ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 5, 2022-12-05 00:00

משה גפני: בוקר טוב

משה גפני:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים

משה גפני:  אתמול שמעתי, כמו אחרים, על סגירת מפעל טכנולוגיית להבים

משה גפני:  אני רואה עכשיו פה שחבר הכנסת מיכאל ביטון החרוץ כבר שלח לי גם מכתב על זה

מיכאל ביטון: כיוונתי לדעת גדולים

מיכאל ביטון:  אני יודע שליווית מפעלים בנגב, בירוחם, בחצור

מיכאל ביטון:  אני לא חושב שהיה לי קשה לשכנע אותך שחייבים לקיים דיון דחוף על המפעל הזה

משה גפני: לא היה לך קשה

משה גפני:  דיברתי אתמול עם מנכ"ל המפעל ועם מנהל התפעול שלו

משה גפני:  לא הכרתי אותו קודם

משה גפני:  בעלי המפעל הזה נמצאים בארצות הברית

משה גפני:  בכוונתם לפטר 900 עובדים ב-2024

משה גפני:  הם אמרו לי שהם נתנו שנה כדי שאפשר יהיה להתארגן ולראות מה עושים, ואני שמח על כך

ולדימיר בליאק: מה הסיבה לסגירה?     

משה גפני: הטכנולוגיה בעולם השתנתה

משה גפני:  אבל הם מקבלים כסף על אזור עדיפות

משה גפני:  שאלתי אותם האם הם יכולים להתמוטט מזה

משה גפני:  אבל אני לא רוצה להקדים את המאוחר, אני רוצה לקיים דיון כנראה ביום שני, בעזרת השם

מיכאל ביטון: האם אפשר לקיים את הדיון ביום שלישי? אני רוצה להיות נוכח דיון

משה גפני: אני אראה

מיכאל ביטון: בסדר

מיכאל ביטון:  עדיף להציל את המפעל

משה גפני: אני אעשה מה שאפשר מבחינת העניין הזה

משה גפני:  מיכאל, זה כנראה לא יהיה דיון אחד

משה גפני:  זה סיפור מורכב, זה סיפור טכנולוגי משמעותי

משה גפני:  הם מייצרים להבים לפרופלורים

משה גפני:  הם טוענים שהסיבה לסגירה היא שינויים טכנולוגיים בעולם ולכן הם מפסידים

משה גפני:  שאלתי אותם האם הממשלה יכולה להתערב בעניין הזה

משה גפני:  מניסיוני בסגירת מפעלים, הממשלה הצילה את המפעלים כשהיא התערבה

משה גפני:  כך קרה בהרבה מפעלים בהם טיפלנו כאן

משה גפני:  בעזרת השם, אקיים בשבוע הבא דיון

משה גפני:  אני אזמין אותם, וכמובן שאזמין את משרדי הממשלה

משה גפני:  לא נאפשר את הקריסה הזו שתביא לכך שכל כך הרבה עובדים יישארו ללא פרנסה

משה גפני:  מיותר לומר שכל אחד הוא עולם מלא, ושכל אחד שמפוטר מעבודה חוזר הביתה למצב נורא

משה גפני:  צריך לעשות כל מאמץ שהמפעל לא ייסגר, וזה מה שנעשה

משה גפני:  חבר הכנסת מיכאל ביטון, אני מודה לך על המכתב

משה גפני:  אני נעתר לבקשתך

מיכאל ביטון: אני חושב שאגיע הרבה לוועדת הכספים

מיכאל ביטון:  העסק פשוט מתקדם

משה גפני: אבל אתה ידעת שאם יהיה פרסום שהולכים לסגור מפעל, אני לא אשתוק

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  ידעתי שלא יהיה לי קשה להביא לכך שיהיה כאן דיון בנושא הזה

משה גפני: חבר הכנסת ינון אזולאי

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

ינון אזולאי:  קודם כול, כמובן שאני וחבריי לסיעה  מצטרפים למאבק הזה למען העובדים

ינון אזולאי:  יש שם איזשהו סעיף שהם לא יכולים למכור את החברה בארץ, שאותו צריך לבדוק

ינון אזולאי:  כלומר, הם הולכים לסגור והם בשום פנים ואופן לא מוכנים למכור

ינון אזולאי:  העסקה נעשתה אז בארץ על מנת שהמיסים ישולמו בארץ ושהמדינה תרוויח מזה

ינון אזולאי:  יכול להיות שהגיע הזמן שהמדינה תשים כסף

ינון אזולאי:  אגב, זה לא 900 עובדים מנהריה, אלא מכל הגליל

ינון אזולאי:  כ-500 מהם מועסקים במועצה תפן, בה יש מפעל אחד, ובנהריה יש עוד מפעל

ינון אזולאי:  הגיע הזמן שהמדינה תחזיר קצת לאותם עובדים את מה שהיא הרוויחה

ינון אזולאי:      אתמול פורסם שביום שישי נעצר חוסה חרדי הלוקה בנפשו, בן 35, מעלי שיח

ינון אזולאי:  כנראה שהוא הבהיל ילד בצורה זו או אחרת

ינון אזולאי:  אותו חוסה נעצר על ידי השוטרים, הוכה, ולאחר מכן היה צורך לאשפז אותו בהדסה כי הוא הגיע חבלות בפניו

ינון אזולאי:  הפסיכיאטרית בהדסה אמרה לשוטרים שאין להם זכות לאזוק ולחקור אותו בגלל מצבו

ינון אזולאי:  הם התעקשו, ובשיא חוצפתם עוד הגישו בקשה לבית המשפט להארכת מעצר בשבעה ימים כשהם לא ידעו על מה

ינון אזולאי:  השופט כנראה הבין את המצב והפעיל את השכל הישר ולא עצר אותו

ינון אזולאי:       המשטרה באה לפה כל הזמן בבקשות להעברות

ינון אזולאי:  אולי הגיע הזמן לתקוע את ההעברות שלהם כדי שהם יבינו שאולי צריך לפתוח קורסים לאותם שוטרים שוטים

ינון אזולאי:  אנחנו יודעים שלא כולם כאלה ושיש אנשים במשטרה שעושים עבודה טובה

ינון אזולאי:  אבל יש שם שוטים שלוקחים ילד, בחור, לוקה בנפשו, ומכים אותו למרות שאומרים להם שהוא לוקה בנפשו

ינון אזולאי:  זה לא מעניין אותם, הם ממשיכים להכות אותו עד זוב דם

ינון אזולאי:  הגיע הזמן שהמשטרה תלמד את אותם שוטרים, שאמונים על השלטת הסדר במרחב הציבורי, לשלוט על עצמם ולהבחין באנשים הלוקים בנפשם

