ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 9, 2023-01-30 00:00

יוסף טייב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא: תוכנית היל"ה (השכלת יסוד ולימודי השלמה), היום, 30 בינואר 2023, ח' בשבט התשפ"ג

יוסף טייב:  אני מכיר את התוכנית מזה שנים רבות, אבל בשבוע שבעבר נחשפתי לצוות בתוכנית היל"ה, נחשפתי לתוכנית משמעותית, תוכנית שבתקופת הקורונה ראינו יותר ויותר את הצורך בה ואת החשיפה של התוכנית

יוסף טייב:  אני מברך את כל מי שהגיע לכאן איתנו להוביל את הנושא ולראות מה קורה

יוסף טייב:        השר במשרד החינוך, השר חיים ביטון, ראה חשיבות רבה לקיום הדיון, בוודאי לקראת המכרז, שאם אני לא טועה, אמור להיסגר בחודשים הקרובים

יוסף טייב:  הוא ביקש להשתתף בדיון והוא יגיע, הוא בדרך והוא מצטרף לדיון הזה

יוסף טייב:  ברשותכם, אני רוצה לקבל שני דברים: בישיבה שלי עם האחראים על תוכנית היל"ה, הזכיינים, מי שמפעיל בפועל את התוכנית – ברצוני לקבל קשיים; קשיים הן בשכר של אותם מורים, ואנחנו מדברים על תוכנית שמופעלת, לצערי, דרך גוף חיצוני, מן הראוי היה שאותם מורים יהיו חלק אינטגרלי של משרד החינוך, הן ברמת התנאים שלהם והן ברמת התפעול

יוסף טייב:  נלקחה החלטה שהתוכנית תעבור דרך מכרז, אני מכבד את ההחלטה, אבל יחד עם זאת אני רוצה שהמשרד יבין שבסוף אנחנו מדברים על טובי המורים שמתעסקים בטובי ילדינו

יוסף טייב:  אין ילד שלא מצליח, יש כנראה, מערכת שלא הצליחה ולא השכילה איך לקלוט את אותם תלמידים

יוסף טייב:  לכן אני מקפיד לומר: אין נוער בסיכון, יש נוער בסיכוי, ובסיכוי גבוה

יוסף טייב:  ותפקידנו, ודאי כנבחרי ציבור, להוביל ולהתעקש שאותם מורים יקבלו את התנאים הטובים ביותר כדי שהתלמידים האלו יוכלו לקבל את האפשרות ואת שוויון ההזדמנויות להצליח

יוסף טייב:       אשר על כן, אני מבקש ממשרד החינוך, ברשותכם, אם אפשר לקבל מבחינתכם סקירה על התוכנית

יוסף טייב:  איפה זה עומד – ברוך הבא לשר במשרד החינוך, חיים ביטון – כפי שאמרתי, הנושא חשוב למפלגת ש"ס ולשר בעצמו, לכן הוא ביקש לבוא ולהשתתף בדיון

יוסף טייב:  אני חושב שזה מבורך מאוד

יוסף טייב:  ברשותך השר, ביקשתי לקבל מהמשרד סקירה על התוכנית מבחינתו ומיד אחר כך ניתן לך את רשות הדיבור

יוסף טייב:  בבקשה

חיים מויאל: שמי חיים מויאל, מנהל את האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון שבתוך משרד החינוך

חיים מויאל:  אחת המחלקות היא קידום נוער, ובתוך קידום נוער יושבת תוכנית היל"ה מאז שנות ה-80

חיים מויאל:  דרך אגב, זה מאוד מעניין כי עד שנות ה-80, חשבו שהילדים האלה לא יכולים ללמוד –היה קידום נוער, לא הייתה למידה

חיים מויאל:  ומשנות ה-80, אנחנו יותר כל פעם ממשיכים ומפתחים את התוכנית הזאת ומייצרים הבנות יותר טובות ותפיסות יותר מתאימות לצרכים של הילדים

חיים מויאל:  קודם כל אני צריך להגיד שאני מאוד-מאוד אוהב ומעריך את התוכנית הזאת

חיים מויאל:  צריך להגיד את זה בקול רם וזה משהו שהוא חשוב מאוד גם לאנשים, גם למורים, וגם לילדים שנמצאים פה

חיים מויאל:       זאת תוכנית שנותנת מענים פנטסטיים, היא נותנת מענים פנטסטיים לילדים, כמו שאמרת כבוד היושב-ראש, לילדים שהמסגרת הרגילה לא התאימה להם

חיים מויאל:  צריך להגדיר את זה ולהגיד עוד דבר אחד מבחינת הטרמינולוגיה, שמי שלא נמצא בסמל מוסד הוא נושר

חיים מויאל:  לכן הילדים שלא נמצאים בבתי הספר, הם נושרים

חיים מויאל:  מה שעשינו בתוכנית היל"ה שהוא מאוד ייחודי ולא קיים בשום מקום אחר, הוא שהילדים שלומדים בתוכנית לא נחשבים כנושרים

חיים מויאל:  זה משהו שלא היה הרבה שנים, הילדים היו נחשבים נושרים ואז כל הפרוצדורה, מי שמכיר קצת את הבירוקרטיה של המשרד, מבין את הדברים

חיים מויאל:       אנחנו מדברים על פלוס-מינוס – כי אנחנו משנים כל פעם לפי צורך – 220 מרכזי למידה

חיים מויאל:  מרכז למידה ומרכז היל"ה, יושב במרכז קידום נוער, ויש לנו גם מרכזי למידה שהם נפרדים ממרכז קידום נוער

חיים מויאל:  יש לנו כפלוס-מינוס 140 יחידות קידום נוער, כלומר, יש לנו גם שלוחות

חיים מויאל:  בתוך זה, 35 מוסדות של חסות הנוער שבהם יש ילדים שמתוקף חוק מושמים שמה

חיים מויאל:  אנחנו נותנים מענה גם לבתי הכלא, הגדול שבהם הוא כלא אופק, אבל גם אם חס וחלילה יש ילדים או ילדות שנמצאים בצורה כזאת או אחרת בכלא, אז גם שמה

חיים מויאל:  פלוס-מינוס 1,200 מורים

חיים מויאל:  כ-8,000 תלמידים, וזה תלוי בתקופות, בתחילת שנה יש פחות רשומים מכיוון שהמערכות המשרדיות עדיין לא עשו את הפעולה המתבקשת וכולי

חיים מויאל:      יש תוכנית שהיא תוכנית מאוד ממוקדת תלמיד

חיים מויאל:  מה זה אומר? זה אומר שכל תלמיד שמגיע בסופו של דבר, מקבל תוכנית שמותאמת לו

חיים מויאל:  ביחד עם זה, אנחנו רוצים שהילדים יגיעו להישגים

חיים מויאל:  אני כחמש שנים מנהל את האגף, ואחד הדברים שאני גיליתי הוא שילדים בסיכון – כולם רוצים לטפל בהם – כל הנושא של ההשכלה, כאילו מודר

חיים מויאל:  אתה לומד, לומד, אנחנו מטפלים בך – אם מישהו לומד, כמו כל בית ספר רגיל, למדת, גם באוניברסיטה למדתי, עשיתי מבחן, קיבלתי ציון, קיבלתי תעודה

חיים מויאל:  לכן אנחנו מתעקשים על החלקים האלה שהלמידה תהיה גם מסודרת, גם קבועה ושההישגים יהיו גבוהים ככל שניתן

חיים מויאל:  לתוכנית יש ארבע רמות למידה, יש את הנמוכה ביותר שזה שמונה שנות לימוד, אחרי זה תשע-עשר, אחרי זה 12 שנות לימוד ובסוף תעודת בגרות מלאה

חיים מויאל:  ואנחנו רוצים להכניס יותר ויותר גם תעודת בגרות טכנולוגית

חיים מויאל:       לגבי המורים, וזה דבר מעניין – היה לי דיאלוג בתקופה האחרונה עם הצוות של ועד העובדים, ועד המורים, לטעמי דיאלוג פורה, וגם למדתי הרבה דברים, ויש טענה בסיסית שאנחנו חלוקים עליה והיא כל הסוגיה של מכרז

חיים מויאל:  לפעמים הנתונים או ההבנה של איך המערכת עובדת, היא קריטית מאוד – כל בית ספר תיכון במדינת ישראל, שהוא של בעלות, יוצא למכרז כל חמש-שש שנים

חיים מויאל:  כל בית ספר

חיים מויאל:  אחד הדברים שלמדתי שהיה מפתיע מאוד מבחינתי הוא שחלק מהזכויות של המורים לא מועברות מזכיין לזכיין, ואנחנו מתכוונים לתקן את זה

חיים מויאל:  דרך אגב, בעבר הרחוק ואני כמעט 20 שנה בתוכנית היל"ה, יותר מ-23 שנה שאני מכיר את התוכנית, מכניסתי לתוכנית, מורים היו מקבלים שכר עבור שעה אפקטיבית

חיים מויאל:  כלומר, באת – קיבלת, לא באת – לא קיבלת

חיים מויאל:  היו ילדים – קיבלת, אין ילדים – אתה לא מקבל

חיים מויאל:  שיננו את כל המבנה, כאשר – ופה יש חשיבות עצומה מאוד – בנינו מבנה של כ-75% של כל התקציב השעתי שהוא משרתי, ו-25% שהוא שעתי

חיים מויאל:  בתוך הערך שעה, את זה שיננו וזה לא היה בעבר, הכנסנו את כל הרכיבים שלכאורה נמצאים במרכיב המשרתי

חיים מויאל:  למה? מכיוון שאנחנו בתוכנית הזאת זקוקים לגמישות

חיים מויאל:  אם לא תהיה גמישות, לא תהיה תוכנית

חיים מויאל:  אנחנו נבנה, זה בסדר לבנות מערכת דומה, מקבילה, בסופו של דבר נצטרך להמציא תוכנית היל"ה חדשה

חיים מויאל:       הילדים כמעט מבקשים מאיתנו להיות אחרים מהמסגרת הפורמאלית

חיים מויאל:  אני מנהל בתוך האגף שלי בתי ספר לנוער בסיכון, מרכזי חינוך טכנולוגיים ושם זה מובנה, ואפשר להעביר לשם

חיים מויאל:  זה מאוד פשוט להיות שמה, יש לנו ברוך ה' מקום, ואפשר לשים שם את הילדים, אבל פה יש מבנה מאוד סדור, שככל שאני אוכל לעשות, זה יהיה מדויק, ממש פר ילד

חיים מויאל:  מה שאני קורא בשפה שלי: לגעת בראשים של הילדים

חיים מויאל:       אנחנו יוצאים למכרז, בעצם עובדים על המכרז כשנה

חיים מויאל:  זה מכרז רכש חברתי של משרד ראש הממשלה

חיים מויאל:  שנה מאתגרת מאוד ומרתקת, מכיוון שהם עזרו לנו ללמוד עמוק יותר

חיים מויאל:  הם ראיינו מורים, תלמידים, מדריכים, מפקחים, מנהלי אגפי חינוך, הם פשוט נתנו לנו תמונה יוצאת דופן בפריסה מדויקת מאוד של הצרכים

חיים מויאל:  גילינו למשל כמה הילדים מחוברים לתחום הלמידה

חיים מויאל:  יש בקידום נוער מדריכי נוער ומורים, כמה הם מחוברים ללמידה? אחד הדברים שאני מדבר עליהם, אני מדבר עליהם הרבה וכתבתי על זה לא מעט

חיים מויאל:  התחום הזה או התפיסה הזאת של פדגוגיה טיפולית

חיים מויאל:  ומה זה אומר? זה אומר שהפדגוגיה היא המרכזת ואני מצרף אליה את הידע, את העומק הטיפולי של כל מורה ומורה כדי שבסופו של דבר הוא יעשה התאמה לצרכים של הילדים גם בלמידה

חיים מויאל:  לא כל אחד לומד מתמטיקה בצורה דומה וכולי

יסמין פרידמן: סליחה שאני מתפרצת, אבל המשמעות של תוכנית היל"ה ידועה לכולנו וכולנו תומכים בה

יסמין פרידמן:  השאלה פה היא מדוע קיימים פערים בין מי שאתה כל כך מציין לשבח על העבודה שלו, לבין מה שהם מקבלים בפועל לעומת בתי ספר אחרים? זה הדיון

יסמין פרידמן:  הדיון הוא לא האם תוכנית היל"ה חשובה או לא

חיים מויאל: זה לא בית ספר

יוסף טייב: חברת הכנסת יסמין פרידמן, אני רשמתי את השאלה הזאת, אבל אותי לימדו לא להיכנס לדברי חבריי, לכן חיכיתי שחיים יסיים

חיים מויאל: אני משתדל לא לחזור על עצמי, אני פעם ראשונה מדבר

יסמין פרידמן: אני אומרת שכולנו יודעים - - -     

חיים מויאל: אני שמח, אבל יש הרבה אחרים שלא יודעים

חיים מויאל:  אנחנו עובדים במכרז הזה ואני בטוח שזה ידוע לך הרבה יותר ממני שיש את משרד האוצר

חיים מויאל:  אנחנו מציבים לאוצר את הדרישות שלנו, את הבקשות שלנו, להגדלה של התקציב

חיים מויאל:  אנחנו רוצים לייצר מנגנונים הרבה יותר סדורים

חיים מויאל:  זה נראה כאילו שאלה דברים קלילים וקלים, אבל היום תלמידי היל"ה נבחנים במרכזים, מה שלא היה 40 שנה

חיים מויאל:  זה משנה את כל מבנה ההעסקה של המורים ומבנה ההתייחסות של המורים כפי שהיו עד עכשיו

