציבורי היא קרן שמנוהלת לחלוטין במשרד השיכון, אני מכיר טענות לדברים שהיו, אולי, בעבר, טענות כאלה ואחרות שאני יכול אולי להגיד, ותכף יגידו גם נציגי החשב הכללי, אין לנו שום נגיעה בכספים שנצברים בקרן

עשהאל צור:  הכספים לא משמשים לשום דבר אחר

עשהאל צור:  אין לנו אפשרות לגעת בהם, על פי חוק אנחנו לא נוגעים, מעבירים אותם משנה לשנה בלי לגעת בשקל

עשהאל צור:  אין לא קיצוצים ולא שום דבר

דני גיגי: היום פורסם 2

דני גיגי: 8 מיליארד בקרן, נכון? 3

דני גיגי: 8 מיליארד?     

נעמה לזימי: אתה אומר שבקרן הכסף שם מיועד ועדיין עומד לצורך - - -      

עשהאל צור: הכספים בקרן נצברים ממקור אחד בלבד, הכספים בקרן נצברים על פי חוק ממכירת דירות

עשהאל צור:  כל הכספים של מכירת דירות, לא הולכים לא לשיפוץ ולא לכל מיני צרכים של משרד השיכון, ממש לא

עשהאל צור:  רק לצורך רכישת דירות

עשהאל צור:      יש כספים, משרד השיכון כמובן ידע לתת את הנתונים המדויקים, בנוגע למה הסכומים הצבורים בקרן, משרד האוצר לא נוגע ולא יגע בכספים האלה

עשהאל צור:  הם מיועדים למטרה הזאת

עשהאל צור:  זה חשוב לי להגיד את זה פה

נעמה לזימי: זה חשוב מאוד שנאמר

עשהאל צור: בנוגע לכספים שנצברים בקרן, הכספים נצברים לקרן מעת כניסת החוק לתוקף

עשהאל צור:  החוק נכנס לתוקפו מאז 2013 ומאז הכספים נצברים

עשהאל צור:  דירות שנמכרו טרם כניסת החוק לתוקף, הזמן שבין מעבר החוק לבין כניסתו לתוקף, לא נצברו בקרן כי החוק לא חל עליהם

קריאה: הקפיאו את החוק, בחוק ההסדרים

עשהאל צור: אמרתי, מהיום שהחוק חל, הכספים נצברו בקרן כדין, ולא נגעו בהם

עשהאל צור:  הכוונה שלא נגעו בהם לשימושים אחרים

עשהאל צור:  כמובן נרכשו דירות, גם כל המהלכים שנעשו בתקופה הזאת הם בתוך הקרן

עשהאל צור:  גם כיום, לפי מה שידוע לנו, ומשרד השיכון אני מקווה שכשיגיע ידע לתת נתונים יותר מדויקים, הכספים שמורים רק למטרה הזאת בלבד

נעמה לזימי: אנחנו יודעים שלא כל הכספים הופקדו, גם מה שהעברתם לקרן זה לא כל מה שהיה מכספי הרכישה

עשהאל צור: לא הבנתי את השאלה

נעמה לזימי: לא כל הכספים מרכישת הדירות הופקו בקרן?     

עשהאל צור: אני לא מכיר טענה כזאת

עשהאל צור:  כל כסף ממכירת דירה נצבר בקרן

קריאה: כמה יש שם?     

עשהאל צור: שאלה שמשרד השיכון תכף ייתן עליה מענה

קריאה: אתה לא יודע?     

איילת הלברשטט עטיאס: אבל אתה אומר שהכסף עבר אליכם ואתם העברתם- - -     

עשהאל צור: הכספים לא עוברים למשרד האוצר

עשהאל צור:  יש קרן ייעודית במשרד השיכון, ומשרד השיכון מוכר את הדירות והכספים נצברים שם

עשהאל צור:  משרד האוצר לא מחליף ידיים בכספים, אנחנו לא נוגעים בכספים האלה

עשהאל צור:  זה על פי חוק

עשהאל צור:  כל טענה אחרת היא פשוט לא נכונה מיסודה

עשהאל צור:  לא נוגעים

נעמה לזימי: בסדר גמור, אנחנו נחכה למשרד השיכון ונראה את הדברים ביניהם

נעמה לזימי:  אני כן רוצה לעבור לרן כהן שנמצא פה איתנו, תודה רבה

תמי סלע: בינתיים שאלה לנציג של משרד האוצר

תמי סלע:  אני יודעת שבנפרד מהקרן של הכספים של מכירת דירות בדיור הציבורי, היו גם החלטות אחרות בכל מיני ועדות ב-2018 שהמליצו על דרכים להגדיל את המלאי של הדיור הציבורי בלי קשר, מתוך תפיסה שצריך להיות מלאי של דירות בדיור ציבורי במדינה, ובישראל הוא קטן

תמי סלע:  השאלה מה קורה עם ההמלצות האלה? נשים בצד את הקרן ואת השימוש בכספים בה

עשהאל צור: שאלה מצוינת

עשהאל צור:  אני אדייק

עשהאל צור:  הכספים שנמצאים בקרן אלו כספים שנמצאים על פי חוק ולא נוגעים, ואנחנו לא רוצים להכניס לשם כספים ובוודאי שלא להוציא משם כספים

עשהאל צור:  זה על פי חוק

תמי סלע: מה לגבי דרכים אחרות להגדיל את המלאי?     

עשהאל צור: ישנן דרכים אחרות, היה ויהיו סיכומים במשך השנים, נחתם בשנת 2016 בניה של 2,600 יחידות של דיור ציבורי לקשישים, בוצעו, חלק מבתים כבר אוכלסו, חלקם בשלבי בניה כאלה ואחרים

נעמה לזימי: ה-1,700 דירות מהתקציב האחרון?     

עשהאל צור: 1700 דירות מהתקציב האחרון הועבר כבר חלק מהכסף- -     

נעמה לזימי: מה זה החלק? אז זה היה סכום מאוד- - -      

עשהאל צור: - -הועבר, אבל גם הכסף שהועבר הוא כמובן בלי קשר לקרן, הוא לא פוגע בקרן בשום צורה

נעמה לזימי: נכון, כי זה היה תקציב תוספתי שהיה שם

נעמה לזימי:  אבל האם יש עדכון? כי אז כשהיינו בוועדת הכלכלה של מיכאל ביטון, בזמנו, ניסינו לברר את זה כמה פעמים ולא הצלחנו להבין בדיוק נתונים

עשהאל צור: אז אני אסביר בדיוק

עשהאל צור:  הסכום שהועבר עד כה היה 100 מיליון שקלים

עשהאל צור:  הסיבה שהממשלה כמו שהוחלט הייתה צריכה - -     

נעמה לזימי: מתוך כמה מיליארדים

עשהאל צור: - -להצביע על מקורות לדבר הזה

עשהאל צור:  והסיבה הנוספת הייתה, שמשרד השיכון בעקבות מאות המיליונים שנצברו בקרן, לא הצליחה לממש את הכספים ברכש דירות, ולכן זה היה כמובן מותנה בביצוע של הכספים הצבורים בקרן לצורך רכישת דירות, להתקדמות עם הדבר הזה הועבר 100 מיליון שכמובן היה סכום ראשוני

עשהאל צור:  הממשלה תצטרך לתת את דעתה למקורות לדבר הזה

נעמה לזימי: אני רוצה לדייק את הדברים

נעמה לזימי:  כשחברי הכנסת שאלו את וועדת הכספים בחוק ההסדרים האחרון, בתקציב האחרון, מה עם הכסף? הוא לא צבוע למשרד השיכון, אמרתם זה בתוספתי, אין בזה שום בעיה הכל יעבור, התחייבנו ל 700 דירות

נעמה לזימי:  עכשיו אתה אומר פה שבכלל ההתחייבות הייתה על בסיס מימוש הכספים מהקרן, דבר שלא הובא לידיעתנו בשום שלב שהוא כשהצבענו על הדברים, והם נאמרו בפרוטוקול בוועדת הכספים

נעמה לזימי:      אחר כך אתה אומר שרק 100 מיליון מתוך, לדעתי, 3-4 מיליארד שהובטחו, לא עברו

נעמה לזימי:  ובנוסף לזה אתה אומר עכשיו נראה מה יקרה

נעמה לזימי:  זאת אומרת ה 1,700 דירות הם בסימן שאלה, כל מה שיהיה, יהיה בלי קשר מזה ובנוסף לזה ומנותק מזה, לא בנוסף לזה

עשהאל צור: לא הייתה התליה שאומרת שככל שינצלו את הכספים

עשהאל צור:  במהלך השיח עם משרד השיכון אנחנו אמרנו למשרד השיכון, כמובן העברנו גם 100 מיליון שזה היה סכום ראשוני, אנחנו רצינו לראות יכולת ביצוע של הכספים

עשהאל צור:  בסופו של דבר כשאין ביצוע של הכסף בתקציב המדינה, המדינה רוצה לראות ביצוע של הכספים

עשהאל צור:  ככל שאין יכולת לבצע את הכספים וזה דברים שקשורים ליכולת הרכש, אז הכספים, כמובן, רצינו לראות ביצוע שלהם לפני שנעביר כספים נוספים

נעמה לזימי: אנחנו נעבור לחבר הכנסת לשעבר, רן כהן, ואנחנו נחזור על זה

ספיר סלוצקר עמראן: רק אם אפשר- - -      

נעמה לזימי: כן, ספיר סלוצקר עמראן, יו"ר שוברות קירות

ספיר סלוצקר עמראן: משתמשים פה במילים יפות כשאתה אומר לא ביצעו, אתה מתכוון בזה שבפועל משרד השיכון לקחו את הכסף ולא השתמשו בו?     

נעמה לזימי: לא, להיפך, לא לקחו את הכסף כי לא ביצעו

נעמה לזימי:  את מבינה?     

ספיר סלוצקר עמראן: לא, לקחו את הכסף אבל לא רכשו דירות, או לא לקחו מלכתחילה?     

נעמה לזימי: לא, לא לקחו

נעמה לזימי:  ספיר, זה יותר גרוע, כי אם הכסף נמצא אף אחד לא משתמש בו

נעמה לזימי:  אבל אם הוא אינו, גם לא רכשו וגם אין את זה

נעמה לזימי:  זאת אומרת כל מה שיבוא עכשיו יהיה בלי קשר לזה שלא קרה

ספיר סלוצקר עמראן: הבנתי

עשהאל צור: משרד השיכון העלה קשיים רבים בתהליך הרכש, נעשתה עבודה מאוד משמעותית של משרד השיכון עם אנשי החשב הכללי לייעול תהליך הרכש ועדכון התעריפים

עשהאל צור:  אנחנו מקווים שהדבר הזה יצליח להביא לרכש של עוד ועוד דירות

עשהאל צור:  בסופו של דבר כשיש מאות מיליונים, או, ידייקו את הסכום בהמשך, שצבורים בקרן הדיור הציבורי, כמובן שהמטרה- - -      

איילת הלברשטט עטיאס: אבל השאלה אם הוצבו איזשהם נתונים ממשרד השיכון למשרד האוצר?     

נעמה לזימי: כן, אנחנו נחכה למשרד השיכון כי אני רוצה שזה יקרה בנוכחותם

נעמה לזימי:  כי פה לאוצר אין את התמונה היחידה וצריך גם את משרד השיכון

נעמה לזימי:  נעבור לחבר הכנסת רן כהן, ואני אומרת, שאם משרד השיכון לא יבוא, יהיה פה דיון המשך, כמובן כמו שקורה - - -     

ליאת גואלי: אני מצטערת, אבל אין לי את המידע

נעמה לזימי: אנחנו שלחנו את כל השאלות

ליאת גואלי: אף אחד לא אמר לנו מה הולך להיות בדיון הזה

קריאה: אין מידע

נעמה לזימי: זה לא נכון, זה פשוט לא נכון

נעמה לזימי:  אנחנו שלחנו את כל מה שצריך לדיון

ליאת גואלי: לי אין את המידע הזה, אני לא מתעסקת בנושא הזה

נעמה לזימי: דפנה, את יכולה רגע?     

דפנה סידס-כהן: נשלחה ב-9 בפברואר בקשת מידע מאוד מפורטת עם 14 נקודות, גם דרך לשכת השר, התבקשתם לענות, בין היתר, על צבירת דירות, וגם כל הנתונים

נעמה לזימי: ליאת, הפרצוף הזה של אני לא יודעת זה לא מקובל

נעמה לזימי:  זה מזלזל אני רוצה לומר לך

נעמה לזימי:  את מזלזלת

ליאת גואלי: אני לא זו שאחראית על הנושא של רכישת דירות למלאי

נעמה לזימי: דיון ששמו אומר לגמרי מה השאלות שיהיו בדיון, זאת אומרת זה אפילו לא איזה דיון מסגרת על דיור ציבורי, זה לא הסיפור של הדיון הזה, את יודעת את זה

נעמה לזימי:  זאת היתממות בטח לנוכח זה שאתמול השר הוציא את עמדת המדיניות החדשה שלו בנושא הזה, ככה שאין ספק שגם אתם, כפקידות של המשרד, אמורים לדעת דבר או שניים, או שאת אומרת שהשר מדבר במנותק ממכם ואתם לא יודעים? ואז גם על זה צריך להיות כאן הדיון

ליאת גואלי: אותי לא הנחו שום דבר

נעמה לזימי: אז הגעת לכאן כדי להגיד אני לא יודעת? אני רק רוצה להבין

ליאת גואלי: לא, הגעתי כי אמרו לי שמדברים על פקיעת חוק הדיור הציבורי, וזהו

איילת הלברשטט עטיאס: אז מה העמדה שלכם?     