ינון אזולאי:  לא ייתכן שפעם אחר פעם אנשים הלוקים בנפשם יחטפו מכות רק בגלל ששוטר טיפש ושוטה לא יודע כיצד להתנהג איתם

ינון אזולאי:  הגיע הזמן שנעשה לזה סוף

ינון אזולאי:  אי אפשר להמשיך כך

ינון אזולאי:  השר לביטחון הפנים הלאומי הבא צריך לשים את הנושא הזה בראש סדר העדיפויות שלו כי האנשים האלו ובני משפחותיהם סובלים מספיק יום-יום

משה גפני: אם אתה רוצה להתקדם עם העניין הזה, אני מציע שתכין מכתב, ואני אחתום איתך

משה גפני:  נעביר אותו לשר לביטחון הפנים המכהן

ינון אזולאי: אם המכתב יישלח בדואר, הוא לא יגיע אליו

ינון אזולאי:  הוא יגיע כבר לשר הבא

משה גפני: צריך לשלוח את המכתב לשר לביטחון הפנים, ולשר הבא, השר לביטחון לאומי

משה גפני:  הוא דיבר על כך רבות במערכת הבחירות

משה גפני:  הוא גם דיבר בשכונות החרדיות

משה גפני:  הוא אמר שהוא לא ייתן שיפגעו בצורה כזו באנשים חרדים

משה גפני:  אנחנו נחליט בינינו שבמידה ולא יטפלו בזה כמו שצריך, אז ברגע שתהיה פה העברה של המשרד לביטחון הפנים אנחנו נקרא להם או לו, למי שיהיה שר באותו זמן, ואנחנו נבקש הסבר

משה גפני:  אני גם ראיתי שהמשטרה פגעה בילד מחינוך מיוחד, ולא בפעם הראשונה

משה גפני:  אם אתה רוצה להתקדם בעניין הזה, תכין מכתב וגם אני אחתום עליו

אורי מקלב: אני ליוויתי את העניין הזה עד עשר דקות לפני השקיעה בניסיון לשחרר אותו, וגם מייד עם צאת השבת

אורי מקלב:  זה לא רק שוטר שהיה באירוע באוטובוס

אורי מקלב:  הילד הזה מאושפז בהוסטל והוא היה במעצר במגרש הרוסים כל השבת

אורי מקלב:  הביאו אותו מהדסה כשכולו חבול

אורי מקלב:  הילד הזה חייב לקחת תרופות, אבל לא נתנו לו את התרופות למרות שהביאו אותן, ולא נשמעו להוראות הרופא

אורי מקלב:  זה אחרי שיחה שהייתה לעוזר שלי עם מפקד המשטרה בערב שבת

אורי מקלב:  לא מדובר במקרה בו שוטר לא הבחין

אורי מקלב:  הם ידעו שהילד הזה מאושפז, שאימא שלו מאושפזת, ויש גם עניין עם אבא שלו

אורי מקלב:  מדובר על מקרה קשה

ינון אזולאי: הרב מקלב, אני לא רציתי שהמקרה של השוטות יגיע עד המפקד

ינון אזולאי:  אמרתי: השוטים הקטנים

ינון אזולאי:  אתה אומר שזה מגיע עד למפקד, ואתה צודק

ינון אזולאי:  אני כיבדתי את המפקד

ינון אזולאי:  אני לא רציתי להגיד את זה, אבל אתה אמרת את זה

ינון אזולאי:  השוטות הגיעה עד למפקד

משה גפני: אורי, אני מבקש שגם אתה תהיה במכתב הזה

משה גפני:  לא ניתן לזה להמשיך

שלמה קרעי: הרב מקלב, אולי צריך להמשיך לטפל בדברים כאלה גם בשבת

אורי מקלב: יכול להיות, אנחנו חשבנו

אורי מקלב:  אמרתי למדריך שלו ולמנהל ההוסטל, שדיברו איתי בערב שבת, שיפנו אליי במקרה של פיקוח נפש

אורי מקלב:  הם בכלל לא ידעו איפה הוא, הם לא זיהו

משה גפני: אורי, לא ניתן לעניין הזה להמשיך

משה גפני:  כי לקחת ילד כזה, להכות אותו, לשלוח אותו לבית חולים, להשאיר אותו במעצר בשבת, זה באמת דברים שלא מתאימים למדינה יהודית, דמוקרטית ומודרנית

משה גפני:  נמצה את ההליך בעניין הזה עד תום, כולל בדברים שהם יצטרכו את הוועדה

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:      חבר הכנסת קרעי

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש

שלמה קרעי:  לגבי המשטרה - אני כמובן מסכים עם כל מילה שנאמרה

שלמה קרעי:  לגבי המפעל בנהריה – דיברתי עם ראש העיר מר רונן מרלי

שלמה קרעי:  הוא מבקש לקרוא קריאה כאן, בוועדת הכספים, שהיא ועדה שבאמת יודעת לקדם דברים

שלמה קרעי:  הוא אמר שחבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים, כבר הוכיח את עצמו

שלמה קרעי:  הם מצפים ומבקשים שהממשלה תכניס את היד ותתערב, כי בשיחה עם ראשי המפעל והחברה מתברר שכן אפשר ושכן יש מה לעשות אם מישהו יכניס כאן את היד לכיס

שלמה קרעי:  ינסו לתת את הטכנולוגיה הנדרשת בשביל לשנות את הייצור במפעל לעת החדשה

שלמה קרעי:  הוא מבקש לקרוא לך, לממשלה, לעשות כל הנדרש על מנת להציל את המפעל

שלמה קרעי:  יש הסכמי גג לפיתוח האזור ולקליטת תושבים חדשים, ועכשיו יתד כזו משמעותית שם של תעסוקה יכולה להיפגע

שלמה קרעי:  זה פוגע בכל האזור, לא רק בנהריה, כמו שאמר חבר הכנסת אזולאי

שלמה קרעי:  חייבים להושיט יד ולא לחכות ל-2024 כי אז זה כבר יכול להיות מאוחר מדי

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ראש העיר יוזמן לישיבה, הוא חלק מהעניין

משה גפני:  בכל המקומות בהם יש בעיה עם המפעלים, אנחנו דואגים להזמין את ראשי הערים כי הם מהווים גורם מאוד משמעותי בנושא הזה

משה גפני:      	חבר הכנסת אלי דלל, בבקשה

אליהו דלל: כתעשיין וכמנכ"ל מפעלים לשעבר, הבנתי שרוצים להעביר את המפעל הזה לחוץ לארץ ולצמצם חלק מפעילותו