חיים מויאל:      לגבי הנושא של השוואת שכר, עשינו בדיקה לערך שעה וההפרשים הם קטנים מאוד – אחוז, אחוז וחצי

חיים מויאל:  צריך לצמצם אותם, צריך לדייק אותם, אבל בבדיקות שלנו הם לא היו כל כך משמעותיים

חיים מויאל:  עוד דברים מסוימים שלא היו ואנחנו חייבים לעשות אותם כמבנה - - - שוב, בהינתן שנקבל אישור של הייעוץ המשפטי והאוצר וכל מה שקשור בזה, אז המרכיבים של העברה מזכיין לזכיין, שהם חלק מהדברים שלא קיימים במכרז הקודם, אנחנו רוצים לתקן את זה ואנחנו חושבים שנכון לתקן את זה

נעמה לזימי: מה הכוונה - - -     

יוסף טייב: נעמה, תהיה זכות דיבור לכולם, תני לו

נעמה לזימי: רק הבהרה

יוסף טייב: הוא אמר שהוא הולך לתקן את זה

נעמה לזימי: לתקן מה? אני רוצה להבין מה הכוונה

יוסף טייב: הוא אמר שיש כרגע פער של בין אחוז לאחוז וחצי, אני מבין שפה בקהל לא כולם מסכימים עם זה, ואני אתן לכולם זכות דיבור לגבי החישוב הזה

נעמה לזימי: שאלתי הבהרה, אל תניח מסקנות

יוסף טייב: אני לא מניח מסקנות

יוסף טייב:  אני אומר שהוא אמר מה שהוא אמר, ואנחנו נשאל והכול בסדר

חיים מויאל: אני חושב שאחד הדברים שהעלו, למשל, כל הנושא של גמול השתלמות, הכרה בהם – צריך לטפל בזה

נעמה לזימי: במכרז

חיים מויאל: בוודאי

חיים מויאל:  צריך לטפל בזה

חיים מויאל:  זה לא נכון

חיים מויאל:  אלה דברים שאנחנו צריכים להביא אותם, יש להם עלויות כספיות, צריך להביא אותם לשולחן, לדיונים הכלכליים ולשים את זה על השולחן

חיים מויאל:       כל הנושא של שמירת ימי מחלה – צריך להביא את זה לשולחן

נעמה לזימי: אתה מדבר על שמירה של ימי מחלה בסיפור של מעבר כמעבר

חיים מויאל: במעבר, בוודאי

חיים מויאל:  ואותו דבר בוותק ההבראה

חיים מויאל:  אין שום סיבה שהם לא יקבלו את זה כמו כל אחד אחר

חיים מויאל:  אבל שוב, יש לזה עלויות כלכליות וצריך להביא את זה ולשים את זה על השולחן ולעשות

חיים מויאל:  אבל הדבר המרכזי ביותר זה להעלות את כמות השעות שילד מקבל על מנת להביא את הילדים להישגים גבוהים יותר

חיים מויאל:  בתחום הזה שאנחנו מדברים עליו, על בגרויות, אנחנו נמצאים רחוק מאוד מההישגים של בתי הספר לנוער בסיכון

חיים מויאל:  זה פחות או יותר הדברים

חיים מויאל:  אם אתם צריכים עוד משהו, אענה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  בסדר גמור, אני מאמין שחברי הכנסת והמורים והארגונים יוכלו להגיב

יוסף טייב:  יש לי שאלה: בתחילת דברייך דיברת על 140 מקומות, יחידות של נוער ברשויות המקומיות

חיים מויאל: 140 רשויות שיש בהם יחידות קידום נוער בשלוחות

יוסף טייב: למה זה רק 140, האם זה בגלל בעיה תקציבית או שיש סיבות ענייניות?     

חיים מויאל: במדינה הזאת זה תמיד בעיה תקציבית, אין אפשרות לא לזה

חיים מויאל:  דרך אגב, יש קול קורא, לקול קורא כל רשות יכולה להיכנס, נכנסים 140

יוסף טייב: הבנתי

חיים מויאל: לצורך העניין, האם יכולים לחייב את כל

חיים מויאל:  הרי זה נוגע גם למספר הנושרים שקיימים בכל רשות

חיים מויאל:  אני מזכיר שאנחנו בין המדינות הנמוכות ביותר באחוז הנושרים ב-OECD ובכלל בעולם

חיים מויאל:  אבל זה לא העניין, הם צריכים לגשת לקול קורא

יוסף עטאונה: אז כנראה שאנחנו לא חיים באותה מדינה

יוסף טייב: חיים, אם נוכל אחרי זה לקבל פילוח או רשימה, באילו רשויות מקומיות זה פועל

חיים מויאל: יש דוח של הממ"מ

יוסף טייב: לא, השאלה שלי היא לא כזאת; מתוך הפריפריה, מתוך המקומות שבאמת יש שם צורך, כמה רשויות נמצאות שם, וגם ברשויות החרדיות, האם תוכנית היל"ה עובדת? את זה רציתי לשאול אותך בתחילת הדיון

חיים מויאל: ברשויות החרדיות: כן

חיים מויאל:  השאלה לגבי הרשויות המעורבות, כמה ואיך – זה משהו שצריך לדייק אותו טיפה

חיים מויאל:  בכל הרשויות החרדיות יש היל"ה

חיים מויאל:  האם ברשויות המעורבות יש שם חלקים - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: גם בערביות?     

חיים מויאל: גם בערביות בהרבה מאוד, ועבודה טובה מאוד

יוסף טייב: שנייה

יוסף טייב:  אתן לשר ולאחר מכן תדברו

יוסף טייב:  השר במשרד החינוך, חיים ביטון, בבקשה

יסמין פרידמן: במה הוא התכוון במעורב? דתיים-חילוניים?     

חיים מויאל: ערים מעורבות – בית שמש

יוסף טייב: גם וגם

חיים ביטון: צוהריים טובים, כבוד יושב-ראש הוועדה, ראשית אני רוצה לברך על הדיון החשוב הזה

חיים ביטון:  בהזדמנות הזאת אני רוצה לשבח את מר חיים מויאל שאני מכיר אותו שנים רבות על עבודתו המיוחדת בעניין

חיים ביטון:  אני אומר את זה כאן כהצהרה, מבחינתי אין שום סיבה בעולם שיהיה שום הבדל בין מורה למורה, במיוחד שמורה שמטפל בנוער נושר זקוק לארך רוח ולשאר רוח הרבה יותר גדול ממורה שנמצא בכיתה נורמטיבית

חיים ביטון:       אני יודע שכסף זה לא בושה לומר, כי כסף זה כלי שמשתמשים בו לצורך כל דבר

חיים ביטון:  אבל, אני אומר את זה כאן, אנחנו לפני יציאה למכרז שאמור להיות בחודש הקרוב

חיים ביטון:  אני באתי לכאן כדי לומר: אני מתכוון במסגרת – אולי צריך להמתין, אני לא יודע

חיים ביטון:  הוצאנו נוהל בחברה למתנ"סים שתחת ניהולי, ואני חושב שצריך לעשות, הגם שנגמר המכרז ואולי זה ייצר איזשהם קשיים, אני רוצה חיים, ויש לנו גם פגישה, וזה גם היה חלק מתוכן הפגישה, שאנחנו נבחן את הנושא

חיים ביטון:  נעצור רגע, שנייה, להבין, לפני המכרז החדש שאמור להיות אם אני לא טועה לחמש שנים

חיים ביטון:  חמש שנים זה המון זמן

חיים ביטון:  אני לא חושב שאי אפשר לעצור רגע ולומר: בואו נבדוק את זה

חיים ביטון:  אני מתכוון לבוא לאוצר, ביחד איתך עם תוכנית עבודה, במסגרת דיוני התקציב שאמורים להיות ב-23

חיים ביטון:  אני לא בטוח שאצליח, אבל אני בטוח שבמסגרת הדברים הדחופים והחשובים, זה נמצא בראש סדר העדיפויות

חיים ביטון:       ילדים שנשרו, זה בעיה של כלל הציבוריות במדינת ישראל ובעם ישראל בכלל, וכל הציבורים צריכים לקבל מענה

חיים ביטון:  אם זה יוצר שאותם ילדים לא מקבלים את המענה ויש בריחת מוחות של מורים מתוך הפרויקט הזה

חיים ביטון:  זה שהמדינה לא מכילה את זה כחלק ממערכת החינוך, זה דיון בפני עצמו

חיים ביטון:  זה סוג של פרויקט, איזשהו סכום של כסף שבא כמכרז, זה עוד דיון

חיים ביטון:  אבל לא באנו להפוך את כל העולם ברגע אחד

חיים ביטון:  יש פה פרויקט מיוחד שעושה עבודה נהדרת, אין שום סיבה לפחד ולומר: בואו נדפוק על השולחן ונתחיל מחדש, נראה מה הפערים, מה החסרים

חיים ביטון:  חיים, אני מאמין לכל מילה שאמרת, אני מכיר אותך כאדם ישר ואכפתי ודואג

חיים ביטון:  יתכן שבתוך המספרים, ואני מבין שיהיה פה ויכוח על מספרים, אגב, אני חושב שזה מיותר הדיון הזה בנושא הוויכוח

חיים ביטון:  גם אתה מסכים שיש מה לתקן ומה לסדר, ובתור אחד שמכיר את הנתונים יותר מכל אחד, נפתח את זה על השולחן, נביא את זה לדיון גם מול האוצר, ואולי נצליח לתקן את זה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

אימאן ח'טיב יאסין: צוהריים טובים, כבוד השר, כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת וחברי הוועדה וכל מי שנמצא כאן

אימאן ח'טיב יאסין:  אין ספק שהנושא הזה הוא נושא אקוטי מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  כמישהי, עובדת סוציאלית שההתמחות שלה היא נוער במצוקה וכמנהלת מתנ"ס שני עשורים שבהם עבדתי מקרוב וגם הפעלתי תוכנית היל"ה – יש לי הרבה מה להגיד בנושא

אימאן ח'טיב יאסין:  אתחיל בנתונים: מדובר כיום על 9,000 תלמידים שנמצאים במסגרות האלה

אימאן ח'טיב יאסין:  יש לנו 1,200 מורים ויש לנו 230 מנהלי השכלה

אימאן ח'טיב יאסין:  כשמתייחסים לנתונים, אני בטוחה שהנתונים, ובמיוחד בקשר לבני הנוער, לתלמידים – לא משקפים את המציאות

אימאן ח'טיב יאסין:  לצערי הרב, התופעה הזאת קיימת, ישנם הרבה בני נוער שלא נמצאים ולא מתייצבים בבתי הספר, ועדיין הם רשומים במצבת

אימאן ח'טיב יאסין:  ובסופו של יום, מי משלם את המחיר הראשוני? זה אותו נער ואחר כך כולנו כחברה

אימאן ח'טיב יאסין:      לגבי הסוגיה של תנאי ההעסקה, דרך ההעסקה ולצורה של המסגרת: אני לא בטוחה שכן בני הנוער האלה צריכים להמשיך במסגרת של בית ספר, אחרת הם לא היו נקלטים ומגיעים למקום הזה וזה אומר שהם צריכים משהו מיוחד, משהו אחר

אימאן ח'טיב יאסין:  השאלה המהותית כאן היא האם באמת המדינה ומשרד החינוך – ברשותך כבוד השר – יכול לתת את המענה מותאם לאותם בני נוער? יש קווים בסיסיים שהם אוניברסליים לכלל אותם בני נוער, אבל גם בתוך הקבוצה הכוללת של בני הנוער, יש קבוצות ותתי קבוצות עם מאפיינים מיוחדים

אימאן ח'טיב יאסין:  וכאן באמת הגדולה של המערכת שהיא יכולה לתת את המענה ובאמת בסופו של יום, להביא למטרה שלה

אימאן ח'טיב יאסין:  המטרה הסופית בעיני היא אזרחים בוגרים, יכולים, אחראים על עצמם קודם ותורמים לעצמם וגם לחברה ולמשפחה שלהם

אימאן ח'טיב יאסין:  לכן אם אנחנו רוצים להשיג את המטרה הזאת, אנחנו צריכים להשקיע, להשקיע כסף, זה הדבר הראשון

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל צריך להפוך את זה לתוכניות פעולה כדי להביא לאותו נער שנמצא במסגרת שאולי בא אחרי יום עבודה, אולי אין לו יכולת ואין לו חשק בכלל לקום מהמיטה

אימאן ח'טיב יאסין:  לתת אנשי טיפול שישבו שם, ישנם שם בני נוער שצריכים גם פסיכולוגים שישבו וידברו איתם, שיבינו מה שעובר עליהם, צריך עובדים סוציאליים שיהיו שם

חיים מויאל: יש

אימאן ח'טיב יאסין: לא, אין

אימאן ח'טיב יאסין:  אין

חיים מויאל: אבל יש מערכת של חינוך-טיפול, שחלקם הם עובדים סוציאליים - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: אני מכירה

אימאן ח'טיב יאסין:  תאמין לי שאני מכירה טוב, עובדים סוציאליים לא מגיעים לתוך התוכנית עצמה

אימאן ח'טיב יאסין:  יש אנשי טיפול שמתוך העבודה הם כאילו אנשי חינוך, אבל לא אנשי טיפול שהם מטפלים

אימאן ח'טיב יאסין:  יש שם בעיות קשות מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  אם אנחנו לא נכיר במציאות, לא נוכל גם לתת את הטיפול

אימאן ח'טיב יאסין:  זה בצד של בני הנוער

אימאן ח'טיב יאסין:       בצד של הצוות החינוכי המצב הוא קשה שם מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  אפילו אם אמרת במהלך הדברים שלך שאנחנו נותנים כמעט עם הפרש קטן את המחיר לשעה