ליאת גואלי: העמדה שלנו כמובן שאנחנו לא חושבים שיש מקום להמשיך עם החוק הזה

נעמה לזימי: אפשר לשמוע למה?     

ליאת גואלי: כי יש לנו ממתינים לדיור ציבורי

ליאת גואלי:  וברגע שאני מוכרת דירות המלאי שלי קטן

קריאה: אבל יש כסף לקנות

קריאה: יש לכם כסף שניתן מדיירים

ליאת גואלי: על כל ארבע או חמש דירות שאני מוכרת, אני אולי רוכשת דירה אחת

ליאת גואלי:  האפקטיביות של המכירה והכספים שאנחנו מקבלים לרכוש היום דירות למלאי, הוא לא אפקטיבי

נעמה לזימי: ליאת, בואי נשים את הדברים רגע

נעמה לזימי:  יושב פה האוצר ואומר קיבלתם כסף תוספתי, הרכש לא ידע איך לממש אותו, לא קנו דירות, כל מה שהח"כים הצביעו אליו והבטיחו אותו ירד לטמיון כי אתם לא יודעים לבצע את זה לפי מה שהאוצר אמר לפי מה שאתם עשיתם

נעמה לזימי:  ואת עכשיו הולכת לפגוע בדיירים הממשיכים של הדיור הציבורי בגלל שאתם לא יודעים לרכוש דירות, ויש ממתינים, ובעצם יש פה פשוט ניגוח של אוכלוסייה מוחלשת באוכלוסייה מוחלשת אחרת, באופן, שמבחינתכם, מניח את הדעת

נעמה לזימי:  כי יש ממתינים, אז נכניס אחרים למעגל הממתינים

קריאה: היא יכולה לישון בשקט

נעמה לזימי: ליאת, את גם לא הפונקציה בהקשר הזה, כי בסוף זה המשרד, וזו מדיניות המשרד והשרים לדורותיהם

נעמה לזימי:  אז קודם כל אני רוצה להגיד לך שהדברים פה לא נאמרים רק כלפיך, אבל בסופו של דבר משרד השיכון, המייבש הראשי של הדיור הציבורי, לא יפריע לו שדירות ישמשו לאנשים אחרים שלא קשורים לדיור ציבורי ולא לדיירים, אבל כשזה מגיע לזכויות הרכישה של דיירים פתאום הוא נעמד עם הרגליים האחוריות על החוק

נעמה לזימי:  אני אתן לך גם את ההזדמנות לחשוב ואולי לשאול רגע שאלות את המשרד

נעמה לזימי:  נעבור גם לחבר הכנסת לשעבר, רן כהן כי זה באמת חשוב שהוא פה ואני חושבת שיהיו לו דברים לומר שחשוב שכולנו נשמע

נעמה לזימי:  שלום רן, ותודה רבה שהגעת לפה

ליאת גואלי: אני מחכה לתשובה

רן כהן: שלום, אני מודה לכם שאתם מזמינים אותי לדיון הזה

רן כהן:  אכן, הנושא של הדיור הציבורי הוא הנושא הכי חשוב לי בכל חיי הפוליטיים

רן כהן:  אני מאוד שמח על מה שעשיתי בעניין

רן כהן:  אני מאוד מאוד עצוב, שלא לדבר כמעט מאוכזב אכזבה נוראה ממה שקרה לאחר חקיקת החוק הזה

רן כהן:  אני רוצה לגשת ישר לעניין, שמעתי את הדברים האחרונים שלכם

רן כהן:      המקורות של הדיור הציבורי של משרד השיכון, אני גם כיהנתי בממשלת רבין כסגן שר השיכון ואני יודע מה יש

רן כהן:  גם הוריי גרו בדיור ציבורי בעכו, דודיי גרו בכל מיני מקומות של הדיור הציבורי ואני יודע מה זה

רן כהן:  המקורות של הדיור הציבורי היו במקור 400,000 דירות שנבנו בשנות ה-50 הראשונות כשמדינת ישראל הייתה עניה ביותר

רן כהן:  והיא בנתה דיור ציבורי כדי שתהיה קורת גג לישראלים שרוצים לבנות פה את מדינתה

רן כהן:  מ-400,000 האלה נמכרו 280,000, במיליארדים

רן כהן:  איפה הכסף הזה? הוא איננו

רן כהן:  לאחר חקיקת החוק שנשארו 120,000 דירות גם נמכרו 80,000 דירות

רן כהן:  נכנסו 3 מיליארד שקל שבדרך נס נעלמו

רן כהן:  זה פשוט למצוא אותם

רן כהן:  אני רוצה להגיד לכם, שגם אחרי כל הפשע הזה שהממשלות האלה עשו, עדיין בידי משרד השיכון היו הרבה מאוד כלים כדי לעשות את זה

רן כהן:  אלף, יש אלפי דירות שעומדות על קומות עמודים, למשל במגדל העמק, ביוזמה של עמיגור, סגרו את קומות העמודים, הפכו אותן לדירות, הורידו מהן את הזקנים מהקומות העליוניות, שיכנו בהן נכים, והתפנו דירות למעלה ששיפצו אותן והפנו אותם לאנשים צעירים או לנזקקים חדשים

רן כהן:       יש היום אלפי דירות כאלה, למה לא סוגרים אותם? או מהכסף שנכנס ונעלם, או מכספי האוצר

רן כהן:  אין שום סיבה לא לעשות את זה

רן כהן:  אני אומר לכם, באמת, אם משרד השיכון היה יוצא לרחובות ומקבץ נדבות הוא היה יכול לעשות אלפי דירות, גם את זה הוא לא עשה

רן כהן:  פשוט עלבון לאינטליגנציה

רן כהן:  הדבר השלישי, מגרשי הדיור הציבורי בשנות ה-50 היו בפאתי הערים

רן כהן:  נניח בפאתי העיר תל אביב, שכונת שרת בצד צפון, ושכונת התקווה מצד מזרח

רן כהן:  פעם זה היה מחוץ לתל אביב, היום זה מרכז תל אביב

רן כהן:  שם עומדים היום בתים על שתי קומות, אומללים, עלובים, מתפוררים

רן כהן:  אין שום סיבה לא לחזק אותם, לעלות שם לקומה שלוש וארבע ולעשות שם מעלית לדיירים

רן כהן:  למה לא עושים את זה? הרי זה עניין של גרושים

נעמה לזימי: ולמה בהתחדשות העירונית במקומות האלה לא בונים עוד דירות ציבוריות? זה בדיוק העניין

נעמה לזימי:  עושים התחדשות עירונית ולא מוסיפים עוד דירה ציבורית אחת

נעמה לזימי:  למרות שהקומות רק עולות

רן כהן: נכון

רן כהן:  אבל כל קבלן פרטי שרוצה להרוויח, מה הוא עושה היום? הוא מרים מגדלים לשמים כי הקרקע היא בעלת ערך עצום

רן כהן:  הקרקעות האלה נמצאות בידי עמידר, בידי משרד השיכון, למה לא מרימים עליהם קומות? למה?     

דני גיגי: קל להפיל את זה על הדיירים

דני גיגי:  קל להגיד לדיירים שקונים את הדירה, זאת הבעיה, זה הכי קל

רן כהן: תסלח לי, מי שבעניין הזה עושה את המעשה האווילי, זה משרד השיכון והממשלה

רן כהן:  כי יש לו נכס - - - קרקע שאצל הקבלן שווה מיליארדים, וגם אצל המדינה שווה מיליארדים, רק לא בונים שם

רן כהן:  זאת הבעיה

רן כהן:  ולכן משאירים את העם, תסלחו לי, דפוק וזרוק, ולא מתקדמים

נעמה לזימי: רן, סליחה שאני עוצרת אותך, מלשכת שר השיכון איתרו, ואפרת פרוקצ'יה היועמ"שית של משרד השיכון עולה לדבר בזום, אני רוצה שנשמע אותה לפני שניתן לך זכות להגיב

נעמה לזימי:  שלום אפרת, תודה שהגעת

אפרת רותם: שלום, אנחנו בעצם נמצאים בתום תקופה של הוראת שעה שמסתיימת היום

אפרת רותם:  מלכתחילה החוק הזה חוקק כהוראת שעה לתת פתרון לאנשים לא רק להיות בדיור ציבורי, אלא גם לרכוש בהנחה מאוד גדולה את הדירות בתום התקופה

אפרת רותם:  מבחינה שנעשתה במשרד, ועל ידי גורמים במשרדים אחרים רלוונטיים לעניין, עולה שהאופציה לרכישה של הדירה בהנחה מאוד גדולה, הביאה לאיזושהי אסימטריה מאוד גדולה בין מי שנמצא בתור, מי שכבר זכאי לדירה ויושב בדירה, לבין מי שעומד בתור ומחכה לדירה

אפרת רותם:  תור הממתינים רק הלך וגדל בשנים האחרונות והמשרד כעניין שבעובדה לא מצליח לגשר על הפער שנוצר בין הדירות שנמכרות לזכאים, לבין היכולת לתת פתרון למי שעומד בתור

ספיר סלוצקר עמראן: אבל לפי משרד האוצר, אתם אפילו לא מנסים

ספיר סלוצקר עמראן:  נשאר פה כסף, כספומט, ואתם לא מושכים את הכסף אפילו כדי לקנות דירות

נעמה לזימי: הסביר פה עשהאל ממשרד האוצר, על בעיית הרכש, אנחנו גם יודעים עליה מהשנה הקודמת, אפרת, אם אתם לא עושים את העבודה כמו שצריך, ואם המדינה לא מעבירה כספים לדיור ציבורי, למה אנשים הכי מוחלשים משלמים את המחיר בדרך?     

דני גיגי: ואם לא רכש, למה אתם לא בונים?     

אפרת פרוקצ'יה: בשנה שעברה במסגרת דיוני התקציב של שנה שעברה, שר הבינוי דאז הצליח להביא עוד הצלחה, סיכון תקציבי, שכולל 1,700 דירות

אפרת פרוקצ'יה:  זה משהו שהיה שונה ממה שקרה במהלך השנים האחרונות - - -     במסגרת השנה וחצי האחרונות נעשו מאמצים אדירים לרכוש דירות כי באמת הגיע גם תקציב שסייע לנו

נעמה לזימי: אז כמה קנו?     

אפרת פרוקצ'יה: כמות הדירות, אגף נכסים לא איתנו כאן בזום, אבל אני יודעת שקצב הקניה עלה

דני גיגי: אגף נכסים פה, 80

דני גיגי:  80 זה מה שפורסם שנקנה

קריאה: הם מסתירים נתונים בכוונה

אפרת פרוקצ'יה: אני כן יודעת לומר שזה כבר שנה שהמשרד עושה את כל מה שהוא יכול כדי לרכוש

אפרת פרוקצ'יה:  יכול להיות שקצב הרכישה הוא עדיין לא אופטימלי, ואנחנו עובדים ברצון שזה יהיה, בכוונה שזה יהיה, שהקצב יגדל ויגבר משבוע לשבוע

אפרת פרוקצ'יה:  ואגב, הקצב לפחות במגמת עליה

נעמה לזימי: אין שום מספר? את היועצת המשפטית של המשרד, אין לך שום מספר? מישהו לא נערך?     

אפרת פרוקצ'יה: הקצב האחרון שדיברו איתי עליו, ואני מצטטת פה מישהו מאגף נכסים, זה 20 בשבוע

אפרת פרוקצ'יה:  זה הרבה

אפרת פרוקצ'יה:  הקצב עולה

אפרת פרוקצ'יה:  400 דירות ב-2022 והקצב אני יודעת שהוא הולך ועולה כל הזמן

אפרת פרוקצ'יה:  אני כן אומר שאנחנו עדיין חווים - - - וקשיים, יש הוראות פנימיות של הממשלה שקשורות למשל לגובה עלות דירה שניתן לקנות לדיור הציבורי

אפרת פרוקצ'יה:  ולכן זה לא שניתן לקנות כל דירה שהיא שקיימת בשוק

אפרת פרוקצ'יה:  יש כל מיני מגבלו, ואנחנו צריכים לאתר דירות שנכנסות למגבלות האלה

נעמה לזימי: את אומרת שמתוך ה-1,700, רק 400 דירות נקנו עד כה? שזהו, התקציב שלהם בעצם לא מומש?     