אליהו דלל:  במקום להעבירו לחו"ל, אפשר לייעל ולצמצם חלק מהפעילות או להעביר לפעילות אחרת

אליהו דלל:  אפשר למצוא דברים מבחינה שיווקית

אליהו דלל:  תפקיד הוועדה שלנו הוא לבחון, לבדוק, ובשום פנים ואופן לא לתת שהמפעל הזה ייסגר או יעבור לחו"ל

משה גפני: מאה אחוז, תודה רבה

משה גפני:  אגב, זה לא תפקיד הוועדה

משה גפני:  אני הכנסתי את זה לוועדה

ולדימיר בליאק: בסוף זה בעלות פרטית

משה גפני: לא בגלל בעלות פרטית

משה גפני:  מאז שנכנסתי לראשות הוועדה,  לפני שנים רבות, קיבלתי על עצמי לא לאפשר סגירת מפעלים

משה גפני:  לוועדת הכספים יש כוח

משה גפני:  אני יודע שזה מפעל פרטי

משה גפני:  אנחנו יכולים לדבר

אליהו דלל: אבל יש לנו אמירה בעניין הזה

משה גפני: יש, הייתה, ותהיה גם במקרה הזה, בעזרת השם

משה גפני:  אנחנו נתרום את חלקנו שהמפעל ללא ייסגר

משה גפני:       	חבר הכנסת ולדימיר בליאק

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני

ולדימיר בליאק:  שבוע טוב לכולם

ולדימיר בליאק:  בימים האחרונים אנחנו עדים לסערת אבי מעוז בקשר למערכת החינוך ותחומי האחריות שהוא עלול לקבל

ולדימיר בליאק:  אני כמובן מברך על מחאת ראשי הרשויות

ולדימיר בליאק:  בצל הסיפור הזה, אנחנו קצת פחות מדברים על תחום אחריות נוסף שהוא מקבל, וזו האחריות על ארגון נתיב

ולדימיר בליאק:  ארגון נתיב אחראי באופן בלעדי על מתן אשרות עלייה לעולים מחבר העמים

ולדימיר בליאק:  יש לזה משמעות כלכלית, ולא במקרה אני מדבר על זה בוועדת הכספים

ולדימיר בליאק:  לאורך השנים אנחנו עדים כמובן לתרומה האדירה של העלייה לכלכלת ישראל בכל התחומים

ולדימיר בליאק:  אבל היום יוצאים מסרים מהקואליציה המתהווה והחדשה, וגם מהמינוי של מעוז, וגם איומים על ביטול סעיף הנכד, וכל מיני כינויים שהעולים מקבלים לאחרונה כמו גויים

משה גפני: יש חברי כנסת שלא ראויים לקבל תפקידים בממשלה? זה לא כול כך נוגע לוועדת הכספים

משה גפני:  אנחנו הולכים לדבר על זה בישיבת הסיעה שלו

משה גפני:  אנחנו לא נשתוק על הדבר הזה

שלמה קרעי: 72% גויים בשנים האחרונות

שלמה קרעי:  וגם אלה שבאים מקבלים דרכון וחוזרים

ולדימיר בליאק: לאור התרומה האדירה של העלייה בשנים האחרונות לכלכלת ישראל בכל התחומים, אני חושב שהמסרים שיוצאים מהקואליציה המתהווה לאותם עשרות אלפי עולים, שהם עם זיקה ברורה ליהדות, יכולים לגרום נזק למדינת ישראל כמדינה קולטת עלייה, וגם נזק כבד מאוד לעתיד כלכלת מדינת ישראל

ולדימיר בליאק:  לכן, אני קורא לקואליציה הבאה להתעשת ולא לפגוע בקליטת העולים

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אני לא רוצה לפתוח פה דיון

משה גפני:  אני משתדל לא להפוך את הבמה בוועדת הכספים לוויכוח אידיאולוגי בנושאים אחרים

ולדימיר בליאק: אמרתי את הדברים כי יש להם הקשר כלכלי

משה גפני: כל דבר זה הקשר כלכלי

משה גפני:  תמיד אפשר להביא

משה גפני:  זה שאני לא מגיב על הדברים שלך, זה לא בגלל שאני מסכים איתך אלא מכיוון שאני לא רוצה להפוך את הבמה הזו של ועדת הכספים

ולדימיר בליאק: אתה לא חייב להסכים איתי

ולדימיר בליאק:  אתה דיברת הרבה בשנה האחרונה ולא הגבתי לך, וזה בסדר

משה גפני: אנחנו נדבר רבות על הנושא הזה

משה גפני:  אני רואה בזה אקט נורא ואיום

משה גפני:  הנושא הזה היה במשרד החינוך, ויפעת שאשא ביטון, שעמדה בראש המשרד הזה, העבירה הכול לרפורמים ולכל מיני דברים אנטי יהודיים

משה גפני:  פתאום אבי מעוז הפך להיות הנושא

משה גפני:  אמרתי ברשת ב' שאין סעיף אחד בהסכם הקואליציוני שלא הופכים אותו פתאום לנושא בין-לאומי

משה גפני:  למה כשאנחנו היינו באופוזיציה וכשדיברנו אופוזיציה מקצועית, לא קיבלנו תקשורת? למה פתאום עכשיו כל התקשורת מגויסת?      

מיכל שיר סגמן: כי כששר האוצר המיועד לא מדבר על יוקר המחיה ועל חיי האזרחים אלא על משנתו הביטחונית, זו בעיה

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: מעניין לעניין באותו עניין

אחמד טיבי:  אני שומע בתקשורת שמקימים שוב ועדת רפורמות בכנסת

אחמד טיבי:  הייתה ועדה כזו בעבר, והיא לא הייתה מהמוצלחות

אחמד טיבי:  היא גם פגעה בעבודה, ותפגע גם בעבודת ועדות נוספות כמו: כספים, כלכלה, פנים

אחמד טיבי:  לכן, אני לא מבין מה הרציונל בהקמת ועדה כזו, שתפגע בעבודה הפרלמנטרית, תפגע בוועדות סטטוטוריות קיימות

אחמד טיבי:  זו תהיה טעות

אחמד טיבי:  אני מקווה שמי שיכול לעצור את ההידרדרות הזו ואת הפגיעה בעבודת הכנסת, יעשה זאת