אימאן ח'טיב יאסין:  ראשית, למה צריך להיות שכר שעתי? אלה עובדים שצריך לתת להם

אימאן ח'טיב יאסין:  ואגב, מי שעובד בתחום הזה צריך להיות עם נשמה גדולה מאוד, נשמה רחבה מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  הוא צריך להיות מחובר למציאות, מחובר לנוער, יש לו יכולת להבין ולקלוט את הדברים

אימאן ח'טיב יאסין:  לכן אי אפשר לתת עבודה שעתית

אימאן ח'טיב יאסין:  יש תלמידים, אז נקבל איקס שעות, אין תלמידים אז הוא בלית ברירה ילך לחפש מקום אחר, ואז נצטרך להביא עוד צוות שהוא לא מיומן, שהוא בתחילת דרכו

אימאן ח'טיב יאסין:  לכן הסוגיה של חלקיות משרה או משרה, צריך לבדוק אותה לעומק

אימאן ח'טיב יאסין:  לא צריך להיות הפרש קטן מלמטה, צריך להיות הפרש גדול מלמעלה

אימאן ח'טיב יאסין:  שעות העבודה הן לא שעות עבודה רגילות

אימאן ח'טיב יאסין:  הם באים אחרי הצוהריים, נשארים בלילה, בבוקר הם בקשר עם בני הנוער

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לתת להם אופק תעסוקתי בטוח עם תנאי העסקה

אימאן ח'טיב יאסין:      דיברת על דברים שצריך לתקן, וטוב שיש דברים שצריך לתקן

אימאן ח'טיב יאסין:  הנה עוד נקודה: דיברת על ההישג האדיר, ואני מאוד מברכת על זה שהבגרויות נעשות כבר בתוך מרכזי הלמידה, אבל לא שמו רכזי בגרויות, והכול נפל על מנהלי ההשכלה

אימאן ח'טיב יאסין:  וזאת עבודה משמעותית מאוד וגדולה מאוד שצריך לפנות לה משאב ולתת ייחודיות כמו שיש בבית ספר

אימאן ח'טיב יאסין:  הרי דיברת ואמרת שזו אחת המטרות העיקריות – כי בגרות איכותית זה המפתח והדלת שממנה הם יכולים להיכנס לאורך חיים מאפשר ונורמטיבי

אימאן ח'טיב יאסין:  ואם אין לו בגרות, הוא לא יכול להיכנס

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך להשקיע במקום

אימאן ח'טיב יאסין:  בעיני, כבוד השר, זה דבר מהותי מאוד שצריך לשים אותו על השולחן

אימאן ח'טיב יאסין:      עוד דבר אחד, לגבי תנאי ההעסקה, אני מקווה מאוד שתנאי ההעסקה יהיו הוגנים

אימאן ח'טיב יאסין:  כל הבעיה עם הוותק, עם גרירת הזכויות, הקביעות

אימאן ח'טיב יאסין:  ואגב, עוד משהו: פעמים רבות –  ואני מדברת על החברה הערבית, אני לא מכירה בחברה היהודית – המסגרת הלימודית מבחינת מבנים פיזיים היא על הפנים

אימאן ח'טיב יאסין:  על הפנים

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לדאוג גם לסוגיה הזאת בכל הנושא של מבנים מותאמים לאותם בני נוער

אימאן ח'טיב יאסין:  הם צריכים מרחב, הם צריכים מקום, גם לשחרר אנרגיות שליליות בתוכם

אימאן ח'טיב יאסין:  הם צריכים אנשי טיפול

אימאן ח'טיב יאסין:  ואני לא רוצה להתייחס למצב בדרום, בנגב, כאן יושב יוסף עטאונה, הוא יתייחס, הוא חי את זה, הוא מנהל מחלקת חינוך

אימאן ח'טיב יאסין:  אין ספק שהנושא הזה צריך להדאיג את כולנו

אימאן ח'טיב יאסין:  ואני לא יכולה להפריד בין זה שישנם תלמידים שנמצאים רשומים במצבת והם לא מגיעים, צריך למצוא פתרון, כי בזה אנחנו מפספסים

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  שירה חייט, מורה בתוכנית היל"ה וחברת איגוד מורי היל"ה

שירה חייט: תודה על כינוס הדיון

שירה חייט:  אני חושבת שחברי הכנסת הציגו את הדברים באופן שאנחנו מאוד מתחברים אליו

שירה חייט:  אני מורה בתוכנית כעשר שנים

שירה חייט:  יש לי תואר ראשון ותעודת הוראה

שירה חייט:  אני מלמדת כל העשור הזה חמש יחידות בגרות בגיאוגרפיה

שירה חייט:  מגישה תלמידים עם 12 שנות לימוד

שירה חייט:  בקיצור, מורה לכל דבר ועניין

שירה חייט:       אספר קצת סיפורים של תלמידים

שירה חייט:  שבוע שעבר הגשתי תלמידים למתכונת, לקראת בחינת 12 שיש לי עוד יומיים, ואני מכניסה אותם לכיתה, ואני מגישה להם את המבחנים

שירה חייט:  ופתאום אני רואה תלמיד שלוקח את המבחן, כותב את השם ומתחיל לרוץ החוצה – לצורך העניין נקרא לו מיכאל – ואני רודפת אחריו ושאלת: מה, מה קרה מיכאל? למה אתה הולך? ראיתי על הפנים שלו שהבחור בסוג של חרדה

שירה חייט:  אני יודעת שיש לו רקע של 07, זה אומר שהוא תלמיד חינוך מיוחד

שירה חייט:  אני מנסה להושיב אותו ולהרגיע אותו, יושבת איתו, מדברת איתו, מסבירה לו מה זה חרדת בחינות, עושה איתו דמיון מודרך

שירה חייט:  יושבת איתו בנחת במשך חצי שעה עד שהוא נרגע מהמתח

שירה חייט:  תוך כדי הבאתי את בת השירות לכיתה כי יש לי עוד שמונה תלמידים שעושים מתכונת

שירה חייט:  והוא ישב ועשה בעל פה את המתכונת

שירה חייט:  יש לו מבחן בעל פה בגלל הרקע בחינוך מיוחד, וברוך ה' עבר בהצלחה את המתכונת

שירה חייט:      עוד סיפור קטן מאותו יום: תלמיד אחר שהגיע אלי ממלכישוע, ניגש למתכונת וכשהוא הגיע, לא הייתי בטוחה מה המצב שלו, בגלל כל הרקע שלו

שירה חייט:  לימדתי אותו בחודשיים האלה ולאט לאט שיפרנו את הרמה הלימודית

שירה חייט:  הוא ניגש למתכונת, בדקתי לו במקום את המתכונת והוא קיבל 90, שזה ממש מדהים

שירה חייט:  הלכתי איתו למנהלת ואמרתי לה: תראי איזה ציון מדהים הוא קיבל

שירה חייט:  ראיתי בעיניים שלו איך הוא מתרגש, דמעות ירדו לו מהעיניים, ממש נצצו לו העיניים

שירה חייט:  הוא מצליח, הוא רואה שהוא מתקדם

יוסף טייב: את יכולה לדבר איתנו על תנאי השכר וההעסקה שלכם?     

שירה חייט: אני יכולה בקצרה

יוסף טייב: לגבי הצלחת תוכנית היל"ה, אני חושב שאין פה חולק בחדר

שירה חייט: אסכם את זה, גם יעל אמורה לדבר, יש לנו הרבה

שירה חייט:  אני אומרת שהרעיון והאיסוף של הדבר הזה שאני באה לומר הוא שאנחנו מורות

שירה חייט:  מורות טובות, מורות מוכשרות, מורות שעשו תואר, מורות שיש להן תעודת הוראה, יש לנו את ההכשרה הראויה, יש לנו גמולי השתלמות, יש לנו המון המון דברים

שירה חייט:  אבל היחס אלינו בתכל'ס –  אנחנו לא מורות

שירה חייט:  בתכל'ס אומרים לנו: אתם משהו אחר

שירה חייט:  כל פעם צובעים את זה בצבעים אחרים וזה קורה בהמון דברים, בזה שיש מורות – כמו שהתייחסה לזה חברת הכנסת – שעובדות לפי שעה, זאת אומרת שהן לא מקבלות חופשות; יש להן ימי מחלה רק מהיום השני וכולי; יש גמולי בגרות שאנחנו לא מקבלים, יש לנו המון-המון תנאים

שירה חייט:  והשכר הבסיסי שלנו – אני עובדת במקביל גם במערכת החינוך הפורמאלית במירכאות, ואין מה להשוות, זה תנאים של פי שניים בשכר על אותם בגרויות שאני מגישה, על אותם יחידות

שירה חייט:  זה פשוט פי שניים בשכר

שירה חייט:  זה פשוט משהו אחר

שירה חייט:  וזאת תוכנית חשובה שכל מי שנמצא פה בחדר מסכים לרמת החשיבות שלה

שירה חייט:       באמת, לשנות את התנאים שלנו שיהיו של מורים מן המניין בתנאים –  זה צדק לתלמידים, זה צדק למורים, זה יחזיק את המורים במערכת לאורך שנים

שירה חייט:  ותלמידים כמו אלה צריכים את היציבות הזאת הכלכלית שיש למורים, ויציבות לתלמידים

שירה חייט:  כשמפטרים מורים במעבר בין שנים כשיש ירידה במספר התלמידים, הכול נופל על הגב של המורים

שירה חייט:  כולם יודעים כמה זה חשוב, אבל בפועל מי שסופג את הדבר הזה זה דווקא אנחנו המורים

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת יוסף עטאונה

יוסף עטאונה: תודה כבוד היושב-ראש, אני מברך על קיום הדיון החשוב מאוד ומכריע גם לגבי מערכת החינוך בכלל, ולגבי הפריפריה בפרט הנושא הוא משמעותי מאוד

יוסף עטאונה:  כשחיים מדבר על להתגאות באחוזי נשירה נמוכים מאוד ביחס למדינת ה-OECD, אני חושב שכנראה אנחנו חיים במדינה אחרת שנקראת מדינת הנגב

יוסף עטאונה:  נתוני הנשירה שם אפילו מה שמשרד החינוך מציג היום, הוא לא מציג את הנתונים האמתיים

חיים מויאל: אבל תבחין בין נשירה סמויה לנשירה גלויה

חיים מויאל:  אני דיברתי על נשירה גלויה

יוסף עטאונה: אני מדבר על נשירה גלויה במערכת החינוך במדינת הנגב

יוסף עטאונה:  הנתונים שגם משרד החינוך מציג היום הם נתונים לא נכונים

יוסף עטאונה:  כבוד היושב-ראש, אני מגבש מסמך ובכוונתי לקיים דיון במיוחד בוועדה הזו על תופעת הנשירה במערכת החינוך הבדווית בנגב

יוסף עטאונה:  שם אנחנו נציג את העמדה שלנו ואת הנתונים שיש לנו שהם גם לפי דעתי שונים מהנתונים שמשרד החינוך מנסה להתגאות בהם

יוסף עטאונה:      ולעניינו, לגבי הדיון על היל"ה, האבסורד הוא שמשרד החינוך איפשהו כשל, כי חוק חינוך חובה מדבר בצורה ברורה מאוד על לימודי חובה וטיפול בילדים ואחריות מגיל שלוש עד 18

יוסף עטאונה:  ופה שמערכת החינוך והמערכת בכלל, הילדים האלו נפלטו ונשארו בשוליים ופתאום יש תוכנית, ותוכנית מבורכת שבאה לעזור ולתמוך בהם ולתת להם מענה, משרד החינוך והמערכת בכלל מתייחסת לתוכנית הזו כמשהו חריג ולא חלק מהמערכת

יוסף עטאונה:        כמו שאמר כבוד השר, מורה הוא מורה

יוסף עטאונה:  ועד כמה וכמה מורה שמטפל בילדים כמו ילדי תוכנית היל"ה שנמצאים בקשיים והם לא במערכת הרגילה, וצריכים יחס מיוחד וטיפול מיוחד

יוסף עטאונה:  לכן כל ההתייחסות לתוכנית הזו הוא לפי דעתי מצד משרד החינוך לא רציני, ועל הכישלון של המערכת היא צריכה בעצמה לטפל, והיא מוצאת עצמה כל חמש שנים, מעבירה את הטיפול למפעיל חיצוני ולא לוקחת אחריות

יוסף עטאונה:  אם היא כמערכת משרד החינוך שיש לו את כל האחריות צריך לתת את הדין ואת האחריות על הילדים האלה, הוא מעביר את הטיפול למפעיל חיצוני ומפעיל חיצוני זה מפעיל חיצוני

יוסף עטאונה:  בסופו של דבר, הוא יעשה את השיקולים שלו, ומה עוד שהתקצוב בתוך התוכנית עצמה, זה לא תקצוב מספק

יוסף עטאונה:  אני מביא את הצעקה של הרשויות

יוסף עטאונה:  יש את הגוף המפעיל שמקבל את הכסף, ויש את הצד הניהולי ומנהלי ההשכלה בתוך הרשויות וגם הצוות הטיפולי בתוך הרשויות, שהכסף שמועבר הוא לא מספיק

יוסף עטאונה:  ואי אפשר למשוך לשם אנשי חינוך למנהלי השכלה ברשויות שיתפעלו תוכנית חשובה זו, כי השכר לא מפתה, לא מספיק, ובכל זאת, קודם כל אני מבקש כבוד היושב-ראש, אי אפשר לעשות את זה מהיום למחר, אבל האחריות צריכה להיות של משרד החינוך על הכול