אפרת פרוקצ'יה: 400 ב-2022 ועוד 100 ב-2023

אפרת פרוקצ'יה:  הקצב הולך וגובר

אפרת פרוקצ'יה:  יש כוונה ויש התגייסות חד משמעית של המשרד ושל השר הנכנס להגביר את הרכישות

אפרת פרוקצ'יה:  הדבר הזה נמצא בראש סדר העדיפויות, וכמו שהשר גם הביע השבוע בקולו גם, נתמקד בהם השנה, אחד מהם זה רכישה של דירות חדשות כדי לנסות לצמצם עד כמה שניתן את תור הממתינים, והדבר השני זה להקצות כספים לשיפור של דירות קיימות כדי - - -      

נעמה לזימי: אבל הכסף לשיפוץ הוא כסף נפרד, אפרת

דני גיגי: כמה יש בקרן? זה מה שחשוב

איילת הלברשטט עטיאס: וכמה מתוך הקרן קנו בפועל דירות?     

אפרת פרוקצ'יה: יש כספים בקרן

נעמה לזימי: מה הכספים, אפרת?     

קריאה: זה מידע ציבורי

דני גיגי: היום פורסם בכלכליסט 3

דני גיגי: 8

אפרת פרוקצ'יה: כמה בדיוק יש בקרן אני לא יודעת

קריאה: למה זה לא מפורסם לציבור?     

אפרת פרוקצ'יה: השנה מתוך מטרה לאפשר רכישות במסות גדולות, המשרד גם יצא במבצע של ואוצ'רים, שמה זה אומר?     

נעמה לזימי: שהדייר הולך לחפש דירות במחיר שהוא לעולם לא ימצא בו דירות ואז - - -      

אפרת פרוקצ'יה: בגלל שאנחנו מנסים כן למקסם, אין לנו שום אינטרס לשמור את הכסף אצלנו, אין אינטרס

אפרת פרוקצ'יה:  הכספים משמשים רק לרכישת דירות

אפרת פרוקצ'יה:  אינטרס ראשון שלנו הוא רק כדי לרכוש את הדירות

אפרת פרוקצ'יה:  לא רק התקשרנו בעצמנו כדי לרכוש דירות, ביקשנו מהדיירים עצמם, אם אתם רואים דירה שעומדת בתנאים, קחו את הכסף, יש לכם את ההתחייבות שלנו, לכו תתחילו - - - כדי שנוכל לרכוש אותה

נעמה לזימי: עשינו על זה דיון בכנסת הקודמת, ומה שהובהר בוועדת הכלכלה שעשתה על זה דיון אם אני לא טועה, שהכסף הזה הוא לא מספיק

נעמה לזימי:  זה בעצם לשלוח תיירים מוחלשים אל מסע חיפוש בלתי אפשרי

נעמה לזימי:  זה להעמיס עליהם עוד יותר מטלות בלתי אפשריות בסכום שהוואוצ'ר מקצה

נעמה לזימי:  לא רק שאנחנו מפריטים את האחריות הזו עליהם, אנחנו גם נותנים - - -     

דני גיגי: עמידר לא מצליחים, אז איך הם יצליחו?     

נעמה לזימי: ממש ככה

נעמה לזימי:  אני רוצה רק להגיד, שאני נוטה להאמין שאת יודעת כמה כסף יש בקרן

נעמה לזימי:  אני לא רוצה לחשוב שהיועצת המשפטית של משרד השיכון לא יודעת כמה כסף יש בקרן

נעמה לזימי:  אני נוטה להאמין שאין דבר כזה

אפרת פרוקצ'יה: הכסף בקרן משתנה כל הזמן

אפרת פרוקצ'יה:  אז אני לא רוצה - - -      

דני גיגי: 3

דני גיגי: 8 מיליארד לפי כלכליסט, להיום

דני גיגי:  תגידי כמה את יודעת?     

נעמה לזימי: דני אני רוצה לשמוע את המידע המהימן ממנה, כי אני נוטה להאמין שאין דבר כזה ייעוץ משפטי, שהידע לא מונח לפניו

נעמה לזימי:  זה דבר שלא יכול להיות במשרד תקני

אפרת פרוקצ'יה: אני אברר לכם, אני תוך כדי מסמסת

אפרת פרוקצ'יה:  אין לי שום רצון לתת תשובה שהיא לא מדויקת

אפרת פרוקצ'יה:  בשני שאני אקבל תשובה- - -     

נעמה לזימי: אפשר אני אודה לך, לפני הדיירים אני רוצה לשמוע את משרדי הממשלה כדי בכל זאת לראות

נעמה לזימי:  תישארי רגע וגם יחזור נציג האוצר, בינתיים אני משאירה את הזמן להשיג את הנתונים, כדי שזה יהיה בנועם ובנחת

נעמה לזימי:  אם אפשר לשמוע את משרד הרווחה, תודה רבה

נעמה לזימי:  ואז את משרד המשפטים

נגה אדלר שטרן: תודה כבוד יושבת הראש

נגה אדלר שטרן:  נגה אדלר שטרן, אני מהשירות לעבודה קהילתית, מנהלת תחום פיתוח אורבני קהילתי

נגה אדלר שטרן:  משרד הרווחה והביטחון החברתי משרת את האוכלוסיות הפגיעות ביותר בחברה הישראלית

נגה אדלר שטרן:  למרות שהדיור הציבורי במדינת ישראל אינו תחת אחריותו, בעבודתנו היומיומית אנחנו רואים ומכירים את צרכיהם הרבים הדוחקים והכואבים, הן של דיירי הדיור הציבורי, והן של מי שזקוקים באופן חריף ומתמשך לדיור ציבורי ואינם זוכים לו, עקב המחסור העצום בדיור ציבורי שהולך ומעמיק לאורך השנים

נגה אדלר שטרן:      המשרד מאמין שרכישת דירת הדיור הציבורי היא מנוף משמעותי עבור אוכלוסיות שאין ולא תהיה להן היכולת לרכוש דירה בשוק הפרטי, ליצירת קורת גג בטוחה ומוגנת, וכן ליצירת הון רב דורי ולמוביליות חברתית

נגה אדלר שטרן:  משימה חשובה וראשונה במעלה, ככלל שר הרווחה והביטחון החברתי פועל מול שר האוצר ושר השיכון להאריך את חוק הדיור הציבורי והגדלת מאגרי הדירות בדיור הציבורי שרובו ככולו מיועד לאוכלוסיית רווחה

נעמה לזימי: אלו דברים חשובים מאוד, נגה

נעמה לזימי:  ואני ממש שמחה שאמרת אותם בשם השר ולא בשם איזו עמדה עלומה של המשרד

נעמה לזימי:  זה חשוב מאוד שזה נאמר בשם שר הרווחה יעקב מרגי, ובהחלט מוערך מאוד

נעמה לזימי:  זה נותן לי גם קצת תקווה פה בדיון הזה

נעמה לזימי:  אם שר הרווחה עומד מאחורי החוק הזה, ואני יודעת כמה השר הוא אדם ביצועיסט, אז אני מקווה מאוד שהדברים יפלו לאוזניים קשובות

נעמה לזימי:  זה חשוב מאוד שאתם גם כמשרד עומדים מאחורי זה, ואני חושבת שזה גם מצטרף לעמדת איגוד העבודות הסוציאליות שעוד מעט ידברו

נעמה לזימי:  כל הכבוד, ואני מאוד מקווה גם לבשורה ושזה יהיה מעבר להצהרה, גם משהו שיצליחו לגבש

נעמה לזימי:  אני רק אומר שחוק רן כהן אנחנו הגשנו מחדש, גם אני וגם ינון אזולאי משס

נעמה לזימי:  אני בשבוע הבא מעלה אותו למליאה, ואני מאוד מקווה שעד אז יהיו בשורות ולא נצטרך אפילו להעלות אותו

נעמה לזימי:  זה יהיה מושלם מבחינתי

נעמה לזימי:  אני אשמח שנעבור לסיוע המשפטי

איילת הלברשטט עטיאס: נעים מאוד, עורכת דין איילת הלברשטט

איילת הלברשטט עטיאס:  אני מרכזת את תחום הדיור הציבורי בסיוע המשפטי של משרד המשפטים

איילת הלברשטט עטיאס:  הסיוע המשפטי זאת יחידת, אומנם במשרד המשפטים, אבל מטרתנו זה לייצג את האזרח, ובגלל זה אנחנו נמצאים פה

איילת הלברשטט עטיאס:  אנחנו עוסקים המון בתחום של דיור ציבורי, לרבות חוק זכויות רכישה, והעמדה שלנו כסיוע משפטי שאסור לבטל את חוק זכויות רכישה

איילת הלברשטט עטיאס:  צריכים למצוא פתרונות אחרים להגדיל את מלאי הדירות

איילת הלברשטט עטיאס:  משרד השיכון צריך לתת את התשובה ולהסביר מה נעשה עם הכספים?      בייחוד הבעייתיות היום בלבטל את חוק זכויות הרכישה, שלצד ביטול חוק זכויות הרכישה הם גם החמירו את הקריטריונים לדייר ממשיך, ואת הקריטריונים לזכאות לדיור ציבורי, ולכן בעצם זה משאיר אותנו לדור נוסף של עוני, ולאנשים שיגיעו לרחוב

איילת הלברשטט עטיאס:  מהסיבה שהם נפלו בעצם בין הכיסאות

איילת הלברשטט עטיאס:  מצד אחד אין להם את האפשרות לקנות את הדירות, ההורים לא יכולים יותר לקנות את הדירות על אף שזו זכותם הבסיסית שיהיה להם קורת גג, ומצד שני, החמירו ב-2009 את חוק זכויות הדייר וקבעו שדייר ממשיך צריך להיות בעצמו בעל קריטריון של דייר ממשיך, ולכן אותם ילדים שהיום נמצאים בדירות האלה, בעצם ימצאו את עצמם אחרי זה ברחוב, בגלל שהם לא יעמדו בקריטריונים המאוד נוקשים, של להיות זכאי לדיור ציבורי

איילת הלברשטט עטיאס:  ולכן מעצם הביטול של החוק היום ,ולא לעשות פעולות אחרות של הגדלת מלאי הדירות כמו שימוש - - -     

נעמה לזימי: היעדר הפעולות המשלימות במקום

איילת הלברשטט עטיאס: בדיוק

איילת הלברשטט עטיאס:  אנחנו בעצם ממשיכים ומגדלים עוד דור נוסף של עוני ועוד דור שאנחנו נצטרך לדאוג ומשרדי הרווחה יצטרכו עוד כספים ועוד תקציבים לפעול למענם

איילת הלברשטט עטיאס:  ולכן אני ממליצה ואני מקווה, שמה שמשרד הרווחה אמר, ובשיתוף פעולה עם משרד השיכון, אני מקווה שגם עם הסיוע המשפטי, אנחנו נמצא פתרונות כן להאריך את החוק, וכן למצוא פתרונות גם לעניין הקריטריונים של הדיור הציבורי וגם לעניין של הדייר הממשיך בעתיד

נעמה לזימי: אני רוצה לעבור לדייר או דיירת כדי שיהיה פינג-פונג ונשמע את הקולות

נעמה לזימי:  רק רוצה להגיד משהו נוסף, לא רק שאין דיור ציבורי מספיק ויש מספיק ממתינים

נעמה לזימי:  אין שכירות מוסדית ארוכת טווח באמת לטווח ארוך, אין דיור בר השגה

נעמה לזימי:  אין את כל רצף הדיור החברתי על כל גווניו כדי לתמוך עוד אופציות

נעמה לזימי:  יש רק סיוע בשכר דירה בשוק החופשי שהוא מאוד נמוך

נעמה לזימי:  והוא שחוק לאורך שנים

איילת הלברשטט עטיאס: אבל לא השוו אותו כבר שנים

קריאה: הוא לא מוצמד לכלום

נעמה לזימי: הוא גם בזבוז כסף

נעמה לזימי:  עזבו

איילת הלברשטט עטיאס: מינימום היום לנכה זה 770 שקלים

נעמה לזימי: אני מכירה את הנתונים, ולכן אני אומרת, זה סיוע בשוק החופשי שהוא שחוק ולא מותאם לצרכים

נעמה לזימי:  וזה ממש כסף על רצפה שהמדינה זורקת לפח

דני גיגי: זה הולך לבעלי הדירות

נעמה לזימי: ממש ככה, ולהעלאת שוק השכירות

נעמה לזימי:  דיירת מרים דוד

נעמה לזימי:  מרים היי, מה שלומך?     