משה גפני: אני מתכוון לעשות זאת

משה גפני:  אני לא מתכוון לשתוק בעניין הזה

משה גפני:  אני חושב שזו פגיעה בעבודת הכנסת

משה גפני:  אני דיברתי עם היועצת המשפטית של הכנסת

אחמד טיבי: היא מתנגדת להקמה

משה גפני: כן, היא מתנגדת

משה גפני:  היא התנגדה גם אז, והיא מתנגדת גם היום

משה גפני:  היו אז בעיות מאוד קשות עם כחלון

משה גפני:  זהו דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת

אחמד טיבי: אני הייתי חבר ועדת הכספים

אחמד טיבי:  דברים רבים נלקחו מכאן והועברו לשם מאחורי גב הוועדה הזו

משה גפני: זה לא היה מאחורי הגב, זה היה במלחמה

אחמד טיבי: מלחמה מאחורי הגב עוד יותר גרועה

משה גפני: זה מיותר לחלוטין, אתה צודק לחלוטין

משה גפני:  יש לי ישיבה היום עם המיועד להיות ראש הממשלה ואני מתכוון להעלות את הדבר הזה

משה גפני:  אני לא חושב שאנחנו, ביהדות התורה, נסכים עם זה

משה גפני:  זה מיותר

משה גפני:  זו באמת פגיעה בעבודת הכנסת

משה גפני:  המשמעות של הוועדות היא שכל מה שעושה הממשלה מגיע לפיקוח של ועדה או לחקיקה, לתקנות, או לדיון

משה גפני:  כל הטענה שלנו בממשלה הקודמת הייתה שאיש מסיעתו של שר האוצר הוא גם יושב-ראש ועדת הכספים

משה גפני:  אז אם יהיה מצב שלשר האוצר תהיה איזה ועדת מילוט כזו, אז מה עשינו בעניין? אנחנו לא נסכים לזה

משה גפני:      חבר הכנסת ואטורי

ניסים ואטורי: יש איזה תופעה שסוגרים כבישים באזור הגולן והכנרת

ניסים ואטורי:  היה אירוע איירון-מן לפני שבועיים וסגרו את סובב כנרת לחמש-שש שעות

ניסים ואטורי:  הם אמרו שפותחים בשלוש וחצי,  אבל באזורים מסוימים פתחו בחמש

ניסים ואטורי:  זה גרם לכך שאנשים נתקעו

ניסים ואטורי:  אתם יודעים שיש הרבה חיילים שמשרתים באזור גולן שרוצים להגיע הביתה

ניסים ואטורי:  אותם חיילים נתקעו

ניסים ואטורי:  חבר'ה דתיים הלכו קילומטרים ברגל

ניסים ואטורי:  היועצת שלי נתקעה בדרך כי לא נתנו לעבור ואמרו שאין מה לעשות

ניסים ואטורי:  סוגרים בגלל איירון-מן עד חמש-שש בערב שבת, וזאת בשעה ששבת נכנסה בארבע

ניסים ואטורי:  בדרך כלל סוגרים כבישים בגולן בגלל אימונים של צה"ל, ואם עברת בטעות, אז פגז מעל הראש

ניסים ואטורי:  גם  הכלכלה והכבישים נסגרים ואין פעילות בגולן

ניסים ואטורי:   בגלל זה הגולן, בין היתר, לא מתפתח

ניסים ואטורי:  אם ישחררו קצת בעניין הזה, ואם הצבא ימצא שטחי אימון אחרים וחדשים, ואם לא, אז אולי נכבוש בסוריה, הגולן יוכל להתפתח כלכלית

ניסים ואטורי:       דבר נוסף, אני יודע שהאוצר מוריד 12

ניסים ואטורי: 5% ברגע שאנחנו מעבירים כספים משנה לשנה

משה גפני: אתה מתכוון לקיצוץ flat?     

ניסים ואטורי: כן

ניסים ואטורי:  אולי כדאי להוריד 10% לוועדת כספים ברגע שאנחנו מאשרים תקציבים, שאותם אנחנו נעביר לעניים שנדפקו מהעלאת ריבית של הנגיד

ניסים ואטורי:   צריך לפצות את האנשים העניים והמסכנים במדינה

ניסים ואטורי:  אם ניתן לעניים 10% אז לא יהיו עניים במדינה

משה גפני: נושא הקיצוץ הרוחבי במשרדי הממשלה יהיה בדיון, ואז תצטרך להגיד את זה

ניסים ואטורי: לפי הנושאים שהעלו בפניך, נראה לי שאתה מנהל את המדינה פה

משה גפני: אני לא מנהל את המדינה

משה גפני:  יש כמה בעיות במדינה

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:      רבותיי, אנחנו עוברים לדיון בבקשה לאישור השקעת המדינה בחברת דואר ישראל בע"מ, לפי סעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, כחלק מהליך הבראה

משה גפני:  בבקשה, להציג את הבקשה

משה גפני:  אני מבקש להתחיל מההיסטוריה בקצרה, אני חדש פה בוועדה

משה גפני:  אדוני, תגיד מה היה קודם, מה היה בהפרטה, כמה עובדים פיטרו, איך זה גדל מ-4,500 עובדים ל-5,000, מה נעשה עם הנכסים של אותה הפרטה

משה גפני:  לא הייתי אז היושב-ראש

משה גפני:  אני מבקש לא לברוח מההיסטוריה כי אנחנו צריכים לעקוב אחרי מה שעשיתם

שי גינסברג: שלום

שי גינסברג:  אין בעיה

שי גינסברג:  חברת דואר ישראל היא חברה ממשלתית בבעלות מלאה של מדינת ישראל

שי גינסברג:  הרגולטור העיקרי שלה הוא משרד התקשורת

שי גינסברג:  החברה עברה גלגולים ממשרד ממשלתי לרשות ממשלתית, לחברה ממשלתית

שי גינסברג:  ב-2014 החברה נקלעה לקשיים תזרימיים, וזה כחלק מירידה מסורתית בתחום הדואר ובביקוש של האזרחים

שי גינסברג:  זה לא קורה רק בישראל אלא בכל העולם

שי גינסברג:  אנחנו מדברים על משהו כמו 7% - 8% בכל שנה

שי גינסברג:  תיכף נגיע לקורונה, שם זה הוגבר

שי גינסברג:  למעשה, הלכו לתוכנית הבראה שהיא די דומה לתוכנית שנציג בפניכם היום במובנים מסוימים

שי גינסברג:  זו תוכנית שהביאה לפרישה של כ-1,200 עובדים במימון חלקי של המדינה

שי גינסברג:  המדינה גם לקחה חלק מהנכסים

משה גפני: כמה עובדים היו ב-2014?      