יוסף עטאונה:  אבל אם אנחנו כבר מדברים על מכרז שנמצא בפתח, וצריך שכל הדברים, שגם חיים דיבר עליהם והאנשים בשטח דיברו עליהם, הקטע של השוואת התנאים של המורים, שיהיה רצף זכויות של העובדים, ולעגן את זה בחקיקה

יוסף עטאונה:  תודה רבה

יוסף טייב: הדברים של השר היו ברורים, לצערנו אי אפשר לאכול את כל העולם ביום אחד

יוסף טייב:  אני חושב שעמדתו הייתה ברורה, שמן הראוי היה שזה היה חלק אינטגרלי של משרד החינוך, ודאי כמפעיל

יוסף טייב:  ואני חושב שגם חיים לא התנגד, הוא אמר בקולו במפורש, הוא בא עם ידיים פתוחות ובטוב, והוא מדבר על זה שכרגע לקראת סגירת המכרז ייעשו שינויים

יוסף טייב:  אני חושב שעמדתו נשמעה באופן ברור

יוסף טייב:      חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה

יסמין פרידמן: אדבר בקצרה, שוב, כולם פה מסביבי הם אנשי חינוך ואני כל כך מעריכה את זה, ואני בעיקר מסכימה עם דברי חברתי, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

יסמין פרידמן:  אני מכירה קצת את תוכנית היל"ה, ואתם מדברים על להשוות תנאים – לא ברור לי מדוע תוכנית היל"ה לא נמצאת תחת משרד החינוך

יסמין פרידמן:  אני לא מבינה גדולה, אז אני אומרת ניחא

יסמין פרידמן:  מצד שני, לא רק שצריך להשוות תנאים של המורים, אני חושבת שהמורים וכל הצוותים החינוכיים בפרויקט היל"ה צריכים לקבל יותר ממורים במערכת החינוך הנורמטיבית

יסמין פרידמן:  כי העבודה שלהם היא הרבה יותר חשובה ותובענית ודורשת הכלה ודורשת סבלנות, ודורשת לדעתי גם בטח הכשרות מסוימות, דורשת כל מיני דברים שלא נדרשים במערכת חינוך רגילה

יסמין פרידמן:       אני שמחה לשמוע את הדברים של השר במשרד החינוך, אני מקווה שזה ישתנה

יסמין פרידמן:  לגבי הנשירה, אוסיף שמידע שיש לי, יש לעיריות נטייה לעגל פינות בכל מה שקשור לנשירה

יסמין פרידמן:  אף אחד לא רוצה שבעיר שלו יוצג מצג של נשירה גדולה

יסמין פרידמן:  זה קיים, זו מכת מדינה, אסור לנו לטאטא את זה מתחת לשטיח, זה צריך לצאת

יסמין פרידמן:  ופרויקט היל"ה היא אחת האלטרנטיבות הכי נפלאות שיש לנשירה כזאת

יסמין פרידמן:  זה הכול

יסמין פרידמן:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  יעל וולפנזון, ראש ענף חינוך ורווחה, כוח לעובדים

יעל וולפנזון: תודה רבה, תודה רבה לחבר הכנסת יוסי טייב על הדיון החשוב והמהיר הזה

יעל וולפנזון:  נמצאות פה מורות ומורים שהגיעו מכל הארץ וגם בזום נמצאים מורות ומורים שמחכים חמש שנים שיעדכנו להם את השכר מאז המכרז הקודם

יעל וולפנזון:  יש המון ציפייה ואנחנו שמחים מאוד על הדיון שמתקיים פה בוועדה

יעל וולפנזון:  באמת נאמר פה שהם מורים לכל דבר ועניין, קצת לסבר את האוזן במה מדובר: המכרז דורש מעובדי ההוראה בתוכנית היל"ה תעודת הוראה ותואר ראשון

יעל וולפנזון:  בדרך כלל זה אנשים שמגיעים גם עם גמולי השתלמות, עם הכשרה, הרבה מגיעים להיל"ה עם ניסיון מקצועי

יעל וולפנזון:  הם מלמדים במרכזים ציבוריים, מוסדות חינוך על יסודיים

יעל וולפנזון:  הנערים הם תלמידים, כפי שחיים מויאל אמר, מבנה המשרה הוא אותו מבנה משרה, זאת אומרת שאין אפס, אי אפשר להתחמק מזה, הן מורות לכל דבר

יעל וולפנזון:  ואם כך, למה יש הבדל? למה יש הבדל? אני רוצה למנות איפה הפערים קיימים, וכאן כמובן יש ביננו מחלוקת

יעל וולפנזון:  אגב, בדקנו את הנושא הזה של פערי השכר לעומק, גם בעזרת חברת רואי חשבון שמתמחה בתחום הזה של תלושי משכורת וחשבות שכר במשרד החינוך

יעל וולפנזון:       (הצגת מצגת)     הפערים באים לידי ביטוי, קודם כל בשכר הבסיס הפנסיוני, שכר הבסיס הוא שונה

יעל וולפנזון:  זה מודל שונה של שכר משולב וגמולים

יעל וולפנזון:  הוא מבוסס במובנים רבים על מה שהיה לפני ההסכמים הקיבוציים שנחתמו ב-2017 ו-2018

יעל וולפנזון:  אם תסתכלו על זה אתם תראו שיש דברים שהם דומים ויש דברים שהם שונים

יעל וולפנזון:  אבל אם לוקחים את הברוטו, יש פערים

יעל וולפנזון:  תכף נראה קצת טעימה מהפערים האלה

יעל וולפנזון:  הפערים הם משמעותיים, אי אפשר לבטל אותם

יעל וולפנזון:  ואני מדברת על הבסיס של הבסיס, בלי כל מיני גמולי מקצוע וגמולי חינוך כיתה ודברים כאלה שמתקיימים בבתי ספר ופחות מתקיימים בהיל"ה

יעל וולפנזון:       בתנאים הסוציאליים, אנחנו תכף נפרט, יש תנאים סוציאליים שיש למורה היל"ה ויש תנאים סוציאליים שאין למורה היל"ה, למה? ככה, הלכו חצי דרך, כי זה היה התקציב שהתאפשר, אז חתכו איפשהו

יעל וולפנזון:  אז במקרה אין שנת שבתון, אבל יש שכר יובל –  ככה זה מתנהל

יעל וולפנזון:  צריך לעשות השוואה מקסימלית

יעל וולפנזון:  אין הכשרה בהכשרה מקצועית שצברו המורים, כלומר, גמולי השתלמות שנצברו מחוץ לתוכנית היל"ה, אין עליהם תגמול, זה אלפי שקלים, זה דווקא פוגע במורים היותר מנוסים שהמערכת רוצה לשמר ולקלוט

יעל וולפנזון:  העסקה שעתית – נכון שההעסקה הקבלנית נעלמה מהעולם, ובאמת זו כברת דרך משמעותית מאוד שעשו פה ביחד בהובלת משרד החינוך, היא נעלמה, אבל עדיין יש מורים שהם בהעסקה שעתית עם אפס ביטחון תעסוקתי

יעל וולפנזון:  גם איפוס הזכויות – כל חמש שנים, זכויות לצורך וותק מתאפסות

יעל וולפנזון:  זה קורה בהרבה מכרזים במדינת ישראל, בהיל"ה זה גם קרה ב-2018, הזכיין התחלף והופ – יש פה מורות ותיקות שאיבדו בבת אחת 90 ימי מחלה, איבדו את צבירת ימי ההבראה

יעל וולפנזון:  מה זה הדבר הזה? במה הן אשמות שהזכיין מתחלף?   

יוסף טייב: חיים, יש כיוון אולי לעשות להם על זה תיקון בדיעבד?     

חיים מויאל: אין אפשרות בדיעבד, אבל זה חלק מההתדיינות

חיים מויאל:  אפרופו

חיים מויאל:  אני סברתי שזה קיים ולמדתי לאט לאט שהדברים לא קיימים וצריך לתקן אותם

חיים מויאל:  יש ויכוח לגבי הנתונים וכולי, אני לא רוצה להיכנס לזה כי יש ביננו חילוקי דעות על הנתונים

חיים מויאל:  אפרופו מה שאמר חבר הכנסת על הנשירה – צריך ללכת ללמ"ס, לא למשרד החינוך

חיים מויאל:  אנחנו הכי נמוכים בעולם

חיים מויאל:  למ"ס, לא אנחנו, לא משרד החינוך ולא כלום

משה טור פז: נכון מאוד

אימאן ח'טיב יאסין: למ"ס מה שכותבים לא כותב

חיים מויאל: גם למ"ס הוא לא

חיים מויאל:  בסדר

יעל וולפנזון: אשמח להמשיך

יוסף טייב: אתן לך להמשיך

חיים מויאל: אבל אי אפשר בדיעבד

יוסף טייב: ייתכן שהנתונים של משרד החינוך והלמ"ס הם פשוט ממוצע רוחבי ארצי, ואתם מסתכלים על המגזר המסוים, ושם יכול להיות באמת שהאחוזים הם גדולים יותר

חיים מויאל: אנחנו יודעים שהנשירה בחברה הבדווית היא גבוהה הרבה יותר

יוסף טייב: לכן אני אומר שאין חילוקי דעות

חיים מויאל: ודאי

יוסף טייב: את יכולה להמשיך, בבקשה

יסמין פרידמן: רגע, שאלת הבהרה, אני רק לא מבינה ויכול שאחרים מבינים, סליחה – אתם בעצם מורים שמועסקים על ידי משרד החינוך?     

קריאות: לא, לא

נעמה לזימי: הם מועסקים על ידי הזכיין

יסמין פרידמן: את השכר שלכם אתם מקבלים – לא, ברור, זאת אומרת שהשכר שלכם מגיע מהזכיין, נכון?     

נעמה לזימי: הפרטה, הפרטה

יסמין פרידמן: אבל מי אחראי על הזכיין? משרד החינוך

קריאה: משרד החינוך

יסמין פרידמן: זאת אומרת שאם אתה טוען שלא ידעת על הפערים האלה, זאת בעיה

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד על זה משהו כשיגיע תורי

חיים מויאל: יש לי, אבל אני מודה בבעיות שלי

חיים מויאל:  אני רוצה רק להעיר נקודה שהיא חשובה מאוד: מרבית התיכונים בארץ מופעלים על ידי זכיינים

חיים מויאל:  תבדקי את זה

חיים מויאל:  מרבית הזכיינים בארץ: אורט - -     

יסמין פרידמן: תן לי דוגמה בבאר שבע

חיים מויאל: עמל, אמי"ת

יסמין פרידמן: אבל ההבדל הוא במכרזים

חיים מויאל: רגע, שנייה

חיים מויאל:  ולכן בעניין הזה של הפעלה, זה מבנה הפעלה בעל-יסודי, זה מבנה אחר

יסמין פרידמן: אוקיי, אבל יש פערים בין המכרז של אורט לבין המכרז של האחרים?     

קריאה: זה לא אותו הסכם שכר

חיים מויאל: אני גורס שפחות

יסמין פרידמן: רק שנבין

יסמין פרידמן:  סליחה

יעל וולפנזון: אשמח גם להסביר על זה אם אפשר

יוסף טייב: חיים, אני רוצה לומר שיש הבדל בין זכיינות של תיכון לבין תוכנית חיצונית שמופעלת על ידי מכרז

יוסף טייב:  אין לי מכרז בתיכונים

נעמה לזימי: חיים, בתקופת הקורונה כשעמדתם לסגור באבחה את כל התוכניות החוץ-משרדיות של משרד החינוך, האם גם עמל ואורט עמדו בפני סגירה או שהבג"ץ שהתארגן על חוק חינוך חובה ומנע? מנע את הסגירה הזו באבחה, כולל קדימדע, כולל היל"ה, כולל תוכנית שלבים לילדים חולים, כמעט סגרתם את האופציה של נוער בסיכון לחינוך

נעמה לזימי:  אדוני, אתה לא יכול לעשות את ההשוואה

חיים מויאל: אני נלחמתי על זה שתוכנית היל"ה - -     

נעמה לזימי: אני שמחה שנלחמת, זה כמעט נסגר

חיים מויאל: - - תפעל ותמשיך

נעמה לזימי: אל תעשו איפה בין אורט לעמל, בחייאת

חיים מויאל: חברת הכנסת, באמת, אני מדבר על מבנה

חיים מויאל:  אני מדבר על מבנה

נעמה לזימי: לא, אני זוכרת, כאקטיביסטית מבחוץ שנלחמה נגד הדבר הזה

חיים מויאל: אי אפשר לבוא ולטעון טענה, המבנה קיים, זה לא איזה משהו יוצא דופן שפתאום המשרד מחליט לעשות את - - -     

נעמה לזימי: לא, זאת העמקת הפרטה

נעמה לזימי:  יש הבדל - - -     

חיים מויאל: זו לא העמקת הפרטה

נעמה לזימי: זאת העמקת הפרטה

נעמה לזימי:  יש מדרג להפרטת מערכות

נעמה לזימי:  ואני רוצה להגיד לך שהיל"ה נמצאת בתחתית המדרג להפרטת המערכות, ועל זה אנחנו מדברים

נעמה לזימי:  אורט ועמל הם מערכות מבוססות במערכת החינוך שהשתקעו, אתה יכול לשים את זה באותה מקשה, גם בתנאים וגם בכול

נעמה לזימי:  יש הבדל

נעמה לזימי:  אני רוצה לעמוד על ההבדל הזה

חיים מויאל: אורט ניהלו את התוכנית הזו 12 שנים

נעמה לזימי: אוקיי, בסדר

חיים מויאל: היא ניהלה את התוכנית הזאת

קריאה: כזכיין?     