מרים דוד: ברוך ה', תודה

מרים דוד:  אני חושבת שהמעמד הזה מאוד מאוד חשוב

מרים דוד:  אני באה ממקום של סוציואקונומי נמוך

מרים דוד:  היום אני נשואה+7, אני לומדת תואר ראשון בחינוך בזכות זה שיש לי קורת גג, ואני מסתכלת על משרד הרווחה ואומרת, אם לא היה לי תקווה, לא נולדתי בהסללה, לא נולדתי בסביון, לא חונכתי ככה

מרים דוד:  למדתי שב-1948 היו עליות, שמו אותם בפחונים, בבדונים, מה? הולכים אחורה? אם מחסלים את הדיור הציבורי הולכים אחורה

מרים דוד:  לאן?      אז אני אקצץ באוכל, ואני אקצץ ב- - - ואני אשתמש ביד שניה, אבל בקורת גג? מאיפה אני אביא קורת גג? אני יכולה ללכת לשוק החופשי? אני דיירת עמידר

מרים דוד:  כשאמרו לי עכשיו כשאת דיירת עמידר את יכולה לעבוד, יצאתי לעבוד, ברוך ה' אני בריאה, אז העלו לי את השכירות, 2,750 שקלים כמעט כמו בשוק החופשי, ויש לציין שעקרו אותי מהקהילה שלי

מרים דוד:  אם אני משתייכת לציבור החרדי, והילדים שלי לומדים במסגרות חרדיות במרכז העיר, אני גרה בדרום העיר בגילה, יש לי שינוע לילדים

מרים דוד:      קודם כל אין לי חברה

מרים דוד:  איזה בן אדם אני? גלמוד? שאין לי אף אחד? אין לי מי שיתמוך בי אחרי לידה כי אנחנו בקהילה תומכות ועוזרות אחת לשנייה? באהבה

מרים דוד:  לא בתלות

מרים דוד:  לא כי אני מסכנה

מרים דוד:  לא, אני לא מסכנה, אני לא רוצה להרגיש מסכנה

מרים דוד:  זה שאני הולכת ללמוד זה לקטוע את הדור הזה

מרים דוד:  זה לא לאפשר לילדים שלי, פשוט לקחת אותם ולהגיד להם, לא, בבית הזה אנחנו מחסלים את העוני, לא יהיה פה עוד עוני

מרים דוד:  אז לא נותנים דירות? זה באמת שומו שמים

מרים דוד:  אני מסתכלת עליך כי את באה ומציגה פה כלום ושום דבר

מרים דוד:  ואני מזועזעת, אז מה עושים פה? למה כולם התכנסו? עזבו את היום שלהם, עזבו את העבודה שלהם, חלק מפה עצרו את הכל ואין לך שום כלום? אני פשוט מזועזעת מזה

מרים דוד:      יש כסף ולא משתמשים בו? זה אבסורד, זה לא נתפס

מרים דוד:  אני חושבת על זה, כשאני בשיניים נלחמת לעשות עוד קורס ולעבור סמסטר, ומרים תצילי אותי ואני אומרת לדבר עם עצמי ואני מחזקת את עצמי, ואני לא עושה את זה בשביל ה', אני עושה את זה בשביל הילדים האלה שלא ייכנסו למעגל העוני

מרים דוד:  למחוק את זה

מרים דוד:  אז יבואו ויגידו לי טוב, תקשיבי, אז קיבלת שבע שנים, אחרי שבע שנים צאי מהדירה

מרים דוד:  לאן אני אצא? לאן אני אצא?     אני צריכה להבין, איזה מן חברה הילדים שלי הם חלק מהחברה הישראלית

מרים דוד:  אז מה אנחנו רוצים? גלגל שממשיך וממשיך וממשיך

נעמה לזימי: וגם המעשה הזה הוא לא רק כלפיך, הוא בעצם גם כלפי הילדים שלך

נעמה לזימי:  זה מה שאנחנו צריכים להגיד פה

נעמה לזימי:  זה לא מנותק

מרים דוד: בדיוק

מרים דוד:  הם החברה, הם דור ההמשך

מרים דוד:  אם אני לא אשקיע בהם, איזה מן חברה תהיה לנו? שדואגת רק למעלה, רק לעשירים? לא כולם נולדו עשירים, מה לעשות?     

דני גיגי: קהלת, קהלת

נעמה לזימי: כן, מנהלים פה את כולנו

מרים דוד: אני רק רוצה לציין משהו אחד שחשוב לי

מרים דוד:  אני לא באה בטענות לשר החדש, אני מבינה שהוא חודש וחצי בתפקיד והוא קיבל את זה

מרים דוד:  אבל אני רוצה להגיד לו שהילדים שלי לומדים בבית יעקב, לומדים תחת חסות גולדקנופף

מרים דוד:  אני צריכה לשלם 500 ומשהו שקלים לדמי שכלול

מרים דוד:  ברגע שמורידים אותי מקורת הגג- - -     

רן כהן: נעמה, לצערי אני חייב לרדת

נעמה לזימי: רן, תודה רבה, אנחנו עוד נדבר בשבוע הבא עם החוק שעולה, ואנחנו מודים לך קודם כל על החוק הזה, על זה שהגעת לפה, ושאתה עדיין מלווה את החוק הזה ונלחם עליו, ואתה כוח מאוד חשוב במאבק הזה

נעמה לזימי:  אני מצטערת שהדיון ככה סוער

רן כהן: תודה רבה חברת הכנסת לזימי

רן כהן:  אני רוצה מאוד לעודד אותכם, הכנסת היא המקור שצריך לעזור לעם הזה לחיות חיים יותר ראויים, יותר מכובדים

רן כהן:  אל תסמכו על אף אחד

רן כהן:  כאשר חוקקתי את החוק הזה, הממשלה של נתניהו התנגדה בכל השיניים, ושברתי אותם

רן כהן:  תאמינו בכוח שלכם כחברי הכנסת, תחדשו את חוק הדיור הציבורי כי זה מה שעושה צדק לעם

רן כהן:  תודה רבה לכם

נעמה לזימי: תודה, חבר הכנסת לשעבר רן כהן

מרים דוד: אני רק רוצה להוסיף שברגע שפשוט מוציאים אותי, לוקחים לי את קורת הגג, ואני אצטרך לשלם את הכסף הזה לגן, זה כביכול פוגע גם בו, בכיס שלו

מרים דוד:  כביכול, לא שחסר לו, אני לא מרחמת

מרים דוד:  אבל אותה גננת שמשקיעה בבת שלי, והקופה שלי אותה קופה

מרים דוד:  לאן אני שמה את הכסף? אם אני היום יודעת שאני משלמת 1,500 שקלים שכירות, אני יכולה שהבת שלי תהיה שווה בין שוות בגן, ואני אוכל לשלם את זה

מרים דוד:  ברגע שאין לי קורת גג אני צריכה עכשיו לדאוג מאיפה אני אביא כסף? מה אני אעשה? והזלזול פוגע בילדים

מרים דוד:  ברגע שאני טרודה, ודאגות, אין לי דרך לעזור לשקם את הילדים שלי

מרים דוד:  ולא ממקום של מסכנות, הפוך, אני רוצה לתת להם את החינוך, לתת להם את ההשכלה, למנף אותם גבוה, ואני צריכה את הדיור הציבורי

מרים דוד:  ולא רק אני אחת, יש עוד מלא כמוני

מרים דוד:  תודה

נעמה לזימי: תודה רבה לך מרים

נעמה לזימי:  וגם להגיד שלא פעם העלויות האלו חוזרות למדינה בריבית דריבית, צריך גם לזכור את זה שכשאנחנו מתקמצנים על טיפול ומיגור עוני, אנחנו לא פעם מחזירים את זה אלינו בדלתות מסתובבות

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור לנציג עמידר, לעורך דין אודי טויזר, ראש אגף נכסים ורישום

אודי טויזר: שלום גברתי יושבת הראש

אודי טויזר:  מספר נתונים בנוגע למאמצי הרכש שנעשו בשנים האחרונות

אודי טויזר:  זה בעצם היה בתחילת הדיון שלכם

אודי טויזר:  קודם כל אני חייב לציין שאני עובד בעמידר סך הכל כשנתיים, אז הדברים שאני אגיד פה הם אינפורמציה שאני מכיר במסגרת עבודתי בשנתיים האחרונות

אודי טויזר:  בשנת 2017-2018 עמידר הנפיקה אג"ח בשוק החופשי בהיקף של מיליארד שקלים, כשכל הכסף הזה מיועד לרכש דירות

אודי טויזר:  באותן שנים, מלאי הדיור הציבורי הגדיל את עצמו בכ-1,000 יחידות דיור שהן היו בעצם פועל יוצא של ההנפקה

אודי טויזר:  ובשנתיים האחרונות, עמידר קיבלנו תקציב מאוד גדול של משרד הבינוי והשיכון לטובת ביצוע של רכש דירות

אודי טויזר:       כולם מכירים שבשנת 2022 שוק הדיור בישראל מחודש לחודש עלה באחוזים גדולים בהחלט

אודי טויזר:  ואנחנו מצאנו את עצמנו ביחד עם משרד הבינוי והשיכון ובשיתוף האוצר, ממש במרדף, כמו מרוץ שליחים אחרי העלייה של המחירים, עם מאמצים מאוד כבירים כל הזמן לעדכן את המחירונים

אודי טויזר:  עד שלב מסוים, בערך בחודש יולי 2022 שהצלחנו בעצם לתפוס את השוק, ושם במשך אותה חצי שנה, עד דצמבר 2022 רכשנו מהדיור הציבורי כ-400 דירות, כשבמקביל משרד הבינוי והשיכון הגה תוכנית לייצר עוד 400 שגרירים בשוק, עוד 400 דיירי דיור ציבורי שיחזיקו בוואוצ'ר

אודי טויזר:  אני רוצה להסביר מה המשמעות של החזקת ואוצ'ר, זה בעצם 400 זכאים לדיור ציבורי שנמצאים בתור הממתינים, שקיבלו ממש שובר עם סכום של כסף שאפשר לאנשים לקנות את הדירות, חלק מאותם מאותם מחזיקי הוואוצ'ר באמת פנו אלינו ורכשנו בעבורם דירות

נעמה לזימי: כמה כאלה היו?     

אודי טויזר: היו כאלה כמה עשרות מתוך כל ה-400

איילת הלברשטט עטיאס: הסכום לא מספיק לכלום

איילת הלברשטט עטיאס:  אני יודעת את זה כי אנחנו מנהלים רק עכשיו 4 עתירות במקביל על הנושא הזה

אליקו שליין: למה הסכום לא שקוף? יש כאלה שיקבלו ככה ויש כאלה שיקבלו ככה?     

נעמה לזימי: אתם אומרים שהסכום של הוואוצ'ר לא שקוף, מה הסכום של הוואוצ'ר עורך דין טויזר?     

אודי טויזר: הסכומים של הוואוצ'רים משתנים מאזורים לאזורים

נעמה לזימי: מהם הסכומים? נעים בין איזה סכום לאיזה סכום? עזוב אזור ועזוב קריטריונים

נעמה לזימי:  מה מרחב הסכומים שישנם?     

אודי טויזר: ברף התחתון מיליון שקלים, ברף העליון מעל 2 מיליון שקל, 2

אודי טויזר: 5 מיליון שקלים

איילת הלברשטט עטיאס: איפה אפשר לקנות היום דירה במיליון שקלים?     

נעמה לזימי: כמה קנו ב-2

נעמה לזימי: 5 מיליון?     

אודי טויזר: אני לא רוצה לדבר על נתונים שלא נמצאים בפניי כרגע, אני בסך הכל מדבר על המאמץ שבוצע, וניסו גם לתקן את המאמץ הזה בשנה הזאתי

נעמה לזימי: עורך דין טויזר, אננו נוכל לקבל נתונים על כל הדירות שנרכשו, ובאיזה עלויות ואיזה אזורים? זה משהו שכמובן יש לכם אותו, אז אני אשמח לקבל

נעמה לזימי:  מה נרכש מהוואוצ'רים?     

מדלן מיארה: נעמה, מחילה מכבודך, אני חייבת לציין בפניו

מדלן מיארה:  יש לי נכה מתוקה מעל 180%, היא לא קיבלה ואוצ'ר של 2

מדלן מיארה: 5 מיליון, היא קיבלה ואוצ'ר של מיליון

מדלן מיארה:  מדלן מיארה פעילה בפורום הדיור הציבורי בארגון הנכים

נעמה לזימי: תכף נדבר גם על דירות נר, אבל אני רק רוצה להבין את הוואוצ'רים לאן הם הלכו ובאיזה סכומים?     