שי גינסברג: לזיכרוני, ב-2014 היו 6,250 תקנים

שי גינסברג:  יש עובדים במשרות חלקיות

שי גינסברג:  זה היה ערב התוכנית שנחתמה ב-2015, אבל למעשה בין 2014 ל-2015 התקיימו הדיונים בנושא

שי גינסברג:  התוכנית באמת כללה סדר גודל של 1,200 עובדים שפרשו בהסכמה, עם מימון של הממשלה בכ-477 מיליון שקל לאורך כמה שנים

שי גינסברג:  העובדים גם פרשו לאורך השנים האלו

שי גינסברג:  ראינו את ההשפעה על הוצאות החברה

שי גינסברג:  חשוב לומר שבחברה כמו דואר ישראל, שההוצאות הן סביב 1

שי גינסברג: 7 מיליארד שקל בשנה, בערך 1

שי גינסברג: 1 מיליארד שקל זה עלויות שכר

שי גינסברג:  זאת אומרת, זה פונקציה קבועה שעולה עם השנים

ולדימיר בליאק: כמה מתוך זה הנהלה ו - - -?     

שי גינסברג: סדר גודל של 100 מיליון בשנה

שי גינסברג:  יש שנים שקיצצו יותר, יש שנים שקצת הרחיבו עם השקעות אסטרטגיות

שי גינסברג:  מדברים על סדר גודל של 1

שי גינסברג: 7 מיליארד, וכמובן ש-1

שי גינסברג: 1 מיליארד מתוכם זה באמת הוצאות שכר

שי גינסברג:  יש לזה משמעות ככל שהווריאנט הזה משתנה

שי גינסברג:       התוכנית הורידה את עלויות השכר של החברה ב-2016 וב-2017, ובמקביל ראינו בשנים האלו גאות בתחום סחר בין-לאומי - יבוא חבילות, שכולנו מקבלים

שי גינסברג:  למעשה, העלויות המשיכו לעלות

שי גינסברג:  כלומר, הייתה ירידה מייד אחרי התוכנית ואז החלה עלייה איטית, ונתכנסו סביב שוב ל-1

שי גינסברג: 7 שתיארתי, אבל ההכנסות גם עלו בצורה מאוד משמעותית

שי גינסברג:  ב-2018 – 2019, הצפי שלנו של 2020 הוא שאנחנו נעבור את 2 מיליארד שקל בהכנסת

שי גינסברג:  כלומר, ההכנסות גדלו יותר מההוצאות, ולכן המצב צופה פני עתיד נראה טוב

שי גינסברג:  לא מדהים, אבל טוב

משה גפני: האמת, קצת התבלבלתי

משה גפני:  המצב טוב

משה גפני:  יש הכנסות שגדלות באופן יחסי, והמאזן הוא שיש יותר הכנסות מהוצאות, ולכן הגדלתם את מספר העובדים

משה גפני:  היו 4,500, ועכשיו אני רואה שיש לכם כבר 5,400 עובדים

משה גפני:  מספר העובדים גדל

שי גינסברג: מספר העובדים באמת גדל מעבר למה שנקבע

משה גפני: אז למה סגרתם סניפים במהלך השנתיים האחרונות? יש שכונות שלמות וערים שאין בהן סניף דואר

משה גפני:  אז לא כול כך הבנתי

משה גפני:  אני לא יודע מה אנחנו נדרשים לעשות

שי גינסברג: הייתה עלייה עד 2020 בהכנסות

שי גינסברג:  ההוצאות חזרו לרמה הזו של 1

שי גינסברג: 7, כמו שתיארתי

שי גינסברג:  ב-2020 היה משבר הקורונה

ינון אזולאי: איזה מזל שהייתה קורונה בישראל

ינון אזולאי:  אחרת לאף משרד ממשלתי לא היה מה להגיד

ינון אזולאי:  את הכול מטילים על משבר הקורונה

ולדימיר בליאק: מתי החברה עברה להפסדים?     

שי גינסברג: החברה הורידה את הרווח הגולמי מ-2019

שי גינסברג:  זאת אומרת, ראינו את ההצטמצמות במרווח שלה

ולדימיר בליאק: האם ב-2019 היא הייתה הפסדית?     

שי גינסברג: ב-2019 לא

שי גינסברג:  אבל ב-2021 הייתה הפסדית

שי גינסברג:  בנוסף, תוכנית פרישה שהיא ניסתה להתייעל על בסיס עצמה בסדר גודל של כ-300 עובדים על ידי מימון בנקאי, ועם הירידה המשמעותית בהכנסות, שנבעה בעיקר ממגזר הסחר

שי גינסברג:  אנחנו מדברים על כמה מאות מיליונים שקלים

שי גינסברג:  זה שוק תחרותי לחלוטין

שי גינסברג:  פשוט כמה מאות מיליוני שקלים נמחקו מצד הכנסות החברה, פלוס ירידה מואצת בתחום המסורתי של הדואר, וגם בתחום הכספים, הביאו את החברה להפסד מאוד משמעותי ב-2020, שטפח ב-

שי גינסברג: 2021 כי יש אלמנט בדואר של הכנסות של שנה שעברה, פעולות שקרו בשנה שעברה, עוברות לשנה הבאה בכל מיני התחשבנויות בין-לאומיות

שי גינסברג:  ב-2021 ראינו תוצאות עוד יותר גרועות, וכנראה שב-2022 אנחנו במצב קשה

שי גינסברג:       הנקודה הכי משמעותית מעבר להפסד היא שהחברה עברה לבעיות תזרימיות

שי גינסברג:  כלומר, מעבר להפסד שנצבר, יש בעיה אמיתית בתזרים השוטף של החברה, וביכולת שלה מעבר לתזרים השוטף שהיא מייצרת, להתממן על ידי גורמים חיצוניים

אליהו דלל: איזה נכסים יש לחברה? מה ההיקף שלהם בכסף? מה שווי הנכסים?     

שי גינסברג: לחברה יש מגוון נכסים

שי גינסברג:  סדר גודל של 270 – 280 נכסים באופן כללי

שי גינסברג:  יש שווי חשבונאי, אבל אנחנו נשים אותו בצד כי הוא פחות רלוונטי

שי גינסברג:  אבל אנחנו מדברים על לפני התוכנית כי חלק גדול מהתוכנית הוא שאנחנו מוכרים חלק מהנכסים, 42 נכסים, למדינה

אליהו דלל: מה השווי בכסף של הנכסים? זו שאלה פשוטה

אליהו דלל:  זה לא מופיע במאזן

חביב קטן: יש כמה מאות נכסים שרשומים בספרי הדואר

חביב קטן:  42 מתוכם מועברים כבר היום לממשלה

חביב קטן:  יש להם שווי מוערך של כ-610 מיליון שקלים

קריאה: לא נכון

קריאות: זה רק חלק מהנכסים

ולדימיר בליאק: מתי נעשתה השומה של 610?     

שי גינסברג: בחודשים האחרונים

שי גינסברג:  זה כ-610 כי עדיין יש - - -     

משה גפני: מי עשה "לא" על שווי הנכסים?      