נעמה לזימי: דווקא אתה מחזק את מה שאני אומרת

חיים מויאל: יכול להיות

חיים מויאל:  אנחנו מדברים כדי לעבוד

יוסף טייב: חיים, בכל מקרה היום לשם שינוי אני מסכים יותר מדי פעמים עם נעמה לזימי, אני לא יודע מה קורה

נעמה לזימי: יוסי, יום יבוא נשב יחד באותה ממשלה

נעמה לזימי:  אתה יודע שאני מחכה ליום הזה

יוסף טייב: נו, וולקאם

יוסף טייב:  בבקשה, יעל

יעל וולפנזון: אחד ההבדלים בין המכרזים של בעלויות למכרז תוכנית היל"ה, זה העובדה שבמכרזים האלה, א', יש רצף זכויות

יעל וולפנזון:  אם השתנתה הבעלות, שום דבר לא משתנה בתנאי ההעסקה ויש כפיפות מלאה

יעל וולפנזון:  הם כותבים את זה בשורה אחת

יעל וולפנזון:  אגב, אפשר לבטל את כל פרק השכר במכרז ולכתוב שורה אחת: מורי ומורות היל"ה יהיו צמודים להסכמי ארגון המורים, זהו, סה-טו

עקיבא כהן: ונגמר הסיפור

יעל וולפנזון: אבל מה קרה? אני רוצה לספר לכם על הסרט שהיה ב-2018, התסריט הזה, אם אנחנו לא נשנה את הסוף שלו, הוא יחזור גם עכשיו

יעל וולפנזון:  מה היה ב-2018? יצא מכרז, כמה שבועות אחרי, שבועות בודדים, במרץ 2018, ארגון המורים חתם על הסכם קיבוצי חדש שהיטיב מאוד עם המקבילים של היל"ה במשרד החינוך, שזה מורים בהעסקה שהיא טרום רפורמת עוז לתמורה

יעל וולפנזון:  שיפרו את זה משמעותית

יעל וולפנזון:  וכאן, בנקודת הזמן הזו, ב-2018, נוצרו הפערים האלה

יעל וולפנזון:  אנחנו מחזיקים אותם כבר חמש שנים והם הלכו וגדלו, למה? כי יש רכיבי שכר שהתעדכנו בתקופה הזאת, יש רכיבי שכר שמתעדכנים

יעל וולפנזון:  אבל מה קורה במכרז הזה? הכול עוצר מלכת ברגע שנחתם המכרז

יעל וולפנזון:      אני מזכירה את ההקשר: רן ארז וארגון המורים הולכים ומקיימים עכשיו, הם בסכסוך עבודה, יש משא ומתן

יעל וולפנזון:  גם אם נשווה את התנאים, אולי לא נסכים על גובה הפערים, אבל נסכים שצריך להשוות את התנאים

יעל וולפנזון:  חברים, זה לא מספיק – צריך להצמיד קדימה, אחרת מה שיקרה הוא שיחתמו על הסכם קיבוצי אחרי שיצא המכרז – ושוב פעם תוכנית היל"ה תישאר מאחור

נעמה לזימי: - - - הפערים, ואז לחבר ביניהם

יעל וולפנזון: זה לגבי שכר הבסיס

יעל וולפנזון:  אני מזכירה לכם שהשכר עצמו נשחק

יעל וולפנזון:  הייתה שחיקה מטורפת, אי אפשר להישאר אפילו עם טבלאות השכר הישנות

יעל וולפנזון:  חייבים לעדכן הכול

יעל וולפנזון:  חייבים ליישר קו ולהצמיד קדימה

יעל וולפנזון:      בשקף אתם רואים את התנאים הסוציאליים שלא מתקיימים בתוכנית היל"ה

יעל וולפנזון:  זאת שורה אחת, אבל כל שורה כזאת זה אלפי שקלים בשנה

סימון דוידסון: מה זאת אומרת, זה לא חוקי

סימון דוידסון:  יש חוק במדינת ישראל

משה טור פז: הם מקבלים דמי הבראה אבל לא לפי הוותק

משה טור פז:  הוותק - - -     

נעמה לזימי: זה לא קורה באורט ועמל

יעל וולפנזון: אלה דברים שהם לפי ההסכמים הקיבוציים של ארגוני המורים

יסמין פרידמן: ועדיין, זה לא עבירה על החוק?     

יעל וולפנזון: זה לפי תקנון שירות עובדי הוראה

אימאן ח'טיב יאסין: - - - הבראה בכל חודש

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל לא באותן - - -     

יעל וולפנזון: בהיל"ה מה שקורה זה שמשלמים דמי הבראה במכרז לפי החוק, וכל חמש השנים הוותק מתאפס

יעל וולפנזון:  מאפסים את הוותק

לימור שטיירמן: מורה של 36 שנה מקבלת על שנה

לימור שטיירמן:  שמי לימור שטיירמן, אני מורה בתוכנית היל"ה ברחובות ובנס ציונה

יוסף טייב: ברוכה הבאה

יוסף טייב:  מה עוד את אומרת?     

לימור שטיירמן: אני אומרת שאני למשל, 36 שנה מורה, לא בתוכנית היל"ה, בתוכנית היל"ה רק 17 שנים

לימור שטיירמן:  אבל לפני עבדתי במקומות אחרים

לימור שטיירמן:  ועכשיו, לאחרונה, מאז שאנחנו מועסקים במכרז החדש - - -      

קריאה: התאפס אז עכשיו, כשיתחלף הזכיין

לימור שטיירמן: בדיוק

לימור שטיירמן:  התחלף הזכיין

לימור שטיירמן:  גיליתי שכל 31 השנים שלי – פוף, נעלמו להם כלא היו

לימור שטיירמן:  ואת ההבראה שלי אני מקבלת על שנה אחת או שתיים או שלוש

לימור שטיירמן:  עכשיו אני על ארבע שנים

לימור שטיירמן:  אלה אלפי שקלים

יעל וולפנזון: יעל, רק להתכנס לסיום

יעל וולפנזון:  יש פה גם חברי כנסת שמחכים

יעל וולפנזון: אני מסיימת

יעל וולפנזון:  שקופית הסיום – הקצאת שעות; חיים דיבר על זה, חייבים להעלות את השעות

יעל וולפנזון:  אין מספיק שעות הוראה לתלמידים הנושרים

יעל וולפנזון:  ודווקא בתקופה כמו עכשיו שהתוכנית קולטת כל הנושרים של הקורונה, חייבים להקצות עוד שעות

יעל וולפנזון:       תיקונים נדרשים במשפט: דיברנו על הגדלת מכסת שעות ההוראה, על השוואת שכר הבסיס והתנאים הסוציאליים

יעל וולפנזון:  שוב פעם, אפשר לסגור את זה במשפט אחד – אותו דבר כמו ארגוני המורים, אותו דבר, שיקבלו אותם לקבוצת השווים שלהם במשרד החינוך

חיים מויאל: זה לא אותו הסכם, אני מזכיר לך

חיים מויאל:  24 לעומת 42

יעל וולפנזון: נכון, לקבוצת השווים

יעל וולפנזון:  אני לא אמרתי עוז לתמורה

יעל וולפנזון:  קבוצת השווים

יעל וולפנזון:       וצריך להצמיד את ההסכמים קדימה כדי שהם יתעדכנו, שאנחנו לא רק נעשה יישור קו, אלא גם קדימה יהיה עדכון

יעל וולפנזון:  וצריך להגדיל את הביטחון התעסוקתי

יעל וולפנזון:  הגמישות החשובה, המשמעותית, הצד השני שלה והמאוד לא נעים זה חוסר יציבות תעסוקתית למורים

יעל וולפנזון:  ובתוכנית היל"ה זה קיצוני

יעל וולפנזון:  יכולים לפטר מורה באמצע שנה, יכולים לקצץ שעות בסוף שנה

יעל וולפנזון:  יש לגמישות הזו מחיר, ואנחנו לא חושבים שהמורות צריכות לשאת את המחיר של הגמישות הזאת ב-100%

יעל וולפנזון:  צריך למצוא מודל קצת יותר יציב של העסקה

יעל וולפנזון:  אנחנו לא מדברים על קביעות כמו של משרד החינוך, אבל משהו אחר, אי אפשר שהם עלה נידף

יעל וולפנזון:  כל סוף שנה מורים שואלים את עצמם, וגם לימור יכולה לספר פה על קיצוצים שעשו לה, מורה שהיא 36 שנה במערכת, מורה מצוינת

יסמין פרידמן: למה את אומרת לא כמו של משרד החינוך? כן כמו של משרד החינוך

יעל וולפנזון: לא, כי בכל זאת, זאת תוכנית שונה

יסמין פרידמן: אל תורידו מעצמכם, תעלו לעצמכם

יסמין פרידמן:  סליחה, מגיע לכם הרבה יותר

יסמין פרידמן:  צריך לנשק לכם את הרגליים שאתן בכלל מסכימות לעבוד שם

יעל וולפנזון: אנחנו גם מציאותיים

יוסף טייב: חיים, האם נעשתה עבודת מטה על עלות של מה שהם מבקשים?     

חיים מויאל: כן

חיים מויאל:  יש עבודת מטה שנמצאת בעיצומה, היא לא סגורה עדיין

חיים מויאל:  ויש שם צרכים גדולים מאוד

יוסף טייב: באיזה סדר גודל?     

חיים מויאל: עשרות מיליונים

יוסף טייב: טוב, תודה רבה

יוסף טייב:  בסדר, איך שאומרים אצלנו התוניסאים: חומוס בקוסקוס

יוסף טייב:  נעמה לזימי, בבקשה

יסמין פרידמן: עשרות מיליונים ל-8,000 תלמידים, זה בסדר גמור, זה לא איזה משהו

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני באה אליך היום עם הרבה סיפורים אישיים, התחלתי עם הילדים, עכשיו אני עם גילוי נאות נוסף שבעלי התחיל את דרכו כמורה, הוא היה מורה בהיל"ה בבת ים

נעמה לזימי:  וגילוי נאות נוסף, הייתי שבע שנים יחד עם טליה בכוח לעובדים

נעמה לזימי:  אני מכירה את זה מהבית

נעמה לזימי:  אני לא חושבת שצריך להיות יותר ממורים או זהה, אני חושבת שהוראה היא דבר חשוב על כל הרצף

נעמה לזימי:  מורים בכיתות לימוד רגילות שומרים בעצם שנוער לא ינשור להיות בסיכון

נעמה לזימי:  ומורות ומורי היל"ה שומרים על הנוער שלנו בהזדמנות האחרונה

נעמה לזימי:  אני כן רוצה להגיד משהו על המורים שבוחרים להיות מורים בהיל"ה; אלה אותם מורים שרואים בשליחות שלהם שליחות כפולה

נעמה לזימי:  הם מבינים שהם הקו האחרון של אותו תלמיד שצריך שיראו אותו

נעמה לזימי:       ואני רוצה להגיד משהו על מדינה

נעמה לזימי:  כי שוויון הזדמנויות בחינוך, שזה מזל שהיה לנו את חוק חינוך חובה שמנע את סגירת תוכנית היל"ה, ואני יודעת שמשרד החינוך נלחם, אני דווקא אומרת שהדרג הפוליטי עמד לסגור

נעמה לזימי:  אני לחלוטין לא מאשימה אותך, אני פשוט אומרת כמה לא יציב זה שאין הגנה משמעותית גם במכרז וגם במערכת, וזו הבעיה

נעמה לזימי:  הבעיה היא שאין את ההגנה הזו

נעמה לזימי:       אותו נוער שאם המדינה לא תראה אותו, יכול ללכת לאיבוד – זה נורא

נעמה לזימי:  כל פעם, וזה עדיין קורה, כשאבי אישי, מקבל הודעה: סיימתי צבא, נרשמתי ללימודים, כל דבר כזה – זה מרגש אותו

נעמה לזימי:  כי אתה יודע, בסוף, הנוער הזה גם זוכר את המורים האלו וכותב להם במהלך הדרך

נעמה לזימי:  וכן, יש גם דברים קשים, אם נפטר אבא או דברים אחרים, מורה זה מורה לחיים, אבל גם להגיד שכשמישהו רואה אותם בכיתות הקטנות האלה, שעוטפים ומסתכלים, זה משמעותי, זה לא פעם מציל וזה גם נכון לנו כחברה שהאנשים האלה בסוף פורחים, מתפתחים

נעמה לזימי:  זה אולי לא נכון לגבי כולם, אבל זה כן להרבה וזה דבר מדהים

נעמה לזימי:  והתוכנית הזאת בהקשר הזה היא מדהימה – אם יתנו לה את הכלים ואת כל הדברים

נעמה לזימי:       שנה שעברה – חיים, לא יודעת אם אתה יודע – פניתי לסגן השר לשעבר, מאיר יצחק הלוי, ואמרתי לו שהוא חייב להיפגש איתי, שהוועד יוכל להסביר את הפערים במכרז

נעמה לזימי:  ולכן הקשר הזה שאני שמחה ומברכת עליו, בין מי שבשטח למי שבמשרד החינוך, כדי להבין את הפערים

נעמה לזימי:  כי לא פעם ה- buffer הזה, שהזכיין, יש נתק שהוא בעייתי מאוד

נעמה לזימי:  אני חושבת שמה שאמר פה השר הוא דבר נכון וחשוב, הוא אמר בעצם: תעצרו רגע, עדיף לעצור את זה רגע לחודש-חודשיים, כי זה אחר כך תופס אותנו לחמש שנים קדימה