אודי טויזר: כל הנתונים קיימים במשרד הבינוי והשיכון, ואנחנו נשמח להעביר כל מידע שיש

נעמה לזימי: אתם רשות ממשלתית עמידר, לא חברה פרטית

נעמה לזימי:  אני אשמח לקבל את הנתונים

נעמה לזימי:  ליאת, אני פונה גם אליך, אנחנו נשמח לנתונים הללו

נעמה לזימי:  הוואוצ'רים זה כסף ציבורי אתם תצטרכו לתת את הנתונים הללו

נעמה לזימי:  באיזה סכומים נרכשו הדירות? באיזה אזורים ומה מרחב הוואוצ'רים? רק כדי להבין

מדלן מיארה: נעמה, לא נעים לי להגיד לך שמשרד הבינוי והשיכון מתנהג כמו ארגון ביון

מדלן מיארה:  הכל ממודר

מדלן מיארה:  אנחנו לא יכולים לראות כלום

דני גיגי: נעמה, אני חושב שזה נגרר קצת לנושא של קניה ואין לנו נתונים על מכירה

דני גיגי:  איפה נמכרו דירות? כמה נמכרו? למי? מה ממוצע של מחיר של דירה שנמכרה? כמה המדינה הפסידה על זה? כל הנתונים אצלכם, אנחנו רוצים את הנתונים, מקיימים דיון

ספיר סלוצקר עמראן: אודי, זאת ספיר משוברות קירות

ספיר סלוצקר עמראן:  מדי פעם מכיוון שאתם לא נפגשים איתנו אנחנו קופצות בלי התראה למשרד

ספיר סלוצקר עמראן:  ובפעם האחרונה שנפגשנו במשרדך, אמרת שאתם מוכרים מאות דירות כרגע בבאר שבע ובדימונה בשוק החופשי

ספיר סלוצקר עמראן:  דירות שאנשים לא יכולים לגור בהם, כי הן דירות שכמעט ולא ראויות למגורים באזורים מאוד קשים, ואמרתם שאתם הולכים להשתמש בכסף הזה לטובת קניה של דירות

ספיר סלוצקר עמראן:  מה קרה עם הסיפור הזה? כי אתם אומרים שאתם מוכרים דירות, אני אפילו לא יודעת אם יש אצלכם חלוקה כי אתם לא מפרסמים את הנתונים בין הדירות שנמכרו לטובת דיירי הדיור הציבורי וכמה מהדירות בכלל נמכרו בשוק החופשי?     

אודי טויזר: יש לי תחושה שגברתי טועה, אני לא אמון על תחום הרכש של הדירות בדיור הציבורי

ספיר סלוצקר עמראן: בעמידר אמרתם בבאר שבע ובדימונה שאתם מוכרים דירות, שאין ביקוש ואין רצון לדיירים לעבור לגור שם

נעמה לזימי: רגע, עורך דין טויזר אני רוצה להבין, בוודאי שעמידר, החברה המשכנת, היא נענית לבקשות הדיירים לרכישת הדירות

נעמה לזימי:  בוודאי שיש להם נתונים על החברה שלכם

נעמה לזימי:  אני הייתי דירקטורית בחברה משכנת, אני יודעת, שכל פעם שהיה מגיע הדירקטוריון, על קניית הדירות של הדיירים

ספיר סלוצקר עמראן: הוא אחראי על הרכש בעמיד, הוא יודע את הנתונים

אודי טויזר: אני חושב שעורכת הדין ספיר מדברת על מכירה של אותן דירות שאין לגביהן ביקוש ביישובים כמו ירוחם, דימונה

אודי טויזר:  דירות שעומדות ריקות- -     

ספיר סלוצקר עמראן: וכשאתה מוציא מהמאגר את הדירות האלו, מוציא מאות דירות, כמה דירות אתה מחזיר למאגר?     

אודי טויזר: - -לכן, אני לא מכיר את הנתונים, כי אני לא אמון על תחום המכר של אותן דירות שאין לגביהן ביקוש

נעמה לזימי: אודי, בגלל שאני רוצה שכן נמשיך לדוברים ושעוד אנשים ידברו, אני גם מבינה שהסיפור של הגבלה עם הוואוצ'ר למספר חדרים הוא ענין, שאני רוצה להבין אותו לעומק

נעמה לזימי:  אנחנו מטעם הוועדה נשלח לך את השאלות האלו שעלו פה, נשלח לעמידר

נעמה לזימי:  אני מצפה שעד לדיון המשך, שגם יהיו לנו תשובות לדבר הזה

נעמה לזימי:  וגם אם תרצו חברי הוועדה להעביר לנו שאלות, ספיר, דני ואחרים, נשלח שאלות מרוכזות

אודי טויזר: ברשותך, הקריטריונים לקביעת מי אחראי להחזיק בוואוצ'ר נקבעים בוועדה מיוחדת במשרד הבינוי והשיכון, אנחנו מקבלים את הרשימה ככתבה וכלשונה ומיישמים אותה

נעמה לזימי: בוודאי, אני רצה רק להבין את הוואוצ'ר פר הגדלת מספר חדרים, יש לזה משמעות, הרי אם ואוצ'ר של מיליון הוא לארבעה חדרים או לשניים וחצי כמובן שזה משתנה

נעמה לזימי:  אני רוצה להבין

נעמה לזימי:  זה לא סותר את העניין שישלחו שאלות למשרד השיכון שיצטרכו לענות עליהם, כיוון שהמשרד הממשלתי הוא הקו הראשון שחייב לענות לנו, אבל אתה ראשות ממשלתית

נעמה לזימי:  וברוך ה' לא מופרטת

אודי טויזר: אנחנו בוודאי לא שומרים את המידע לעצמנו, ובהתאם לכל הוראה להציג את המידע בוודאי לוועדה שגברתי יושבת הראש שלה

אודי טויזר:  בכל אופן מה שאני רוצה לומר בשורה תחתונה ובזה סיימתי את דבריי, שאנחנו מבצעים עבור משרד הבינוי והשיכון מאמצי רכש אדירים, מאות אלפי מתווכים שמתרוצצים ומחפשים לנו דירות

אודי טויזר:  רכשנו רק השנה בחודש וחצי למעלה מ-100 דירות, ואנחנו מגבירים את המאמץ

אודי טויזר:  נכון שזה לא יסייע לכולם- - -     

נעמה לזימי: אנחנו עוד נעשה פה על הדיור הציבורי, אבל הדיון פה הוא על חוק רן כהן ולכן נחתוך את הדברים כאן

נעמה לזימי:  תודה רבה על זה שהגעת ודיברת, אנחנו עוד נתכתב בהמשך ורשימת השאלות תהיה

נעמה לזימי:  אני רוצה שמרדכי קנטור, דייר, ידבר, ואנחנו נעבור אחר כך ליתר הדוברים

נעמה לזימי:  שלום לך, תודה שהגעת

מרדכי נורוק: תודה לכם, צוהריים טובים

מרדכי נורוק:  לי קוראים מרדכי, אני בן ממשיך של הדיור הציבורי, בנוסף מזה אני מייצג את הדיור הציבורי במתחם מרכז קליטה בגילה בירושלים

מרדכי נורוק:  אני אספר קצת על השכונה ואתן לכמה נקודות שקשורות לחוק המכר

מרדכי נורוק:  השכונה שהייתה עד שנת 1992 מרכז קליטה ובהמשך היא עברה לפקודת עמידר כחברה משכנת

מרדכי נורוק:  בשכונה גרים 287 משפחות, מתוכן 100 בידיים פרטיות שמימשו את חוק המכר

מרדכי נורוק:  היחסים עם עמידר לאורך השנים נבעה מערכת יחסים של חוסר אמינות עם עמידר, מי שיודע, הייתה הזנחה פושעת של השכונה, של הדירות, עם זאת, הם קיבלו שכירות לאורך כל הזמן

נעמה לזימי: בוא נחדד, נתנו את הדירות הציבוריות בגילה לכל מיני גופים אחרים ולא לדיירי הדיור הציבורי, זה היה מאבק ארוך שנים שעדיין מתנהל?     

מרדכי נורוק: לא, חוק רן קם בשנת 1992, בעקבות חוק רן בשכונה שלנו בשנת 1992 מגיעה אוכלוסייה, כשהמתחם מרכז קליטה יחסית מתרוקן, ויש המון דירות פנויות

מרדכי נורוק:  כל הדירות הפנויות עוברות לעמידר, וכל המרכז קליטה הופך להיות של עמידר

מרדכי נורוק:  במהלך השנים עמידר מזניח הזנחה פושעת ומתנהג באופן אלים כלפי דיירים לאורך כל השנים

מרדכי נורוק:  מערכת יחסים שהיא מוזרה מאוד בציפייה בתור מי שגר בדיור הציבורי שצריך את עזרת המדינה ועמידר הוא גוף שאמור לתת לו את התשובות ולספק לו את ההנחות ואת כל מה שמגיע לדיירי הדיור הציבורי

מרדכי נורוק:  בהמשך מערכת היחסים הזאת, בשנת 2006, כולנו מכירים, יוצאת החלטת ממשלה שמאפשרת לעמידר ונותנת לה מתנה גדולה, ואומרת לה שמהיום את לא רק חברה משכנת, את גם חברת נדל"ן

מרדכי נורוק:  מה זה אומר? מה הרציונל של ההחלטה הזאת? אנחנו מדברים עכשיו על איך מגדילים את מלאי הדירות

נעמה לזימי: לייצר הכנסות על מנת להגדיל את מלאי הדיור, שזה דבר שהוא חיובי, אבל היא לא צריכה להיות חברת נדל"ן לכל דבר ועניין, היא חברת נדל"ן לשם הדיור הציבורי, תפקיד עמידר הוא הדיור הציבורי, תפקידה לא להיות עוד חברה כמו בשוק החופשי, כי זה יש מספיק

מרדכי נורוק: בדיוק

מרדכי נורוק:  אני רוצה לגעת בכמה נקודות כואבות שקשורות לנושא הזה, להעלות את הדילמה ואולי לדבר על מרחב הפתרונות ולא רק על מרחב הבעיות

מרדכי נורוק:  בשנת 2006 מתקבלת החלטה שמאפשרת לעמידר להיות חברת נדל"ן

מרדכי נורוק:  אני מדבר על המתחם שלנו שגרים בו 287 משפחות, הפרויקט שלנו יוצא בדיוק איך שהחוק הזה יוצא באופן מפתיע להתחדשות עירונית

מרדכי נורוק:  287 משפחות במקום 287 הדירות האלה הולכות לקום 4 מגדלי יוקרה שמאכלסים 1,300 דירות

מרדכי נורוק:  הפרויקט הזה הולך להניב למשרד עמידר 100 מיליון שקלים

נעמה לזימי: רק לחדד, 287 דירות בלי דירות אחרות? על הדבר הזה ספציפית 1,300

מרדכי נורוק: בדיוק

מרדכי נורוק:  זה אומר ארבע פלוס על כל דירה

מרדכי נורוק:  זה מניב רווח טוב לכל הדעות

מרדכי נורוק:  אנחנו מדברים פה לכל הפחות על 100 מיליון שקלים רווח לחברת עמידר לכיס הישיר

מרדכי נורוק:  200 מיליון שקלים למשרד הבינוי

מרדכי נורוק:  אני עכשיו אתייחס לכמה נקודות שמבהירות 

נעמה לזימי: אני בטוחה שיותר, נשמע לי ש- - - המספרים שלך נשמעים לי מאוד נמוכים

דני גיגי: ושום דבר להגדלת המלאי

מרדכי נורוק: אני הלכתי לקראתם

מרדכי נורוק:  300 מיליון שקלים

מרדכי נורוק:  דירה בארץ עולה 2 מיליון

נעמה לזימי: זה לא הגיוני מה שאתה אומר ביחס לכמות הדירות

מרדכי נורוק: אז קל וחומר כל מה שאני אומר

מרדכי נורוק:  אבל 300 מיליון זה המספרים שיושב ראש הפורום, של דני, אני לא רוצה גם להגזים

מרדכי נורוק:  בארץ בממוצע דירה פשוטה עולה 2 מיליון שקלים, 150 דירות לדיור הציבורי, בום, 700 משפחות שמחכות לדיור הציבורי בירושלים

מרדכי נורוק:  אף דירה מהפרויקט הזה לא נותבה לטובת הדיור הציבורי

מרדכי נורוק:  הם נכנסים לאיזושהי קופה כללית

נעמה לזימי: הם מכניסים את ה-287 חזרה וזהו?     

דני גיגי: הם טוענים שהם השתמשו בזה במקומות אחרים, כמו שהם השתמשו בזה עכשיו, כמו שהם קונים עכשיו

נעמה לזימי: רגע אני רוצה להבין, ה-287 כן היו בפרויקט?     

מרדכי נורוק: אני אסביר, יש לנו 287 משפחות, 110 בידיים פרטיות, 170 בבעלות המדינה

מרדכי נורוק:  170 בבעלות המדינה יחזרו לבעלות המדינה, 100 גם ככה דירות פרטיות, כל שאר הדירות שהם הרווחים

מרדכי נורוק:  הרווחים ממה שאנחנו מכירים- - -     

נעמה לזימי: מתוך הדירות של 1,300, רק 170 דירות נוספות לדיור הציבורי?     