מישאל וקנין: אני

מישאל וקנין:  אני מישאל וקנין, ואני היושב-ראש של הדואר

משה גפני: אה, איתך דיברתי

משה גפני:  משרד התקשורת לא רשום פה, אבל הוא נמצא

משה גפני:  משרד התקשורת מהווה פה גורם מרכזי, וטוב שהוא נמצא

משה גפני:  אדוני, למה עשית לא? האם מה שהם אומרים לא נכון?     

מישאל וקנין: זה לא לגמרי מדויק

מישאל וקנין:  בגדול, השווי הלא עדכני של הנכסים של הדואר היה סדר גודל של קרוב למיליארד שקל

מישאל וקנין:  מתוכם, המדינה, במסגרת התוכנית הנוכחית, תקנה מחברת הדואר 42 נכסים, שהם רוב הנכסים, ובוודאי רוב הנכסים הטובים שיש לדואר

עידית סילמן: זה בערך 60% מהנכסים? כמה זה?      

משה גפני: כמה כסף זה?     

מישאל וקנין: שווים של הנכסים האלה בספרים, ושווי ספרים זה יכול להיות שומה שנעשתה לפני חודשיים, וזה יכול להיות שומה שנעשתה לפני חמש שנים, היה סדר גודל של כ-600 מיליון שקל, עם העבודה של חברת הייעוץ

מישאל וקנין:  לצורך העניין, בשומה האחרונה, אבל לא העדכנית, זה היה סדר גודל של כ-600 מיליון שקל

מישאל וקנין:  ההערכה שלנו היא שהנכסים האלה בשומות עדכניות שמתבצעות, והתחילו כבר להתבצע, ומתבצעות גם בימים אלה, יהיו סדר גודל של קרוב ל-800 מיליון שקל

מישאל וקנין:  אולי טיפה פחות ואולי אפילו קצת יותר

משה גפני: כלומר, אנחנו מדברים על זה שלפי ההערכה שלכם, אם אכן יעשו את העבודה הזו, אנחנו מדברים על תוספת של 200 מיליון שקל להערכה של החברות הממשלתיות

מישאל וקנין: זה לא הערכה של רשות החברות הממשלתיות, זו הערכה של חברה חיצונית שנעשתה לפני כשנתיים

משה גפני: כשבאתי לדיון פה, לא ידעתי על מה מדובר

משה גפני:  ידעתי באופן חלקי, ואני רוצה לברר את האמת לפני שניעתר לבקשה שלכם, אם בכלל

משה גפני:  השאלה שלי היא לגבי ההערכה

משה גפני:  הערכת הנכסים, לפי מה שאתה אומר, ובדיקת השווי שלהם שהתחילה כבר עכשיו, היא שזה בערך 800 מיליון שקל

מישאל וקנין: נכון

מישאל וקנין:  זה אותם 42 נכסים שיועברו לידי המדינה במסגרת התוכנית

מישאל וקנין:  הכסף הזה אמור לממן

משה גפני: האם החברה מרוויחה עכשיו או מפסידה?      

מישאל וקנין: החברה מפסידה

מישאל וקנין:  השעה עכשיו היא 11:45, ובסוף היום אנחנו נפסיד עוד מיליון שקל

מישאל וקנין:  כל יום עבודה עולה לדואר כמיליון שקל

ולדימיר בליאק: זה לא עולה לדואר, זה עולה למשלמי המיסים

מישאל וקנין: זה עולה למשלמי המיסים, וזה עולה למדינת ישראל

משה גפני: מה הרווח בזה שתקבלו מאיתנו אישור?      

מישאל וקנין: כדאי שנסביר את התמונה היותר רחבה

מישאל וקנין:  חברת הדואר סובלת כבר שנים מירידה בהכנסות שלה מפעילות הליבה שלה

מישאל וקנין:  פעילות הדואר נמצאת בכל העולם בירידה בסדר גודל של כ-10% בשנה, וזה עונה גם על שאלתך על סגירת הסניפים

אליהו דלל: אבל יש גידול בסחר חבילות

מישאל וקנין: אני שם בצד את החבילות כי לחבילות יש פתרונות אחרים

מישאל וקנין:  כל מי שמזמין חבילות באינטרנט לא צריך להגיע לסניף הדואר

מישאל וקנין:  הוא מקבל אותן בקיוסקים ובפיצוציות

מישאל וקנין:  יש קרוב ל-600 או 700 נקודות כאלה של הדואר ברחבי הארץ

מישאל וקנין:  חוץ מזה, התחום הזה נמצא בתחרות מוחלטת

מישאל וקנין:  יש עוד מאות נקודות כאלה של חברות מתחרות

מישאל וקנין:  שימו לרגע בצד את עניין הסחר ומשלוחים וקניות מאתרים של סחר אלקטרוני

מישאל וקנין:  אנחנו מדברים על פעילות הליבה המסורתית של הדואר, כמו: מכתבים, אנשים שמגיעים לסניף כדי לשלוח ולקבל מכתבים

מישאל וקנין:  פעם גם היינו מקבלים הזמנות לחתונה בדואר, והיום רוב האנשים מקבלים אותן באמצעים דיגיטליים

מישאל וקנין:  הדבר הזה גורם לכך שיש בחברה ירידה פרמננטית בהכנסות

מישאל וקנין:  הכנסות הדואר של הדואר מדואר וקמעונאות זה סדר גודל של כ-500 ומשהו מיליון שקל

מישאל וקנין:  כל שנה אנחנו מאבדים סדר גודל של 10%

מישאל וקנין:  מצד שני, יש לנו קשיחות בהוצאות

מישאל וקנין:  יש לנו 5,000 עובדים

מישאל וקנין:  חשוב להגיד, עובדי הדואר הם עובדים מסורים, הם עובדים בכל מצב ובכל מזג אוויר

מישאל וקנין:  אבל הם לא השמנת של השירות הציבורי מבחינת עלויות השכר שלהם

מישאל וקנין:  שכר עובדי הדואר נמוך ב-45% מהממוצע של העובדים בחברות הממשלתיות, וצריך לקחת זאת בחשבון כי הרבה פעמים יש אינפורמציה לא מדויקת בעניין הזה

מישאל וקנין:  לא מדובר באנשים שיתעשרו, זה לא מעמד ביניים ישראלי

מישאל וקנין:  יש בדואר אנשים שמקבלים אפילו השלמת הכנסה

מישאל וקנין:  גם את הדבר הזה צריך לשים על השולחן

מישאל וקנין:       החברה הגיעה למצב של חדלות פירעון

מישאל וקנין:  יש לה קושי בתזרים המזומנים

מישאל וקנין:  תזרים המזומנים שלה הוא שלילי

מישאל וקנין:  החברה מיצתה את קווי האשראי הבנקאיים שלה והיא תלויה בהזרמת כסף של הבעלים או בצמצום היקף ההוצאות הקבוע שלה, או גם וגם