נעמה לזימי:  אם אנחנו לא נבין שהשוואת תנאים זה לא איזה טובה גדולה, זה לא איזה משהו שאנחנו צריכים לצאת מגדרנו, אלא זאת פשוט חובה

נעמה לזימי:  הם מורים לכל דבר ועניין

נעמה לזימי:  לא צריך להעצים אותם, לא יותר לא פחות – הם מורים לכל דבר ועניין שאנחנו צריכים לשמר במערכת, גם עבור אותם בני נוער

נעמה לזימי:  יוסי, זה בעצם מתחבר גם למה שאמרנו על האולפנים לפני זה, אתה זוכר? אותו דבר כל פעם, סורי, האוצר מגדר איזה חלקה ועלייה הוא שומר כחיים בלי השוואת תנאים

נעמה לזימי:  והיל"ה היא הקבוצה שהיא פשוט דרג אחר הירארכית

נעמה לזימי:  גם כמו שמורות ומורי האולפנים, גם עם המורים האלה, פשוט להשוות דברים שהם בסיסיים

נעמה לזימי:  אבל צבירה לוותק, זה אחד הדברים החשובים שישנם

נעמה לזימי:       במאבק האחרון שהיה להסתדרות המורים, הייתי מהראשונות שנעמדו על הסיפור של הוותק

נעמה לזימי:  אני מבינה את המשמעות

נעמה לזימי:  אנחנו מייצרים פה תנועה סיבובית שבה אנחנו גורמים למורים הוותיקים לרצות לפרוש, אלה שמחזיקים את המערכת על כתפיהם

נעמה לזימי:  ואז אנחנו מכניסים צעירים שבסוף גם הם מבינים שזה לא משתלם

יסמין פרידמן: מורות, מורות

אריאל אטיאס: זה קורה בגלל שפראיירים לא מתים, רק מתחלפים

נעמה לזימי: למה, מה - - -     

יסמין פרידמן: במיוחד נשים, נעמה, 86% מורות

נעמה לזימי: נכון

יסמין פרידמן: אנחנו מדברים פה על עניין נשי

נעמה לזימי: זה די מאלף המסמך הזה, הרי אתה מצפה עכשיו לראות איזה משהו רק על השכר, אבל לא, הם מדברים על צבירת ימי מחלה, צבירת דמי הבראה, דברים שבאמת אני נדהמת איך אנחנו בכלל בדיון הזה

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד לך, לא כי אתה פה, אני סומכת עליך יוסי, אמרתי להם גם לפני הדיון, יש פה יושב-ראש ועדה שאני סומכת עליו

נעמה לזימי:  אמרתי את זה והם יודעים

נעמה לזימי:  אני יודעת שאתה מבין את העניין הזה

נעמה לזימי:  ומכרז הוא חלון זמנים שלא נפתח כל הזמן

נעמה לזימי:  הוא לחמש שנים

נעמה לזימי:  יש כאן הזדמנות

נעמה לזימי:       אני יודעת ושמעתי עליך הרבה טובות, חיים, אני אומרת את זה, נכון היה על זה ויכוח, אבל שמעתי דברים טובים

נעמה לזימי:  אני חושבת שצריך להבין שאי אפשר לטמון את הראש בחול בין ההזדמנות לבני הנוער לבין התנאים ושחיקת השכר והכול

נעמה לזימי:  כי דווקא במקום הזה, בתוכנית היל"ה, לרצף התעסוקתי יש ערך מכופל

נעמה לזימי:  אם אנחנו לא נשמור על המורים והמורות הללו עם כל הידע שהם צוברים, ההתמודדויות, כל מה שהם עושים – אנחנו כמדינה מפספסים בענק

נעמה לזימי:  משה, למה הסיפור של הלמ"ס הוא זה – כי אותי לא מעניין מה המדינות עושות, אני רוצה שנהיה הכי טובים בהקשר של הנוער הזה

נעמה לזימי:  אנחנו מדינה שמחויבת לחברת מופת, לשוויון הזדמנויות בחינוך

נעמה לזימי:  אנחנו צריכים להסתכל על זה בלי אפילו קשר למדינות נוספות, אלא איך אנחנו רואים את עצמנו כחברה

נעמה לזימי:  ואני סומכת עליך יוסי, ואני שמחה גם על מה שאמר השר

נעמה לזימי:  אני ממש מבקשת שלא לאבד את החלון הזה, ולאמץ את מסמך הדרישות שהוא כל כך בסיסי – כואב לי לראות את זה

נעמה לזימי:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  מנהל השכלה בתוכנית, עקיבא כהן, תל אביב

עקיבא כהן: תודה רבה, תודה רבה ליושב-ראש על הדיון החשוב הזה

עקיבא כהן:  אתחיל מהסוף, וזה הפער שחיים שבאמת דואג במשך השנים לתוכנית, מציג את התוכנית בהשוואה לבתי ספר אחרים; כן זכיין, לא זכיין, והיה פה דיון ער בנושא

עקיבא כהן:  צריך להבין שתוכנית היל"ה רחוקה במרחק של חומה וירטואלית בין הזכויות של מורים בחינוך הפורמאלי לחינוך בתוכנית היל"ה

עקיבא כהן:  אני מדבר על מורים צעירים שאני מנסה לגייס לתוכנית

עקיבא כהן:  מורים מוכשרים בעלי תארים ראשונים ושניים והחברה הצעירים לא רוצים לאור הפערים בשכר

עקיבא כהן:       יש פה חוסר הבנה, אני מחזיק תלוש של בחור שעובד אצלי 16 שעות בשבוע ומקבל סכום מגוחך 3,400 שקל

עקיבא כהן:  אני לא יכול להוסיף לו בשעות כי הוא מוגבל במשרת אם, הוא מקבל שכר שמעליב אותי לספר כמה הוא מקבל

עקיבא כהן:  אני גם לא יכול להוסיף לו שעות, לא יכול להוסיף לו את התקן שלו

עקיבא כהן:  המורה הזה מטפל

עקיבא כהן:  אני חייב לספר את זה – משרד החינוך מפנה אלינו לתוכנית תלמידים שנשרו ממערכת החינוך, איך נראית הנשירה הזו? היא נראית עם תלמידים שנמצאים על הרצף, תלמידים מחינוך מיוחד

עקיבא כהן:  בתוך כיתה אחת, כיתה הטרוגנית, יושבים תלמידים עם חמישה סוגי לקויות שונות

עקיבא כהן:  המורים האלה מגישים לבגרויות בלי שהם קיבלו תוספת ריכוז על הדבר הזה

עקיבא כהן:  ויפה עשתה חברת הכנסת שציינה קודם את העבודה של מנהלי השכלה, ששווה לקיים על זה דיון נפרד ונוסף על הנושא של ההעסקה שלנו, אבל אני לא רוצה לפספס את ההזדמנות לתת את ההפסקה למעגל ההדרה שאנחנו מייצרים מול המורים האלה

עקיבא כהן:  אלה מורים שנושרים, מורים שנושרים מהמערכת, ונושרים בכלל ממערכת החינוך

עקיבא כהן:  הילדים מקבלים שירות מאנשים שלא מקבלים את השכר שמגיע להם

עקיבא כהן:  אנחנו לא מצליחים להגיע למורים טובים כמו שמגיע לילדים האלה

עקיבא כהן:  הצרכים שלהם הם ענקיים

עקיבא כהן:        לסיום, מורה שלי עשה השתלמות בתוכנית היל"ה, הוא קיבל 30 שקל תוספת לשכר

עקיבא כהן:  אין לי ברירה אלא לציין את המספרים האלה, כמה שהם לא נעימים, הוא קיבל תוספת שכר של 30 שקל לחודש

עקיבא כהן:  זה למורה שנותן מעצמו, מורה שרואה את עצמו גם כמדריך וגם כמורה כשהוא צריך

עקיבא כהן:  הוא קיבל תוספת זעומה ותוספת שאפשר להגיד שהיא מבישה

עקיבא כהן:  אני רוצה שנפרוץ את המעגל של ההדרה, המעגל הזה שהמורים נמצאים בו

עקיבא כהן:  שנים על גבי שנים המורים האלה לא מקבלים את ההתייחסות שלהם

עקיבא כהן:  אני רוצה לסיים באנקדוטה שהיא פשוט לא נתפסת: המורים ביקשו שיכירו להם בוותק בתור מורים, שנה וחצי שלא מעדכנים להם ותק

עקיבא כהן:  הוא מורה, גב לגב, בתוכנית השכלה

עקיבא כהן:  הוא מורה לכל דבר ועניין ולא מכירים לו בוותק

עקיבא כהן:  איך אפשר להחזיק מורים בצורה כזאת? איך אפשר להחזיק מערכת בצורה כזאת? איך אפשר לגייס מורה צעיר שאומר לי שאם הוא ילך לבית ספר שנמצא מעבר לגדר הסמוכה של בית הספר שלנו, הוא יקבל עוד 40% תוספת לשכר?     

יוסף טייב: תודה

שירה חייט: יותר מחצי שנה לא הייתה מורה לאנגלית כי שום מורה לא הייתה מוכנה לעבוד בתנאים האלה

יוסף טייב: חבר הכנסת משה קינלי טור פז

משה טור פז: סליחה, באתי באיחור מישיבת נשיאות, אבל בעיני הדיון הזה הוא קודם ולפני הכול דיון על כסף

משה טור פז:  צריך לומר את המספר, כ-50 מיליון שקלים

משה טור פז:  ואדוני, היות ואנחנו לפני דיוני תקציב, המספר הזה צריך לעלות ממך למשרד החינוך ולמשרד האוצר בתור דרישה חדה, על מנת להשוות את התנאים - - -     

יוסף טייב: השר היה פה בעצמו ואמר שהוא יתעקש על זה

משה טור פז: אבל שוב, יש תג מחיר לאירוע הזה ואני חושב שצריך יותר ועוד שנייה אסביר למה

משה טור פז:  אבל כדי להשוות את עלות מורי היל"ה ואת התוספת הנדרשת בתלמידים לתנאי מורי משרד החינוך המקבילים, צריך 50 מיליון שקלים, זה חד וחלק

משה טור פז:       דבר שני, ובניגוד לחלק מהאמירות ששמעתי פה כשנכנסתי, התוכנית הזו היא חלק ממשרד החינוך, לא להתבלבל

משה טור פז:  חיים מויאל הוא בכיר במשרד החינוך

משה טור פז:  התוכנית היא חלק ואחת מהדרכים שבהם משרד החינוך מנהל את החינוך שלו, ואם יורשה לי, אחת הדרכים היותר טובות

משה טור פז:  ולהבדיל מחברתי כאן, חברת הכנסת לזימי, אני חושב שהעסקת מורים במתווה הרגיל של משרד החינוך היא חרפה, היא גרועה, היא בזבזנית, ודווקא המודל של מורי היל"ה הוא לא מודל כזה גרוע

משה טור פז:  אלא מה, זה "אלא" גדול, שהאוצר מנצל את הגמישות התעסוקתית של מורי היל"ה כדי לקצץ במקום להגדיל

משה טור פז:  ולכן אני חושב – זה נאמר כאן לפני, אבל אני רוצה לפרוט את זה – שמורה בתוכנית היל"ה צריך לקבל משכורת שהיא 120% לעומת המקביל לו במערכת הרגילה

משה טור פז:  זאת כי הוא מוותר, לא משנה מי החליט את זה בשבילו, על הקביעות וחלק מהדברים הנלווים של מורה במערכת והוא נותן למערכת גמישות

משה טור פז:  למה הגמישות הזו היא חלק מהתוכנית? כי היום יש לתוכנית היל"ה, נגיד בירושלים, 800 תלמידים, ומחר בבוקר יהיו 700, למה? בגלל שינויים כאלה ואחרים

משה טור פז:  אם אתה מחזיק את המערכת הבזבזנית והלא יעילה שאנחנו מחזיקים במערכת הרשמית, אז בתוכנית כמו היל"ה זה אומר שבמקום אחד יהיה לך חוסר, ובשני יהיה לך עודף

משה טור פז:  לעומת זאת, הגמישות הזו צריכה לקבל ביטוי תקציבי, ואת זה מעולם לא דרשו עבור מורי היל"ה

משה טור פז:  לא רק השוואת תנאים, אלא העלאת תנאים בשל הדרישה לגמישות

משה טור פז:  לכן אני חושב שהמחיר האמיתי צריך להיות יותר לכיוון 60 או 70 מיליון שקלים

משה טור פז:  ומי שמכיר את דיוני התקציב, זה לא בשמים

משה טור פז:  זאת החלטה אסטרטגית

משה טור פז:       אני שוב אומר, לא ראיתי פה את נציג האוצר, אבל אם היה פה נציג אוצר, זה מה שהייתי אומר לו

משה טור פז:  לכם יש אינטרס שיותר חלקים במערכת החינוך ייראו כמו היל"ה

משה טור פז:  אני מאלה שחושבים שהרשמי הוא זוועה, והקיבעון לקביעות הוא זוועה, החינוך של הילדים שלנו נפגע בגלל הדרך והארגון שבה מערכת החינוך מנוהלת

משה טור פז:  ודווקא היל"ה הוא חזון, אבל בגלל שאתם מתקמצנים על השקלים, אנחנו משלמים במיליונים

משה טור פז:  אז תנו למורי היל"ה יותר ממורים רגילים

משה טור פז:  ואני אומר שוב, התוצאות של היל"ה בעיני הן מדהימות

משה טור פז:  ואולי זה לא פופולארי לומר בישראל, אבל תוכניות מניעת הנשירה שלנו ותוכניות הנשירה שלנו, הם יותר טובות מרוב העולם