מרדכי נורוק: הן לא נוספות, הן נשארות

נעמה לזימי: שומרים עליהן, אבל בעצם כמעט פי 9 בערך, ואין שום דירה נוספת

מרדכי נורוק: 170 משפחות הולכות וחוזרות לפרויקט, אבל לא מקצים אפילו דירה אחת נוספת

נעמה לזימי: זה לא ייאמן

מרדכי נורוק: זה רק חלק מהנקודות

איילת הלברשטט עטיאס: אנחנו יודעים על עוד בניינים שעברו התחדשות עירונית, שהתנאי של הקבלן היה לעשות שם דירות של דיור ציבורי, הדירות האלה עומדות ריקות היום

איילת הלברשטט עטיאס:  לא משכנים שם את הדיירים

דני גיגי: נעמה, חשוב שהוא יקשר את זה לחוק המכר, זה חשוב

מרדכי נורוק: אני רוצה לדבר על עניין המשמעויות

מרדכי נורוק:  אני יכול להגיד על עצמי כבוגר הדיור הציבורי ובוגר תואר ראשון באוניברסיטה העברית

מרדכי נורוק:  שזה ניכר מאוד כמה קשה לך לסיים את התואר לעומת אנשים שבאים ממשפחות נתמכות

מרדכי נורוק:  ואני בקושי רב אחרי לילות לבנים מאוד ארוכים ומאמצים מאוד קשים, סיימתי את התואר בהצלחה, אבל יש המון אנשים שאין להם במסוגלות, ומאוד מאוד קשה, ויש אנשים שעוד יותר צריכים לסייע למשפחות האלה, ופה אנחנו מדברים על השוואת פערים חברתיים

מרדכי נורוק:  זו ההזדמנות עבור החברה שלנו, וטוב לחברה שלנו, לצמצם כמה שיותר את הפערים בין עשירים לעניים, כולנו מכירים את זה, ובעצם בביטול החוק הזה אנחנו יוצרים עוד חוסר נחת ושקט עבור הדיירים האלה

נעמה לזימי: אני כן רוצה לשמוע גם את אפרת מאיגוד העובדות האסוציאציות וגם את ספיר משוברות קירות, כדי לחבר את החברה האזרחית גם אל הסיפור הזה, ונחזור גם לעוד דיירים

נעמה לזימי:  חשוב לי שהקולות האלה יישמעו, אנחנו בתחילת מאבק

נעמה לזימי:  זאת האמת

דני גיגי: נעמה, אני רק רוצה להגיד לגבי גילה משהו חשוב שהוא לא אמר

דני גיגי:  אחד הדברים החמורים ביותר שם שעמידר בעצם יש לה אינטרס, ומה שהיא עושה, היא מעכבת את היכולת של הדיירים לרכוש את הדירות כבר שנים

דני גיגי:  כבר שנים שהם מנסים לרכוש את הדירות על פי החוק

נעמה לזימי: הגיעו אליי פניות ציבור כאלה

נעמה לזימי:  יהיה דיון ספציפית על עמידר

נעמה לזימי:  לא נתמקד היום בעמידר כיוון שזה סיפור בפני עצמו, ויש פה חוק שאנחנו רוצים כן לחדש אותו

נעמה לזימי:  עמידר זה זרקור ויהיה גם דיון עוד מעט, הוגשה הצעה לסדר, אושר שיהיה דיון בוועדת פנים אחר כך, יש דוחות מבקר על עמידר

נעמה לזימי:  אני חושבת שחשוב שיהיה זרקור ספציפי על החברה הזאת, ולא רק בחתכי משפטים, שבסוף לא קורה את זה כלום

נעמה לזימי:  צריך דיון עם action items אחר כך

נעמה לזימי:  תודה רבה מרדכי

נעמה לזימי:  ספיר ואז אפרת

נעמה לזימי:  העורכת דין ספיר סלוצקר עמראן, משוברות קירות

ספיר סלוצקר עמראן: שלום, קודם כל יש פה עניין קצת מגוחך כמו שקורה הרבה פעמים בדיונים האלה במשך שנים שאני מגיעה, שמשרד השיכון הוא על תקן שלושת הקופים

ספיר סלוצקר עמראן:  לא ראיתי, לא שמעתי, לא דיברתי, לא ידעתי

ספיר סלוצקר עמראן:  תמיד אותו דבר, לא קיבלנו, אין לנו את הנתונים אנחנו לא בטוחים, נחזור אליכם

ספיר סלוצקר עמראן:  כל פעם אותה שטות

ספיר סלוצקר עמראן:  ואני רוצה להגיד משהו בצורה מאוד ברורה

ספיר סלוצקר עמראן:  ביטול של החוק הזה או אי הארכה שלו באופן שבו הוא מוצג, זה מדיניות של האשמת הקורבן

ספיר סלוצקר עמראן:  זה הכל ואין דרך אחרת להציג את זה

ספיר סלוצקר עמראן:       החוק הזה נחקק אחרי מאבק שבו אנשים בשנות ה-90' מסרו את תעודות הזהות שלהם ואמרו אנחנו לא רוצים להיות יותר אזרחים של מדינת ישראל שככה מתעללת בנו

ספיר סלוצקר עמראן:  אנחנו רוצים לחזור למרוקו, אנחנו רוצים לעזוב, חלקם אפילו רצו לנסוע לרשות הפלסטינית, לא רוצים להיות פה

ספיר סלוצקר עמראן:  ואם צריך אז נגרום לזה שיהיה מאבק מספיק משמעותי, בשביל שהמאבק הזה יוביל לא רק להמשך הגיחת החוק הזה, אלא יוביל למצב שבו יתייחסו ברצינות לדיור הציבורי, ולא כאח החורג שהפיתוח והפרויקטים של השתכנות שקורים במשרד השיכון

ספיר סלוצקר עמראן:       הדבר הזה זה שאלה שאם ימשיך להיות פה עוני בין דורי בישראל, או שסוף סוף יהיה פה איזשהו מקום של הון בין דורי

ספיר סלוצקר עמראן:  והחוק של הדיור הציבורי שמאפשר את ההעברה הזאת של הדירות הוא לא דבר שניתן כמתנה, ומאוד חורה לי שמנסים להציג את זה בצורה כזו

ספיר סלוצקר עמראן:  זו לא מתנה, זה זכות וזה לא חסד

ספיר סלוצקר עמראן:  מי שקיבל את המתנות זה אחרי שנחקק החוק, התקציבים הועברו לטובת בניה של כביש גישה למעלה אדומים, לטובת הסוכנות היהודית, ולפני מספר שנים נגזל בפעם השנייה כשנמכרו דירות במחירים מגוחכים, שם ניתנו המתנות למקורבים של הבית היהודי- -     

נעמה לזימי: הגשתי תלונה למשטרה על אורי אריאל - - -     

ספיר סלוצקר עמראן: - -ואורי אריאל שהיה בזמנו שר השיכון במחיר של 50,000 לדירה

ספיר סלוצקר עמראן:  שם ניתנו המתנות

ספיר סלוצקר עמראן:  אז זה מאוד ברור וחשוב להגיד

ספיר סלוצקר עמראן:  החוק הזה הוא חוק שנועד לעשות, הוא לא מתחיל לעשות צדק, אבל איזשהו קצה של מקום של דיבור השיח של צדק חלוקתי, של דיבור השיח של צד מעמדי, ובכך שהם מנסים לרמוס עוד פעם את החוק הזה, ומי מנסה לרמוס אותו? אני מצטערת, כן? מתי שר השיכון המכובד קיבל את ההחלטה הזו? בשבוע שעבר, כשראיתי תמונות שלו בשאנז אליזה עם עוזריו מלאים בשקיות של לואי ויטון

נעמה לזימי: אנחנו לא נדבר לגופו של אדם, שיקנה מה שהוא רוצה - - -      

ספיר סלוצקר עמראן: אני רוצה להגיד משהו אחד, ואני מקווה שהיועצת המשפטית של משרד השיכון שומעת אותי

ספיר סלוצקר עמראן:  הדברים שאתם אומרים והצורה המזלזלת, כשאתם אומרים פונים אלינו, הם לא פונים אליכם כי אתם לא עונים להם

ספיר סלוצקר עמראן:  הם פונים אלינו, לתנועת שוברות קירות ולאחרות שיושבות פה

ספיר סלוצקר עמראן:  הם פונים אלינו

ספיר סלוצקר עמראן:  עושה לי חשק עכשיו לפרסם את מספרי הטלפונים שלכם שיש לי פה כדי שיתקשרו ליועצת המשפטית ויגידו לה, שיתקשרו אליה ויתדפקו על הדלת שלה, ויגידו לה

ספיר סלוצקר עמראן:      אני רוצה כמסר מתנועת שוברות קירות והנאבקות והנאבקים

ספיר סלוצקר עמראן:  אם אנחנו נראה שהחוק הזה לא ממשיך, אם אנחנו נראה שממשיכים במדיניות של דיור ציבורי, בו בזמן שאני יודעת על מאות ואולי אלפי דירות ריקות שיושבות ומחכות לזה שהנדל"ן יעלה והמחירים יעלו כדי למכור אותם במחיר הגבוה ביותר, אנחנו נפרוץ לדירות, נפתח אותן, ובמקום פרויקט למשתכן, יהיה פרויקט השתכנות מתקנת שבו דיירות נכנסות וגרות בדירות כי אין מצב שבו נמשיך במדיניות הזו שבו אנחנו מתחננות, כאילו עושים לנו טובה

ספיר סלוצקר עמראן:  לא, אלו הזכויות שלנו

ספיר סלוצקר עמראן:  ונמאס מהזלזול של משרד השיכון שמגיעים כל פעם לדיונים האלה בלא ידעתי ולא ידעתי

ספיר סלוצקר עמראן:  אם אתם תמשיכו להגיע לדיונים האלה ככה, אנחנו נגיע אליכם למשרד גם בלי הזמנה, נדפוק על הדלתות גם של המשרד וגם של הבתים, כי זה באמת הגיע למצב שאנחנו לא נשתוק יותר

ספיר סלוצקר עמראן:  די, היינו נחמדות ולא נשתוק יותר על זה

ספיר סלוצקר עמראן:  נקודה

נעמה לזימי: תודה רבה ספיר

נעמה לזימי:  אני רק להגיד שהשתכנות מתקנת זו תיאוריה חשובה, אבל היא גם תולדה של תת השקעה, ייבוש משאבים, והיעדר אופציות

נעמה לזימי:  זאת אומרת, זה לייצר מצב שבו מייצרים עוד אלטרנטיבות שהן לא במיינסטרים, שיהיו שיגידו שהן קשות וחריגות, אבל בגלל שהמערכת הממוסדת רומסת ורומסת ורומסת

נעמה לזימי:       סליחה אפרת, עופרה כרמון ממשרד הרווחה רוצה להגיד משהו ואז אנחנו נעבור אליך ומיד אחר כך למדלן מיארה דיירת, וננסה להמשיך כמה שאפשר

נעמה לזימי:  ואני מצטערת עם מי שלא יצליחו לדבר היום

נעמה לזימי:  וגם את הדייר של קול רבני לזכויות אדם

עפרה כרמון אבן: שלום לכולם, שמי עפרה כרמון אבן, אני מנהלת תחום בכיר, דיור, תכנון בראייה חברתית

עפרה כרמון אבן:  שמענו את עמדת השר שמתנגד להפסקת מכירת הדירות, ואני רוצה להזכיר שלמעשה אנחנו לא נמצאים בסיטואציה של סכום אפס

עפרה כרמון אבן:  זאת אומרת, יש המון כלים להגדיל את מצאי הדיור, אנחנו נמצאים בשוק משוכלל והפתרון הוא לא באמת למכור את הדירות

עפרה כרמון אבן:  אני מזכירה את מדיניות הדיור ברמות ממדינות ה OECD, ששם אנחנו רואים 30% בכל תוכנית דיור חברתי, בווינה אנחנו רואים 70% מדיירי וינה גרים בדירות בדיור ציבורי, בהרחבה

עפרה כרמון אבן:  זאת אומרת יש לנו הרבה מאוד כלים, בין אם זה לתת תמריצי מס

עפרה כרמון אבן:  בין אם זה לתת תמריצי זכויות בניה, בין אם זה לתת פתרונות קרקע

עפרה כרמון אבן:  כלים שהם זמינים בשוק שמאפשרים הגדלת מצאים גם בלי תקציב ישיר ותוספתי

עפרה כרמון אבן:  צריך לחתור לאפיק של הגדלת היצע, ולא על חשבון הדיירים

עפרה כרמון אבן:  זה מה שהיה לי חשוב להרחיב כאן, כי צריך להיכנס לעולם התוכן הזה, הכלים זמינים

נעמה לזימי: תודה רבה עפרה

נעמה לזימי:  נעבור לאפרת שאני רוצה להגיד, איגוד העובדות הסוציאליות עושה פה מעשה מדהים לא פעם ראשונה, מדיניות הפינויים אתם עמדתם איתנו, עם כולם, וגם על רכש הדירות, וגם עכשיו

נעמה לזימי:  אני חושבת שהסולידריות הזו חשוב ואני מברכת עליה, וחשוב להגיד את זה רק לפני

נעמה לזימי:  תודה

אפרת רותם: לחלוטין

אפרת רותם:  אני חושבת שהיא אפילו מובנת מאליה

אפרת רותם:  אני רוצה להתחיל ולהתחבר לברכות למשרד הרווחה ולשר שמביעים כאן עמדה אמיצה ואני מאוד מאוד שמחה לשמוע עליה

אפרת רותם:  ואני מאוד מקווה ומאמינה ובטוחה שהשר יוכל להביא לשינוי בעניין החוק הזה

אפרת רותם:  אני חושבת שאנחנו מדברים על מה זה עוני רב דורי, אחת החוויות הכי עצובות כעובדת סוציאלית, זה לפגוש ילד שחי בעוני, מגיע, וזקוק לאיזשהו סיוע סוציאלי ולדעת שגם ההורים שלו באו, וגם הסבא והסבתא שלו היו וגם הסבתא רבתא הייתה, ולהסתכל לו בעיניים ולדעת שאני עכשיו נותנת מה שהממשלה יודעת לתת, אבל זה לא עוזר