מישאל וקנין:  התוכנית הזו אמורה לעשות גם וגם

מישאל וקנין:  הבור בדואר הוא כול כך משמעותי

מישאל וקנין:  צריך להגיד את האמת, הוא לא טופל הרבה זמן

מישאל וקנין:  הגענו לכאן כשהבור הוא כבד ועמוק

מישאל וקנין:  אני אומר זאת כי חשוב לדעת שכל דחייה, גם של יום, גם של שבוע, תעלה עוד כסף

משה גפני: נציג משרד התקשורת, אבקש לדעת למה הנושא הזה לא טופל על ידי משרד התקשורת

משה גפני:  אבקש הסבר כשהוא יסיים

משה גפני:  אדוני, אמרת שהוא לא טופל במשך כל השנים

משה גפני:  זה חשוב כי כל הזמן מבקשים את עזרתנו

משה גפני:  לפי התיאור שלך, אני לא כול כך מבין לאן נגיע עם העזרה הזו

משה גפני:  האם הוא לא טופל עד עכשיו? באו לפה עם הפרטה

מישאל וקנין: ההפרטה היא דבר חשוב

משה גפני: אתה לא היית אז

משה גפני:  אבל באו לפה עם הפרטה, עם תוכניות, ובינתיים לא עשו כלום

משה גפני:  אמרת שלא טופל

משה גפני:  אנחנו לא יכולים להיות אלה שמאשרים כל דבר שמביאים כשבעצם לא יוצא מזה שום דבר

משה גפני:  אם לא טופל אז למה ביקשו מאיתנו?      

מישאל וקנין: אמרתי "לא טופל", אבל בחודשים האחרונים זה מטופל

מישאל וקנין:  אני הגעתי לחברה לפני שמונה חודשים, המנכ"ל החדש הגיע לפני כחצי שנה

מישאל וקנין:  דוד לרון הוא איש שהגיע מהמגזר העסקי

מישאל וקנין:  הוא הסכים להצעה לבוא ולהתגייס לשירות מילואים

מישאל וקנין:  כשהוא היה המשנה למנכ"ל שופרסל או מנכ"ל החברות הבנות של תנובה, הוא הרוויח הרבה יותר כסף לעומת מה שהוא מרוויח בדואר ישראל

מישאל וקנין:  הוא עשה זאת מתוך אתגר, כי שנינו חושבים שחשוב לתקן ולהבריא את החברה הזו

מישאל וקנין:  זה אתגר מקצועי ואישי ואנחנו מנסים ורוצים לעשות את המקסימום כדי להביא את החברה הזו לחוף מבטחים אליו היא אמורה להגיע

מישאל וקנין:       שוב, עד שלא יהיה טיפול במבנה ההוצאות וההכנסות של החברה, אז זה לא שהחברה הזו תקרוס בעתיד, היא כבר קרסה

משה גפני: מה אתם מבקשים מאיתנו? זו חבית ללא תחתית

משה גפני:  הרי לפי מה שאתה אומר, אין פתרון

מישאל וקנין: יש פתרון

משה גפני: אתה אומר: יש עובדים

משה גפני:  אני גם לא מבין איך מספר העובדים גדל

משה גפני:  הרי העבודה צומצמה

מישאל וקנין: אני אחראי על מה שקרה בדואר רק מה-23 בפברואר

מישאל וקנין:  אבל אני רוצה לענות לך על זה

משה גפני: אבל אתה לא האחראי לזה

מישאל וקנין: אני כן למדתי לקח מהכישלונות הקודמים

מישאל וקנין:  למשל, יש בהסכם עם המדינה כאן התחייבות שהחברה לקחה על עצמה, מה שלא נעשה בהסכמים קודמים, שמצבת כוח האדם של החברה לא עולה

מישאל וקנין:  כי באמת, כפי שאמרתם, בפעמים הקודמות, מצד אחד, הפרישו עובדים לפנסיה או פיטרו עובדים, ומצד שני, הגדילו את מצבת העובדים

מישאל וקנין:  כשזה פגש את הירידה בהכנסות, ראינו גם עלייה בהוצאות, ומצד שני, גם ירידה בהכנסות

מישאל וקנין:  זה מתכון לצרות לחברה שנמצאת במצבה של חברת הדואר, ואכן הגענו לצרות האלה

משה גפני: ואתה אומר לנו: אף על פי כן תאשרו

משה גפני:  כי מה?      

מישאל וקנין: אני אומר שאתם תחליטו מה שאתם רוצים

משה גפני: אבל אנחנו שואלים אותך מה לעשות

מישאל וקנין: אני חושב שהתוכנית עכשיו לא חפה מסיכונים, אבל יש בה סיכוי מאוד גדול להביא את החברה

משה גפני: מה זה הפרטה? האם בהפרטה יבוא יזם פרטי?      

מישאל וקנין: כן

משה גפני: למה שהוא יבוא? הרי לפי מה שאתה מתאר, הכול הפסדי

משה גפני: יש שני שלבים בהפרטה

משה גפני:  אגב, תוכנית ההפרטה עדיין לא אושרה כאן בוועדת הכספים

משה גפני: אני יודע

מישאל וקנין: אני אומר לך למה

מישאל וקנין:  לדואר יש כמה נכסים

מישאל וקנין:  אני לא מדבר על נכסי הנדל"ן, אני שם אותם בצד

מישאל וקנין:  גם הם שווים משהו

מישאל וקנין:  כאמור, אחרי תוכנית ההסכם עם המדינה, רוב הנכסים המשמעותיים של הדואר כבר לא יישארו ברשות החברה

מישאל וקנין:  יש לדואר עדיין נכסים עסקיים משמעותיים, שבהתנהלות נכונה, ובהשקעה נכונה של בעלים, שמתאימה לבעלים פרטיים ולא מתאימה לחברה

מישאל וקנין:  אנחנו נמצאים פה בדיון של השקעת בעלים בחברה כושלת

מישאל וקנין:  אני מניח שאתם לא מתכנסים הרבה פעמים ואמרים: בואו עכשיו נלך לחברה ממשלתית וניתן לה עוד מיליארד שקל כדי שהיא תצטייד בציוד הכי עדכני והכי חדש ותחליף את מערכות המידע שלה כדי שהיא תוכל להתחרות בתחום זה וזה