משה טור פז:  אני אומר את זה כאיש חינוך לפני כחבר כנסת

משה טור פז:  רק צריך ללמוד מהיל"ה איך עושים ולהעתיק את הדגם הזה למקומות אחרים במערכת החינוך

משה טור פז:  תפסיקו להיות קמצנים בכסף, סליחה על הביטוי –  קמצנים בכסף הקטן שתוכנית היל"ה עולה למערכת החינוך

משה טור פז:  תודה

יוסף טייב: אני רק רוצה לומר שהייתה לי שיחה עוד אתמול עם אגף התקציבים והם מתנצלים שהם לא יכלו להגיע לדיון

יוסף טייב:  הם מעורבים ברמ"ח איבריהם ושס"ה גידיהם ואנחנו מנהלים איתם משא ומתן

יוסף טייב:      חבר הכנסת סימון דוידסון, בבקשה

סימון דוידסון: תודה רבה אדוני היושב-ראש

סימון דוידסון:  אני יושב פה בשקט ומקשיב, אבל אני על בשרי עברתי את זה

סימון דוידסון:  בגלגול הקודם כשהייתי צעיר הייתי מורה עשר שנים

סימון דוידסון:  אני זוכר אחרי חמש שנים, התקשרה המנהלת וביקשה שאקח כיתה קשה מאוד של 34 גברים חסונים, כיתה י"א בבית ספר קשה בנתניה

סימון דוידסון:  ועשיתי את זה בתשוקה ובאהבה גדולה וברצון גדול מאוד לעזור לתלמידים האלו

סימון דוידסון:  במהלך שלוש השנים האלו הבנתי שמה שבחור בן 16 צריך זה בן אדם אחד שיאמין בו

סימון דוידסון:  בן אדם אחד שיחבק אותו ויגיד לו: אתה יכול

סימון דוידסון:       מהר מאוד סיימתי את דרכי כמורה, חלק מזה היה כמובן בגלל הנושא של שכר, דברים השתנו במערכת החינוך, אבל אין ספק שמורה הוא מורה

סימון דוידסון:  זה לא משנה אם הוא עובד בבית ספר אורט או בתוכנית היל"ה, מורה צריך לקבל שכר כמו המורה המקביל שלו בכל תוכנית

סימון דוידסון:  את זה נשים בצד

סימון דוידסון:      אבל אני רוצה קצת להרוס את החגיגה, במשך השנים עשיתי פעילות גדולה מאוד עם נוער, בעיקר בעולמות הספורט, הייתי יושב-ראש איגוד השחייה וחבר הוועד האולימפי, וכשהגעתי לכנסת פעלתי המון בתחום הספורט, וגיליתי דבר אחד מעניין מאוד: דווקא דרך העמותות אפשר לעשות פעילות מדהימה עם נוער בסיכון

סימון דוידסון:  ועשיתי פעילות אדירה עם "הגל שלי" ומרכז הטניס הישראלי ועם "זיו נעורים" והבאתי המון כסף מהרווחה, והתוצאות שלהם עם נוער בסיכון מדהימות

סימון דוידסון:  מדהימות

סימון דוידסון:  אני מצפה כשיוצא עכשיו מכרז – בואו נראה את התוצאות

סימון דוידסון:  מה היה בחמש השנים האחרונות, איזה הצלחות? מה היעדים של תוכנית היל"ה? זה הרי לא תוכנית בייבי סיטר

סימון דוידסון:  כמה חבר'ה מתגייסים לצבא? מה קורה בפריפריה? מה קורה בחברה הערבית? בטוח ששם המצב הוא שונה ממקום אחר

סימון דוידסון:  מה הולכים לעשות שונה במכרז הבא? לא מדברים על זה

סימון דוידסון:  בואו נכניס עמותות

סימון דוידסון:  בואו נעשה שינוי

סימון דוידסון:  בואו נצא מהקופסא

סימון דוידסון:  בואו נפעיל יותר פעילות של ספורט, כי זה נוגע לילדים האלו

סימון דוידסון:  פה אפשר לעשות הצלחות אדירות

סימון דוידסון:  תראו מה עשו בסקנדינביה, מה זה התוכנית האיסלנדית, איך מיגרו את הסמים, האלכוהול והפשע שהיה באיסלנד באמצעות ספורט

סימון דוידסון:  מה עשו בארצות הברית עם תוכנית midnight basketball ותוכניות אחרות

סימון דוידסון:  אפשר להשתמש בכלים אחרים

סימון דוידסון:       זה לא רק מורה, וזה לא רק ללמוד היסטוריה

סימון דוידסון:  מה עם אותם תלמידים כשאני הייתי תלמיד שלמדו מכניקה ונגרות ומקצועות אחרים, למה לא מכניסים את זה לנוער בסיכון? למה לא מלמדים אותם מקצוע? למה אני שומע רק שלומדים ספרות? יש הרבה מאוד מקצועות

סימון דוידסון:  אני פשוט מכיר בנתניה תוכנית שלומדים ספרות וג'ל ולק במרכז הנוער

סימון דוידסון:  זה לא דבר רע

חיים מויאל: לומדים שם עוד, יש שם גם מוסך, יש - - -     

סימון דוידסון: כן? על זה לא ידעתי, סליחה

סימון דוידסון:  דיברת על אורט, נכון? פעם למדו באורט מקצועות, וזה נעלם מהעולם

סימון דוידסון:  תראו כמה צריכים, כמה חסר מכונאי רכב, פחחות

יוסף טייב: זה קיים

יוסף טייב:  הייתי בביקור בעפולה, זה קיים

סימון דוידסון: מעט מאוד

סימון דוידסון:  הרבה פחות ממה שהיה בעבר

סימון דוידסון:  הרבה-הרבה פחות, נכון?     

יוסף טייב: חיים, בטכנולוגיה הדברים האלה קיימים, לא?     

משה טור פז: סגרו הרבה

אימאן ח'טיב יאסין: הוא מדבר על היחידות

חיים מויאל: מה שחבר הכנסת דוידסון מדבר על תוכנית היל"ה, אנחנו רוצים יותר בחלקים האלה

חיים מויאל:  קצת להעלות, לא להיות באזור של ה"לאו-טק", אלא לתת משהו שהוא ביניים בחלק הזה וכן להשקיע שמה

חיים מויאל:  זה משהו שאנחנו חושבים שהוא יכול לתת מענה פנטסטי

חיים מויאל:  וממש כל מילה שתגיד על העמותות – אני איתך

חיים מויאל:  אנחנו תומכים בהם, הגל שלי עושה עבודה יוצאת דופן, גם זיו נעורים, גם סח"י (סיירת חסד ייחודית), אלה עמותות מדהימות

סימון דוידסון: אסיים במשפט אחרון: דווקא עם הילדים האלו צריך לעבוד בצורה שונה, צריך לצאת מהקופסא, והציון הוא פחות חשוב מהנפש של אותו נער או נערה

סימון דוידסון:  אפשר להגיע לנפש, לאו דווקא זה הספר לימוד או המחשב או הדרך הרגילה

סימון דוידסון:  אני שמח שאתם מכירים את העמותות, זה מחמם את הלב, אני יום-יום עובד איתם

סימון דוידסון:  אגב, גם בחברה החרדית

סימון דוידסון:      הייתי מצפה, מקווה ומבקש, לעשות פה דיון אחד של שעה וחצי, על המכרז שהולך לצאת, מה אנחנו כוועדה רוצים לשנות במכרז אם אפשר לעשות שינויים

סימון דוידסון:  בנוסף, לשמוע מהם נתונים – מה ההצלחות, מה פחות הצליח, מה היעדים, לאן רוצים להגיע

סימון דוידסון:  ובגדול – לשנות

סימון דוידסון:  תמיד צריך לשנות

סימון דוידסון:  לא להישאר עם אותה תוכנית

סימון דוידסון:  כמאמן נבחרת ישראל לשעבר, אני אומר לך, כשאתה לא משנה תוכנית, השחיין לא מתקדם, הוא עומד באותו מקום

סימון דוידסון:  אותו דבר התלמידים

סימון דוידסון:  בואו נלמד מה שקורה בעולם

סימון דוידסון:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  יושב איתנו בוגר תוכנית היל"ה, אורי ילובסקי

אורי ילובסקי: שלום רב, קוראים לי אורי, אני בן 19, מהצפון, ובאתי לדבר על המורים של היל"ה

אורי ילובסקי:  הגעתי לתוכנית כמו הרבה ילדים שהגיעו לתוכנית היל"ה, היה לי קשה מאוד במסגרת הרגילה, בעקבות בעיה בריאותית - -     

יוסף טייב: לא צריך להיכנס לפרטים

אורי ילובסקי: - - והגעתי להיל"ה

אורי ילובסקי:  ואחרי כמעט תשע שנים שהייתי במסגרת הרגילה, שכמעט ולא למדתי, והגעתי להיל"ה, ופתאום התחלתי ללמוד

אורי ילובסקי:  והתחלתי להיכנס לשיעורים

אורי ילובסקי:  התחלתי לשבת בשיעורים ולהתעניין בשיעורים

אורי ילובסקי:  זה לא קרה כי נתנו לי ריטלין יותר חזק, כמו שעושים במערכת הרגילה, וזה לא קרה כי נתנו לי עונשים יותר קשים, זה קרה כי מורה התייחס אלי, מה שלא קרה לי בשום מקום אחר

אורי ילובסקי:  מורה בא ולקח אותי, הוא בא בבוקר ואמר לי בוקר טוב, הוא הכין לי קפה

אורי ילובסקי:  הוא אמר לי: אתה רוצה להצטרף אלי לכיתה? בוא אני אעזור לך

אורי ילובסקי:  והמורה בא ועזר לי

אורי ילובסקי:  הוא לא בא ללמד אותי, הוא בא לעזור לי, וזה כל ההבדל

אורי ילובסקי:       ברגע שהמורה הזה בא לעזור אלי או המורה הזאת באה לעזור לי, אני רציתי לבוא כבר לשיעור

אורי ילובסקי:  ואני רציתי לבוא ולהגיע בתשע בבוקר כל יום לקיבוץ גבע וללמוד

אורי ילובסקי:  ועזוב אם יצאתי עם בגרות מלאה, כי לא יצאתי עם בגרות מלאה, נכשלתי במתמטיקה

אורי ילובסקי:  אבל, יצאתי עם כלים הרבה יותר גדולים מאשר הייתי יוצא מהמסגרת הרגילה

אורי ילובסקי:  ויצאתי עם מורים שהם הרבה מעבר לזה, הם אנשים שעד היום אני בקשר אתם, ומספר להם כל מה שקורה לי בחיים

אורי ילובסקי:  ובגלל המורים האלה, ובגלל האנשים האלה במערכת היל"ה, אני היום מתעסק בחינוך

אורי ילובסקי:  ולא רק אני, יש עוד הרבה מאוד, הרבה מאוד, הרבה מאוד ילדים כמוני שכל מה שהם צריכים זה את המורה הזה שלמערכת החינוך הרגילה אין את הכלי הזה לבוא ולתת לנו ולהיל"ה כן

אורי ילובסקי:  זה לבוא ולעזור לנו

אורי ילובסקי:  ובעקבות זה, לא רק אני, עוד הרבה מאוד ילדים, כל 9,000 שהיום במערכת החינוך, והיו ועוד יהיו

אורי ילובסקי:  בגללם, בגלל המורים האלה, אנחנו נצליח ונתקדם ונגיע למקומות טובים בחיים

אורי ילובסקי:  ואני לא רוצה לדעת איפה אני הייתי ואיפה החברים שלי היו בלי היל"ה היום

אורי ילובסקי:  זהו, זה כל מה שבאתי להגיד

יוסף טייב: תודה רבה

חיים מויאל: חבר הכנסת טייב, צריך להגיד שהוא כתב עם חברה שלו מאמר ממש יוצא דופן

יוסף טייב: אז תשתף את הוועדה, שלח אל הוועדה שנוכל לעיין בזה

יוסף טייב:  אימאן, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: אורי, אני רוצה להגיד לך שריגשת מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  כל הכבוד על האומץ

אימאן ח'טיב יאסין:  ודבר אחד – אני רוצה להגיד לך שמתמטיקה זה לא הכול

אימאן ח'טיב יאסין:  תשמע עד הסוף – אני סיימתי תואר שני עם תזה בהצטיינות, בלי מתמטיקה

אימאן ח'טיב יאסין:  שנה אחת מערכת החינוך נתנה אפשרות לעשות בגרות מדעית במקום מתמטיקה

אימאן ח'טיב יאסין:  שנה אחת ולא חזרו

אימאן ח'טיב יאסין:  מזלי שנולדתי במחזור הזה וזכיתי לזכאות לבגרות

אימאן ח'טיב יאסין:  אל תוותר

אימאן ח'טיב יאסין:  יש לי הצעה למשרד החינוך, אני מתכוונת לזה ברצינות

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  ממלאת מקום וסגנית ראש עיריית ראשון לציון, ליאל אבן זהר, מה שלומך?     