אפרת רותם:  זה עכשיו יכול לעשות משהו, זה דואג שהוא לא יגיע לפת לחם, שהוא לא יהיה ברחוב, אבל זה אל ייתן לו את העתיד שמגיע לו

אפרת רותם:  ואז מגיע איזשהו חוק ואומר בואו נטרוף את הקלפים

אפרת רותם:  זה שנולדת למשפחה בעוני, לא אומר שזה הגורל שלך

אפרת רותם:  גורל הוא לא משמים, גורל זה החלטה חברתית

אפרת רותם:  אפשר לעשות איזשהו שינוי, אפשר לטרוף את הקלפים, אפשר לתת הזדמנות לאותם ילדים לעתיד אחר, ומה אנחנו באים ואנחנו עושים? אנחנו עוצרים את זה

אפרת רותם:       זו חלק מאיזשהו תוכנית סדורה להרס של הדיור הציבורי

אפרת רותם:  תוכנית, שבואו נשים את הדברים על השולחן, המובילים שלה זה פורום קהלת, זו תפיסה כלכלית ששולטת לצערי הרב גם במשרד האוצר, וזה מה שמנחה

אפרת רותם:  שלב אחר שלב של הרס של הדיור הציבורי

אפרת רותם:  בתוכנית הזאת מה שעושים לוקחים אותנו רגע לפרטים

אפרת רותם:  הבנו כבר שיש כסף, לא ברור כמה אבל אין כאן מחלוקת על זה שיש כסף על השולחן

אפרת רותם:  אי אפשר לממש, יש מגבלות, מגבלות לא יורדות מהשמיים, הן משהו שבני אדם קבעו מה המגבלות, אם רוצים, יכולים לסדר את המגבלות

אפרת רותם:       זו שיטה שהיא לא טעות, היא מדיניות

אפרת רותם:  היא שיטה שבה מסמנים עכשיו משני צידי המתרס את הדיירים הקיימים מול הממתינים ואומרים מה נעשה? אין דירות, אז ניתן לממתינים

אפרת רותם:  לא, זה לא המשחק, המשחק הוא אותם ילדים שמגיע להם עתיד אחר, שגם אם ילד נולד בעוני, ויש כאן מעט מאוד שירותים שהמדינה יודעת לתת, שבאמת יודעים לטרוף את הקלפים החברתיים מחדש, וזה מה שצריך לתת לאותו ילד

אפרת רותם:  זה מה שמגיע לו

נעמה לזימי: תודה רבה, ותודה גם למשרד הרווחה ולאיגוד העובדות הסוציאליות

נעמה לזימי:  זו עמדה באמת יפה, נכונה, הכרחית וטוב שהיא נאמרה כאן

נעמה לזימי:  אני עוברת למדלן מיארה, דיירת הדיור הציבורי

נעמה לזימי:  מיד לאחר מכן נתנאל לוי, דייר הדיור הציבורי, וננסה לשמוע גם את אפרת ממשרד השיכון ולסכם ואולי מי שיצליח יגיד עוד משפט או שניים

נעמה לזימי:  כדי שכמה שיותר ידברו

מדלן מיארה: קודם כל אני כאן בכמה כובעים, גם ארגון הנכים, גם הדיור הציבורי בתור פעילה וגם כדיירת

נעמה לזימי: זה חשוב שאת פה, תודה

מדלן מיארה: אני אסביר לך, יש משהו שמשרד השיכון לא מבין, וזה יפה שהסתיים התוקף של החוק, אבל אנשים חושבים שזה שהם נותנים לנו את הזכות לרכוש את הבית, זה אומר שהנה מחכה לנו הכסף ורק נקנה את הבית

מדלן מיארה:  זה ממש לא

מדלן מיארה:  רוב דיירי הדיור הציבורי אלו אנשים שבאים או ממשפחות חלשות מאוד או אנשים פושטי רגל, או כל מיני סיטואציות שהחיים גררו אותם אליהם

מדלן מיארה:  וזה שבן אדם נכנס להליך, זה עדיין לא מקנה לו את האופציה לרכוש את הבית

מדלן מיארה:       הדבר השני, יושבים פה ממשרד השיכון הנציגות, הן מכירות אותי יותר ממה שהן חושבות, אני הקרציה שבמשך חצי שנה, שנה אחרי שנה, הייתי מדברת אליכם במגפון ועושה לכם כאב ראש מול הבניין

מדלן מיארה:  גרתי באוהל, התקלחתי שם, יום אחרי יום הסתכלתם עליי כשעברתם עם הרכב בכניסה למשרד השיכון

מדלן מיארה:  אתם מספרים כאן שנרכשות דירות, 400, 300, אני שומעת כל מיני מספרים הזויים, אבל אלי מגיעים נכים כולל אני, ששנה אחרי שנה משך שלוש שנים אני תקועה על מספר שלוש, ועוד אנשים אחרים נתקעים באותה עיר על אותה ספרה

מדלן מיארה:  אני מתה לפגוש את זה שעלה בדרגה וקיבל בית

נעמה לזימי: תודה רבה מדלן

נעמה לזימי:  נעבור לנתנאל לוי ומיד לאחר מכן מאי הדר, וניתן רגע לאפרת וננסה אפילו עוד דייר אם נצטרך

נתנאל לוי שדלן: תודה רבה

נתנאל לוי שדלן:  אני בא לפה בכובע של אדם שחי בעוני, ממשפחה מזרחית, חד הורית, אמא נכה ובעצם בא לי להתעכב על הסיטואציה שבן אדם מגיע בכלל להיות זכאי לדיור ציבורי

נעמה לזימי: עד שעוברים את הקריטריונים ואת כל המסכת ייסורים

נתנאל לוי שדלן: כן, על סיטואציית החיים אני מדבר

נתנאל לוי שדלן:  סיטואציית החיים הזו היא בעצם, בתור ילד שגדל, היא סיטואציה מעוותת לחלוטין והיא משאירה לך שתי אפשרויות, או שאתה דפוק ולא מגיע לך עזרה מהמדינה, או שהמדינה דפוקה, ואתה ככה גדל

נתנאל לוי שדלן:  איכשהו גם נוצרות גטאות וכולם מסביבך חושבים אותו דבר

נתנאל לוי שדלן:  זה איזשהו מצב שהכרתי אותו ולא ידעתי איך לצאת ממנו

נתנאל לוי שדלן:  אתה בהישרדות, אתה חי כמו חיה בסביבה של טורפים, וחבל ההצהלה היחידי בעצם שהיה לנו , היה היכולת לקנות את הבית מעמידר

נתנאל לוי שדלן:  זה יצר איזשהו חיבור למסגרת נורמטיבית, איזשהו חיבור לאי של נורמליות, ואיזשהו פתח לצאת מאותה תפיסה שנכפית על אנשים שחיים בסיטואציה הזאת

נתנאל לוי שדלן:      הייתי בוכה פה כדי שאתם תבינו את הקושי ואת מה שיושב פה על הפרק, אבל את האמת אני מרגיש שיש כל כך אטימות לב וגסות בימים האלה, שלפחות שהמילים יהיו כתובות, שתהיה עדות לדבר הזה

נתנאל לוי שדלן:  תודה על הוועדה

נעמה לזימי: תודה נתנאל, תודה שאתה פה

נעמה לזימי:  אני רוצה לשמוע את מאי הדר, כי זה חשוב ואם הזמן ייגמר, וחבל שלא נשמע כמה שיותר אנשים

מאי הדר: צוהריים טובים, אני מאי הדר, תושבת מושב ליד קריית שמונה, אני פעילה חברתית שם ביחד אני ואורנה פרץ

מאי הדר:  יש כמה נקודות שאני רואה מהרבה מאוד אנשים שמגיעים לכנסים, קודם כל גרים בדירות מזעזעות שבאמת אף אחד לא רוצה להיות שם, והן נקנות גם בסכום של 300,000 שח, ואלו דירות שלא שוות את המחיר הזה

נעמה לזימי: יש מצב שגם הדירות האלה בסכנת קריסה ודברים אחרים ששמאי לא בודק, וזה אפילו ניצול של אוכלוסיות מוחלשות לא פעם, שצריך גם להאיר את הזווית הזאת

איילת הלברשטט עטיאס: ואז הם אומרים שהם לא יכולים לקנות את הדירות, כי הבניין עומס על סף קריסה

נעמה לזימי: וגם את המעט שהם יכולים מוציאים על משהו שהוא לא שווה ערך, וזה דבר נורא, וזה קורה, בטח באזור קריית שמונה אני יודעת שזה קורה

מאי הדר: גם עם כל הקטיושות שהיו לאורך השנים, ושהדירות מאוד ישנות

מאי הדר:  יש כמה עניינים עיקריים, כשרוצים לבטל את חוק המכר בטענה שאין דירות ציבוריות, שזה הזוי לחלוטין ש-3

מאי הדר: 8 מיליארד לא עשו עם זה שום דבר, והכל בכלל דרך ארגון קהלת שעזבו את הקריקטורות שעושים שזה בכלל אנטישמי לחלוטין, אני אומרת לעצמי איך זה הגיוני שאני משלמת מיסים, כל אחד מאיתנו משלם מיסים

מאי הדר:  לטובתה מה זה הולך? זה אמור לבוא לערבות הדדית

מאי הדר:  כל אחד מתישהו יצטרך, וחס וחלילה שאף אחד לא יצטרך אבל זה בא לשרת את הכלל

מאי הדר:  גם עשיר וגם בן אדם בריא לא יודע מתי הוא יזדקק לעזרה

מאי הדר:  ולבוא ולהגיד שכל אחד יסתדר בזכות עצמו

מאי הדר:  סליחה, מי שתומך בממשלה בארגון כזה, אני מזועזעת

מאי הדר:  אז למה משלמים לך מיסים? זה חלק מערבות הדדית

מאי הדר:  למה יושב המשכן הזה אם זה לא בשביל ערבות הדדית? אני לפעמים באמת נפעמת, ולשמוע תשובה כזו של משרד השיכון שאין להם את הנתונים, שבאמת בצורה הכי פשוטה שיש אפשר להוציא את הנתונים האלה מהאינטרנט

מאי הדר:  אז איך מישהו שעובד במשרד לא מכיר את הנתונים האלה? כל אזרח יכול למצוא את הנתונים האלה

מאי הדר:  אז מישהו שזאת העבודה שלו להיות חלק מהמשרד הזה?     

יסמין פרידמן: אני יכולה להגיד ממש בקצרה?     

נעמה לזימי: חברת הכנסת יסמין, תודה רבה שהגעת לפה והיא גם פעילה מאוד למען הדיור הציבורי

יסמין פרידמן: סליחה שהגעתי רק בסוף, אנחנו בכל כך הרבה דיונים מקבלים

יסמין פרידמן:  אני רוצה להוסיף, קודם כל המילה ערבות הדדית היא כל כך חשובה בעיניי, כי אני חושבת שזה ה-א'-ב' של העבודה שלנו הציבורית, ואני יכולה להגיד לכם שאנחנו פעילות כל כך הרבה שנים, והגענו לכנסת ואמרנו שוואלה אנחנו במקום שפה משנים את הדברים, ואנחנו נאבקות כבר שנתיים נגד כל העולם

יסמין פרידמן:  ואני יכולה לומר לך שגם כשכבר היה כסף בממשלה הקודמת, ואני באר-שבעית, והיה חשוב לי לקדם את הדיור הציבורי שם, והבאתי את כל המתווכים של באר שבע והפגשתי אותם עם משרד השיכון, ועם עמידר, ואנחנו לא הצלחנו לקנות דירות, בגלל הקריטריונים של משרד השיכון

יסמין פרידמן:  לא קומה אחרונה, לא קומה תחתונה, לא דירות כאלה ולא דירות כאלה

יסמין פרידמן:  אז אני רוצה להגיד לכם שגם כשכבר יש כסף- -     

מאי הדר: גם אנשים משלמים 30 שנה שכר דירה, זה כמו משכנתא, בן אדם לוקח משכנתא ל-40 שנה ומסיים לשלם אותה

יסמין פרידמן: - -אני אומרת לך שגם כשכבר יש כסף, שמשרד השיכון תקצב כסף לקנות דירות, אנחנו לא מצליחים לקנות אותם בגלל הקריטריונים

יסמין פרידמן:  והתסכול הוא רב

יסמין פרידמן:  אני אומרת לכם כחברת כנסת שאנחנו כבר שנתיים עוסקות בזה

נעמה לזימי: אני רוצה לשמוע מאפרת את הקריטריונים

נעמה לזימי:  את ויחד עם מאי חיברתם את הנקודה, לדעתי, המכרעת בעניין הזה

נעמה לזימי:  תודה אפרת שנשארת איתנו ואנחנו מקשיבים לך

אפרת פרוקצ'יה: יש מיליארד מאתיים והסכום כל הזמן יורד כי מתבצעות רכישות כמו שאמרתי, וגם הרכישות מתבצעות בקצב שהולך ועולה

אפרת פרוקצ'יה:  אני חייבת להתייחס גם לכמה תיאוריות קונספירציה שהיו במהלך הדיון

אפרת פרוקצ'יה:  אני רוצה להבהיר, המשרד עובד סביב השעון כדי להגדיל את המאגר דירות הדיור הציבורי

אפרת פרוקצ'יה:       קודם כל, אנחנו לא איזושהי חברה שאם הכסף נשאר אצלנו אנחנו מחלקים דיבידנדים או עושים דברים אחרים עם הכסף

אפרת פרוקצ'יה:  הרצון הוא, חד משמעית וגם השר אמר בקולו רק השבוע, יש לנו שתי מטרות מרכזיות, אחד, לרכוש כמה שניתן דירות נוספות בגלל שיש לנו תור ממתינים מאוד גדול שזקוק לאכלוס בדירות, שתיים, לקחת את הכסף ולשפץ דירות שהן במצב שדורש שיפוץ

אפרת פרוקצ'יה:  אלו שני הדברים, אין שום רצון אחר ואין שום גרירת רגליים ואנחנו מנסים לעשות את הכל, הקצב הולך ועולה

אפרת פרוקצ'יה:  רכשנו עד עכשיו מ2022-2023 מעל 500 דירות, והכסף, כמו שאמרתי, עולה

אפרת פרוקצ'יה:  יש מגבלה, ואני מתחברת למה שנאמר כאן, הרי אנחנו בסוף כמשרד ממשלחתי כפופים להנחיות, להוראות, יש גם אילוצים תקציביים, יש גם הנחיות שנוגעות- -      

נעמה לזימי: והקריטריונים אפרת?     

אפרת פרוקצ'יה: - -במה הסכום המירבי שניתן לשלם בעד דירה? כמובן, בהתייחס למקום שבו הדירה ממוקמת, זה שונה בפריפריה ובמרכז

אפרת פרוקצ'יה:  מה שקרה, וגם לזה התייחס אודי מעמידר כשהוא דיבר

אפרת פרוקצ'יה:  עליית המחירים בעצם חייבה אותנו כל הזמן לבוא ולתקן את מחירי הסף ואת הקריטריונים, כל פעם באנו לאוצר בניסיון לעלות

אפרת פרוקצ'יה:  העלנו ושינינו, כל פעם יש דרישה גם שבואו ננסה לקנות גם ברמת מחירים מסוימת ואחר כך לחזור ולראות אם אנחנו לא מצליחים

אפרת פרוקצ'יה:  בשביל גם באנו ופתחנו את זה לבעלי הדיור הציבורי, בואו תקנו את הוואוצ'רים

אפרת פרוקצ'יה:  זה כן עובד, מסתבר שאפשר לקנות דירות בסכומים שיש, יכול להיות שאם הסכומים היו אחרים היינו מצליחים לקנות יותר

אפרת פרוקצ'יה:  אבל זה לא שאי אפשר לקנות

נעמה לזימי: המספרים בהתחלה היו קטועים אז אשמח שתחזרי גם עליהם

נעמה לזימי:  אני גם אומרת שאנחנו נגיש מכתב שמבקש נתונים מהוועדה לדיון ההמשך בדיוק על סקאלת הוואוצ'רים, ועל הסיפור הזה כי צריך לברר את זה לעומק

מאי הדר: גם כמה נתונים של כמה דירות היו, כמה דירות נמכרו

נעמה לזימי: זה כן ביקשנו במסמך הכנה, ולא ניתן, אבל אנחנו נמשיך עם זה

נעמה לזימי:  אפרת, את יכולה לתת את הנתונים מחדש?     

אפרת פרוקצ'יה: כרגע יש בקרן, ממה שנמסר לי, 1

אפרת פרוקצ'יה: 2 מיליארד, הסכום הזה כל הזמן יורד כי נרכשות דירות

אפרת פרוקצ'יה:  זה הנתון העדכני

אפרת פרוקצ'יה:  הקצב, כמו שאמרתי, גדל

אפרת פרוקצ'יה:  אנחנו מדברים על 420 דירות שנרכשו בשנת 2022 רק בחודש האחרון, כלומר, כרבע מהדירות שנרכשו בכל שנת 2022 נרכשו בחודש בשנת 2023

אפרת פרוקצ'יה:  ולכן אני אומרת שהקצב העולה וזה מה שחשוב

אפרת פרוקצ'יה:  אנחנו הגענו לרמת רכישה גבוהה, וזה אומר שכנראה כרגע הקריטריונים הקיימים מאפשרים לנו לקנות דירות

אפרת פרוקצ'יה:  יכול להיות שאם הקריטריונים היו אחרים והיו משחררים לנו קצת יותר את החבל, היינו מצליחים יותר דירות

אפרת פרוקצ'יה:  אבל זה לא שבמצב הקיים אנחנו לא מצליחים לרכוש דירות, זה לא המצב

אפרת פרוקצ'יה:  אנחנו כן פועלים לפינוי של שוכרים ציבוריים, הוועדה יודעת את זה טוב

ספיר סלוצקר עמראן: אני מצטערת שאני קוטעת, אבל זה גועל נפש הם אומרים דבר כזה

ספיר סלוצקר עמראן:  כי הם לא עושים את זה, הם מפנים את הדיירים הזכאים שאמורים להיות דיירים ממשיכים והם לא מפנים אף אחד, הם לא מפנים דיירים ציבוריים

ספיר סלוצקר עמראן:  הם לא מפנים גרעינים טירוניים, כמה גרעינים טירוניים פיניתם בשנים האחרונות?     

אפרת פרוקצ'יה: כנראה שהמיקרופון בכנסת סובל הכל

אפרת פרוקצ'יה:  אפשר להגיד שלא מפנים- - -     

נעמה לזימי: אפרת, אתם לא הגעתם לכאן מוכנים

נעמה לזימי:  לזרוק תשובות ככה זה לא צורה

נעמה לזימי:  אני חושבת שמשרד השיכון, לא יודעת למה, החליט לדיון הזה לא להגיע אליו כמו שהוא אמור להגיע ליון בוועדה

נעמה לזימי:  אני מכבדת שהיית איתנו כל הדיון בזום, ושנתת את הדברים, ועדיין, התשובות הן תשובות מאוד חלקיות, מאוד לקוניות, זה בהכרח נכון, ולא מתייחסות גם לעומק הדברים שישנם

נעמה לזימי:  מאוד על פני השטח, ואנחנו יודעות את הוויכוחים שהיו לנו על 1,700 דירות, על הפינויים של הדיור הציבורי, על הקריטריונים על כל הדברים האלה ביחד כולם היו משהו שמשרד השיכון גם לא עם הדיירים

נעמה לזימי:  עכשיו עם ביטול החוק, שאגב, אתם תמכתם בביטול החוק כבר לפני כן, אני מרגישה שהמדיניות חיסול לדיור הציבורי שהיא גם מהאוצר, וגם ממשרד השיכון היא מחוברת יחדיו

נעמה לזימי:  זאת מדיניות מכוונת

אפרת פרוקצ'יה: אני חייבת לומר שזה צריך גם להתחבר לעובדות

אפרת פרוקצ'יה:  בסופו של יום ה-1,700 דירות שהתבקשו בתקציב הקודם, ביחד עם הצרות של השר הנכנס, שאומרים שהדבר הזה הוא בראש סדר העדיפויות

אפרת פרוקצ'יה:  הולכים לדרוש, אני עושה פה הקדמה לדיוני התקציב, הנושא של עיגון של 1,700 דירות הולך להיות גם על סדר היום של הממשלה הנוכחית

נעמה לזימי: 30,000 ממתינים, אפרת

אפרת פרוקצ'יה: הגענו למצב שיש אסימטריה מוחלטת בין מי שכבר נמצא בתור, למי שכבר זכאי

אפרת פרוקצ'יה:  אין מקום לתת מענה למי שנמצא בתור ולאפשר לו לקבל דירה, כרגע ממיעוט שבעצם מסתיימת היום בערב, שמאפשרת את רכישת הדירות, אמנים מטיבה עם מי שכבר יש לו דירה, היא מרעה מאוד מי שבתור, ואנחנו לא מצליחים לרכוש בקצב שהדירות נמכרות

נעמה לזימי: אתם הזנחתם לאורך שנים, ועכשיו הדיירים משלמים את המחיר

דני גיגי: אני רק רוצה משהו אחד, נעמה, אנחנו משנת 2015 מבקשים דרך וועדת השקיפות, אפשר לחזור לפרוטוקולים של ועדת השקיפות ולבדוק, משנת 2014 מבקשים באופן עקבי נתונים, כמה דירות נמכרו, מה ההנחה שניתנה לאנשים?     

נעמה לזימי: זה הולך להיות ההמשך

נעמה לזימי:  אנחנו הולכים לרכז, יסמין אשמח שתהיי גם איתי יחד על זה, כבר נרחיב את השיתוף פעולה פה על זה

נעמה לזימי:  אנחנו נשב עם צוות הוועדה, נאסוף מכולכם את מה שאתם רוצים לבקש בנוסף על מה שאנחנו כבר אספנו

נעמה לזימי:  נעשה עיבוד למשרד האוצר, למשרד השיכון, לעמידר, לחברות המשכנות הנוספות, נעשה משהו אחד כולל, סוף סף נביא לפה את כל הנתונים גם אם זה ייקח כמה דיונים

נעמה לזימי:  בוא נתרסס על הדבר הזה, אם אין לנו את היכולת לקבל תשובות מלאות

נעמה לזימי:       זה בלי קשר לחוק רן כהן

נעמה לזימי:  אנחנו חייבים לחדש את החוק שמאפשר, ומעגן בחקיקה, את ניתוק העוני הרב דורי ווועדת הצעירים ולכן אנחנו מתעקשים על החוק הזה

נעמה לזימי:  קניית דיור ציבורי, רכישת דיור ציבורי, בניית דיור ציבורי, הכל נכון

נעמה לזימי:  לצד זה האופציה של דייר לרכוש את הבית בו גרו הוריו, בו הם שילמו חודש בחודשו את התשלום הזה שלא נצבר להם

נעמה לזימי:  אני אספר לכם שהייתי חברה- - - בשקמונה, ניסיתי להעלות את הסוגייה של צבירה של הכספים כדי שדיירים יוכלו לרכוש

נעמה לזימי:  כל כך תמיד כאב לי שאפילו דירות ב200,000 שקל אין להם את היכולת לקחת הלוואה ומשכנתא של 20,000 או הון ראשוני כזה

נעמה לזימי:  זה לא נתפס הדבר הזה שאנשים משלמים 20 שנה, והדירה במחיר כל כך מגוחך, נכון שהיא מתפוררת, נכון שהיא בשכונה קשה, הכל נכון, אבל שתאפשר טיפה אופק לילדים שלהם

נעמה לזימי:  אפילו את זה אי אפשר

נעמה לזימי:  ואת זה אפשר לפתור כשרואים את האנשים ורואים את הפתרונות בדרך, וגם על זה צריך לדבר, אני חושבת

מרים דוד: אז מה שאני אומרת, זה לא הכסף

מרים דוד:  לוקחים את התקווה, הדבר הכי בסיסי שיש

נעמה לזימי: נכון מרים, זה בדיוק זה

נעמה לזימי:  לילדים שלנו, לצעירים, לצעירות ובכלל

נעמה לזימי:  יסמין טוב שאת גם כאן, אני אומרת שאנחנו נמשיך את הדבר הזה, בשבוע הבא נעלה את החוק במליאה, אני מאוד מקווה שגם חברי ינון אזולאי שהגיש את החוק יצטרף ויחד עם שר הרווחה שלוחץ מהכיוון שלנו, יעקב מרגי, שאני באמת מעריכה מאוד, וגם חברים נוספים בכנסת, יסמין, מיכאל ביטון, ונוספים, נצליח לגרום לזה לעבור את הקריאה, ואם לא, הדרך ארוכה, והדרך תישאר, ואנחנו פה

נעמה לזימי:       
     אני כבר אומרת שיהיה דיון המשך, מתנצלת מאוד ממי שלא הצליחו לדבר

נעמה לזימי:  ברור לי שזה לא מצב פשוט

נעמה לזימי:  אני מבטיחה שבפעם הבאה נחליף את הדוברים וגם תינתן לכם זכות הדיבור, אני מתנצלת

נעמה לזימי:  הזכות שלכם להשמיע את הקול היא זכות חשובה מאוד, בטח במקום הזה, ולכן אנחנו כל פעם נעשה חלופת דוברים

נעמה לזימי:  ובפעם הבאה תידרשו לבוא עם נתונים

נעמה לזימי:  מבחינתי, דיון ראשון אין בעיה, הם בודקים גבולות

נעמה לזימי:  דיון שני הנתונים אצלכם, כסף ציבורי, משרד ממשלתי, רשות ממשלתית, לא ייתכן הדבר הזה

נעמה לזימי:  תודה רבה חברים, היה דיון מוצלח

נעמה לזימי:  תודה