ליאל אבן זהר: תודה

ליאל אבן זהר:  כמה דברים בתור ראשות מקומית – ראשית כמובן שתוכנית היל"ה היא תוכנית נפלאה, אז תודה רבה, רק צריכים להמשיך אותה ולחזק אותה, ויישר כוח לכל העושים במלאכה

ליאל אבן זהר:       שלושה דברים שחשובים לנו כרשות: הראשון, תוכנית היל"ה מתוקצבת, אבל לא מתוקצבת מבנית

ליאל אבן זהר:  אם כבר עושים דיון תקציב, חשוב מאוד שגם המבנים יהיו מתוקצבים כפי שמתוקצבים יתר בתי הספר שלנו

ליאל אבן זהר:  כדי לקבל הרשאה למבנים, אנחנו צריכים ללכת לקולות קוראים מיוחדים, ולא, לא צריך, זה צריך להיות בסטנדרט, בנורמה, כמו כל מבנה חינוך אחר

ליאל אבן זהר:  זה דבר חשוב מאוד

ליאל אבן זהר:      הנושא שני, תוכנית היל"ה מוגדרת כנשירה לכן רשויות מקומיות שעליהם הורה משרד החינוך, פחות אוהבות שילדים הולכים לתוכנית היל"ה

ליאל אבן זהר:  עדיין, זאת תוכנית מבורכת, חשובה, מועילה, שמענו פה את אורי ולא רק אותו

ליאל אבן זהר:  אני חושבת שאנחנו צריכים לשקול בדבר ברמה הפדגוגית, האם צריך להגדיר את ילדי היל"ה כילדים נושרים או כילדים שנמצאים בתוך מערכת שמכילה אותם ועוטפת אותם והם חלק ממערכת החינוך

ליאל אבן זהר:       הנושא השלישי קשור לדרך שבה היל"ה מתנהלת בחלק מהרשויות

ליאל אבן זהר:  בחלק מהרשויות זה תחת הרווחה, בחלק מהרשויות זה תחת החינוך

ליאל אבן זהר:  אנחנו חושבים שזה חלק אינטגרלי ממערכת החינוך

ליאל אבן זהר:  שלושת הנושאים האלה, אם משרד החינוך יאות להקשיב לוועדה ולקדם אותם, יועילו מאוד לתוכנית וגם לילדים שנמצאים בה

ליאל אבן זהר:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אחרון הדוברים, אייל אטיאס, חבר ועד מורי היל"ה

אריאל אטיאס: שלום וברכה, אייל אטיאס, ברשות כבוד היושב-ראש, תודה על הדיון הזה

אריאל אטיאס:  תודה לשר שכיבד אותנו כאן, ששניכם אנשי חינוך עם עשייה רבה

אריאל אטיאס:  ותודה גם לחיים שאני יודע שחשוב היה לו מאוד להשתתף כאן

אריאל אטיאס:       אני מורה, זה שאני חבר ועד, זה רק ככה קצת לעזור לעושים במלאכה

אריאל אטיאס:  בעיקרון, אני מורה כבר שנה שמינית בתוכנית היל"ה, גר באשדוד, נוסע עד בני ברק פעמיים בשבוע

אריאל אטיאס:  בכובע השני שלי אני יועץ חינוכי

אריאל אטיאס:  אבל תוכנית היל"ה חשובה לי מאוד

אריאל אטיאס:  דיברו פה הרבה, רוב מה שהתכוננתי לדבר עליו כבר אמרו

אריאל אטיאס:  אני כן חושב על דוגמה אחת של תלמיד, מה זה ללוות תלמיד, לקראת המשפט שאני כן רוצה להוסיף על מה שלא אמרו כאן – אחד התלמידים הראשונים שקיבלתי לפני שמונה שנים כשהגעתי, תלמיד ממשפחה מפורקת, ההורים גרושים, מריבות, לא היה לו איפה לישון, כמה פעמים הוא אמר לי שאין לו איפה לישון

אריאל אטיאס:  היה ישן באיזה קונטיינר בחצר של איזה חבר

אריאל אטיאס:  ילד עם לקות למידה קשה מאוד

אריאל אטיאס:  הוא כל כך היה מוזנח שהוא אפילו לא עבר אבחון

אריאל אטיאס:  בגלל זה הוא נשר מהמערכת, למרות שהוא היה צריך להיות בחינוך מיוחד בכלל

אריאל אטיאס:  וישבתי איתו שעות על גבי שעות עד שהוא הצליח לסיים 12 שנות לימוד

אריאל אטיאס:  ועוד שנים אחרי זה הוא קיבל כמה הערכות וכולי

אריאל אטיאס:  עד היום אנחנו בקשר

אריאל אטיאס:  היום הוא מדריך בפנימייה לנוער, גם כן מתמודד כזה, לא ממש בסיכון, על הגבול, אבל הוא מדריך שם

אריאל אטיאס:  כשאני אומר את זה, אני כמעט בוכה כשאני נזכר בו, נער כל כך מרגש

אריאל אטיאס:  אני מנסה לחשוב, איפה הוא היה אם לא היינו אנחנו

אריאל אטיאס:  לאן הוא כן היה מגיע? אני חושב שאת זה לא אמרו כאן

אריאל אטיאס:  כל שקל שמשקיעים בתוכנית היל"ה, זה השקעה שחוזרת, אני לא יודע אפילו להגדיר כמה

אריאל אטיאס:  לפחות פי 100

אריאל אטיאס:       נסו לחשוב כמה עולה למדינה לטפל בנער שמתדרדר לרחוב, מבלי לפרט לאן הוא יכול להגיע – אם זה שוטרים, ובתי משפט, ובתי סוהר וכולי

אריאל אטיאס:  את כל זה לא רק שחסכנו, הוא עוד מחזיר למדינה, הוא משרת את המדינה, הוא משמש בתפקידים

אריאל אטיאס:       השבוע דיברו פה על הקשר עם התלמידים

אריאל אטיאס:  חבר הכנסת דוידסון דיבר על כמה מסיימים צבא

אריאל אטיאס:  אני מורה במרכז חרדי, אז אתה תגיד: חרדים לא עושים צבא – אצלנו, אולי רק הנער הזה שבאמת היה עם לקות רצינית, רק הוא לא עשה צבא

אריאל אטיאס:  כולם אצלנו מסיימים, מלווים אותם, בדרך כלל משרתים באותה יחידה, יש יחידה שאנחנו בקשר איתם בתל השומר, הדפוס של הצבא, כל מסמך צבאי שיוצא, כנראה שתלמידים שלנו הדפיסו אותו

אריאל אטיאס:  תלמיד בא לבקר אותנו אחרי שהוא סיים צבא שלוש שנים, הוא עדיין בא לבקר אצלנו, כשהוא עכשיו לומד הנדסה

אריאל אטיאס:  יש לנו בוגר עורך דין מהמרכז שלנו

אריאל אטיאס:  יש לנו בוגר, אין לי רשות להגיד את שמו, אחד מהעיתונאים הכי גדולים בארץ, הוא מוכר מאוד, לא אגיד את שמו

אריאל אטיאס:  לא תלמידה שלנו, אבל תלמידה של היל"ה, יש שרה בממשלה

אריאל אטיאס:  הילדים האלה מחזירים את ההשקעה בכפולות של עשרות ומאות

אריאל אטיאס:        אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת קינלי ואסיים

אריאל אטיאס:  נכון, הוא אומר, צריך להוסיף וכולי

אריאל אטיאס:  דבר אחד הוא שוכח, שעבודת ההוראה היא עבודה כל כך קשה ושוחקת, שאם לא היו את התנאים – נכון, זה יפה, שמורים יעבדו כמו כל עובד במשק, בלי ביטחון תעסוקתי, ואולי ישקיעו יותר וכולי – אף מורה, אף אדם בישראל לא ילך לבחור להיות מורה אם לא יהיו את התנאים האלה

אריאל אטיאס:  התנאים האלה זה קצת לפצות על העבודה הקשה, ואני יודע מה זה עבודה קשה, הייתי כמעט בכל התפקידים, הייתי מחנך כמעט בכל הכיתות, גם בתפקיד יועץ, העבודה היא קשה מאוד

אריאל אטיאס:  הביטחון התעסוקתי – בלי זה לא תהיה לנו מערכת חינוך

אריאל אטיאס:  ושוב תודה על הדיון

סימון דוידסון: אתה יודע מה הבעיה? שהדיון הקודם שלנו היה על נושא של הגיל הרך, אז זה לא צריך להתחיל בגיל שלך, זה צריך להתחיל בגיל הרך כדי שיהיו כמה שפחות ילדים ונוער בסיכון

סימון דוידסון:  הכול מתחיל בגיל הרבה יותר מוקדם

סימון דוידסון:  ולא שאני מוריד מהערך שלכם, חס וחלילה

אריאל אטיאס: נכון

אריאל אטיאס:  חלק מהשבוע אני יועץ ואחר כך אני הולך לטפל באלה שלא הצלחנו

אריאל אטיאס:  בתור יועץ אני מנסה לעצור את הנשירה ואז אני הולך לתפוס את אלה שנפלו

סימון דוידסון: מה שאמרה פה סגנית ראש עיריית ראשון לציון, ורק אחרי זה הבנתי את זה, שאין להם בכלל מבנים מסודרים כמו של בתי ספר

סימון דוידסון:  כולם לומדים ב - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: זה מה שדיברתי עליו בהתחלה

אריאל אטיאס: זה עוד מה שרציתי לומר: מי שרוצה לדעת מה מצב המבנים, מוזמן לבקר במרכז בבני ברק

אריאל אטיאס:  אנחנו נמצאים במרתף מקלט קומה וחצי מתחת לאדמה

אריאל אטיאס:  אנחנו מתארחים במתקן של הרווחה, שכל רגע מזיזים אותנו מהחדר הזה לחדר ההוא

אריאל אטיאס:  אני מחפש איפה לשבת

אימאן ח'טיב יאסין: ככה זה גם ביפיע

קריאה: המרכז של הבנות החרדיות בבני ברק במקום יותר גרוע

יוסף טייב: ברשותכם, חיים תתייחס לזה

חיים מויאל: הרשויות המקומיות אמורות לספק כמו כל מסגרת אחרת, לספק מסגרת ראויה

חיים מויאל:  ומעבר לזה, המשרד מתקצב את הרשויות גם בשיפוץ כמו שהוא עושה במסגרת אחרות

חיים מויאל:  נכון שאין בתוך הפרוגרמות של משרד החינוך, פרוגרמה של היחידה לקידום נוער

סימון דוידסון: זה לא בסדר

חיים מויאל: זה חלק מהדברים שצריך לתקן אותם

סימון דוידסון: אתם צריכים לשנות את זה, והדבר השני, אגיד עוד פעם ועוד פעם: כשבונים בית ספר, לבנות עם אולם ספורט

סימון דוידסון:  להפסיק עם הנושא הזה שבונים בית ספר ואחרי חמש שנים חושבים על אולם

יוסף טייב: זה דיון נוסף

יוסף טייב:  אמרתי לך, יש סדרת דיונים

יוסף טייב:  תכניס את זה בפנים

יוסף טייב:       ברשותכם, אני קודם כל רוצה להודות לכם על ההשתתפות

יוסף טייב:  אין ספק שתוכנית היל"ה היא תוכנית חשובה ואנחנו מברכים את המורים, על מסירות הנפש ועבודת הקודש שאתם עושים

יוסף טייב:  הוועדה קוראת להשוות את שכר מורי היל"ה לשכר יתר המורים

קריאה: שכר ותנאים סוציאליים

יוסף טייב: כפי שאמר השר: אין הבדל בין מורה למורה

יוסף טייב:  שמענו מחברי הכנסת וגם מחיים מויאל, שמדובר בכמה עשרות מיליונים, אולי זה מסתכם בכ-50 מיליון

יוסף טייב:  הוועדה דורשת מהממשלה להקציב סכום זה בתקציב הקרוב של 2023

יוסף טייב:  שמענו שהנושא חשוב גם לשר, וודאי חיים, שהגיע לכאן בידיים פתוחות ואמר בקולו, בתחילת דבריו, שהדבר נשקל, אנחנו לקראת מכרז חדש, יש רצון לבוא ולשנות את הדברים

יוסף טייב:       ברשותך חיים, אם הוועדה תוכל לקבל את לוח הזמנים מתי אמור להסתיים המכרז, והיה רצוי שתשלחו לנו את מה שנסגר במכרז כדי שנוכל אנחנו כוועדה וכחברי כנסת, נוכל להוביל מה שאפשר מול הממשלה

קריאה: לפני שייסגר המכרז, לראות ולבלוש, ולא רק מה יש שמה, זה הכי חשוב

יוסף טייב: בוודאי, דיברתי על זה

יוסף טייב:       הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לתקצב את תוכנית היל"ה על כל מרכיביה, כולל מבנה התוכנית – חיים, אולי נשקול איך אנחנו עושים את זה

יוסף טייב:  הוועדה מבקשת ממשרד החינוך נתונים על תלמידי היל"ה שלמדו בשנה הקודמת

יוסף טייב:  שמענו את הדברים מחבר הכנסת דוידסון, ואני חושב שזה חשוב, לאיזה הישגים לימודיים הם הגיעו, אחוז מקבלי תעודת בגרות, אחוז מתגייסים, כל הנתונים שאתם להעביר לוועדה, אנחנו נשמח

קריאה: - - -     

יוסף טייב: אבל אני רוצה לדעת

יוסף טייב:  זה נתון שאני צריך לקבל אותו

יוסף טייב:      הוועדה מבקשת ממשרד החינוך שיעביר לה את התכנים, הישגים והיעדים שהמשרד מתכוון להגיע אליהם במכרז החדש

יוסף טייב:  הוועדה רשמה בפניה בסיפוק רב את הודעת השר במשרד החינוך, השר חיים ביטון, כי שכר מורי היל"ה יבחן לפני סגירת המכרז החדש, כדי להגיע להישג טוב וראוי

אימאן ח'טיב יאסין: צריך להצמיד את השכר לתנאי שכר המורים

עקיבא כהן: מורים רגילים במשרד החינוך

יוסף טייב: דיברנו על זה

יוסף טייב:  אמרתי את זה בסיכום

יוסף טייב:  ברשותכם אני נועל את הוועדה