מישאל וקנין:  בדרך כלל, כשחברות מגיעות לכאן, זה מחלקה פנימית, ולפעמים אפילו טיפול נמרץ

מישאל וקנין:       אני רוצה לציין עוד נקודה מאוד חשובה, ואמרת שתשאל פה את נציג משרד התקשורת

מישאל וקנין:  עוד משקולת שיושבת על החברה הרבה שנים היא רגולציה ארכאית ולא מתאימה לעידן בו אנחנו מצויים

מישאל וקנין:  למשל, תעריפים הפסדיים

מישאל וקנין:  החברה מחויבת לתת שירות אוניברסלי, לחלק את הדואר באצבע הגליל ובכל יישובי הערבה, אבל התעריפים המפוקחים שהחברה הייתה יכולה, ויכולה עד היום, לגבות תמורת השירות הזה הם הפסדיים

מישאל וקנין:  את זה קובע משרד התקשורת

ינון אזולאי: לא יכול להיות שאחד שמתגורר  במושב בצפון או בדרום לא יקבל את הדואר כי זה לא רווחי

מישאל וקנין:  יכול להיות מחיר אחיד

מישאל וקנין:  אתה צודק

משה גפני: צריך רגולטור שמפקח על הדברים האלה, וזה משרד התקשורת

משה גפני:  הוא היה צריך לעקוב אחרי כל הדברים האלה

ינון אזולאי: איפה הוא היה כל השנים?      

ולדימיר בליאק: התעריף צריך להיות מותאם לפעילות התפעולית של החברה

משה גפני: מיכאל ביטון,  אתה קיימת על זה דיונים

משה גפני:  בבקשה

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, קיימתי על זה לא רק דיון אלא גם תיקוני חקיקה

מיכאל ביטון:  הדואר זה קטסטרופה מתמשכת

מיכאל ביטון:  זו חברה, שלצערי, הייתה בריקבון תפקודי, וחברה שהייתה קרקע פורייה לפתרונות תעסוקה מפה ומשם

מיכאל ביטון:  בעשור האחרון לא עמד לנגד עיניה להיות מופת תפקודי והתייעלות כלכלית

מיכאל ביטון:  זה הצד של הבעיות הפנימיות, הריקבון הפנימי, של החברה הזו

מיכאל ביטון:  הצד החיצוני זה שבאמת כבר אין מכתבים, ולאט לאט לא יהיו מכתבים, ולא ידפיסו מכתבים

מיכאל ביטון:  ויש גם תחרות

מיכאל ביטון:  חברות עסקיות שהן מול הדואר יודעות לעשות מכתב בדיווח ישיר, עם הדואר וללא הדואר

מיכאל ביטון:  העולם משתנה

מיכאל ביטון:  יש כאן שתי תופעות: חברה ממשלתית, שלבושתינו פה, לא עשתה את עבודתה ואת ההתייעלות לאורך השנים, כמו חברת עמידר, שאנחנו צריכים לסגור ולהקים מחדש, ויש גם תהליכים חיצוניים שמשפיעים על החברה הזו

מיכאל ביטון:  זה הצד השלילי

מיכאל ביטון:  הצד היותר חיובי - מישאל הוא חדש, וגם המנכ"ל הוא חדש

מיכאל ביטון:  מיום כניסתם הם גזרו על עצמם איפוק וצניעות, גם ברמה האישית, וגם לעשות שידוד מערכות בכל החברה

מיכאל ביטון:  השאלה היא האם הם יביאו את החברה להבראה או לא

מיכאל ביטון:       אין ספק שהממשלה תצטרך להשקיע כי אין מי שיציל את הדואר

מיכאל ביטון:  פעם הדואר היה משרד ממשלתי

מיכאל ביטון:  בעבר היה משרד הדואר, בכלל לא הייתה חברה ממשלתית

מיכאל ביטון:  כמו שיש צבא, יש דואר

מיכאל ביטון:  היום אין משרד הדואר

מיכאל ביטון:  זה כמו שמישהו אומר לך שמשרד ממשלתי פשט את הרגל

מיכאל ביטון:  הדואר הוא לפני פשיטת רגל

מיכאל ביטון:  נצטרך להשקיע כדי להבריא אותו

מיכאל ביטון:  נצטרך לשים תחנות כאן בוועדות הכספים כל שלושה חודשים כדי שהם יראו לנו הבראה והתייעלות, וזאת כדי שלא נשים פה מאות מיליונים ובעוד שנתיים נתבייש בזה שאנחנו אלה ששמנו מאות מיליונים בחברה שלא עשתה מה שהיא צריכה לעשות

משה גפני: מה תעשה בעוד שלושה חודשים כשתראה שההתייעלות היא לא התייעלות וההבראה היא לא הבראה אבל את הכסף כבר העברת?     

מישאל וקנין: זה פשוט לא יכול לקרות

מישאל וקנין:  אין דבר כזה

מיכאל ביטון: ראשית, חובת ההוכחה עליכם

מיכאל ביטון:  אנחנו נלך ונעשה את חלקנו

מיכאל ביטון:  מישאל, בעיית האמון היא לא בך באופן אישי כי אתה חדש במשחק

מיכאל ביטון:  בעיית האמון בדואר כגוף מתפקד ויעיל,  קיימת כבר עשר-עשרים שנה

מיכאל ביטון:  אנחנו עוד נדע אם מישהו יוכל לקחת ולעשות זאת טוב יותר

מיכאל ביטון:  כשנשקיע כסף, נגדר את הפגיעה בחלשים, ואת מה שמותר ואסור לדואר לעשות כשהוא פוגע בשירותים לחלשים, כמו סגירת סניפים, מתי, איפה, ואם

מיכאל ביטון:  אנחנו נרצה לעשות על זה בקרה

מיכאל ביטון:       אני הבאתי את הדואר אליי לדיונים, כולל תיקוני חקיקה, שיאפשרו לו טיפה לפעול בהתייעלות, בתחרות, לפתוח לו תחומים ולהקל עליו ברגולציות, כמו גם להכין אותו להפרטה

מיכאל ביטון:       ההערה האחרונה היא לגבי חלקו של הדואר בהוגנות במסחר

מיכאל ביטון:  אתם ביקשתם אצלנו תיקוני חקיקה, והתנאי שלי היה שתפתחו את מרכזי החלוקה שלכם לשירות לחברות עסקיות

מיכאל ביטון:  זה כמו שלבזק יש כבלים או הוט, ועל התשתית הזו של בזק אנחנו מכניסים חברות שנותנות שירותים, ויש התחייבות הדדית

מיכאל ביטון:  הייתה התחייבות של משרד התקשורת ושל הדואר לפתוח את מרכזי החלוקה לגופים עסקיים, ואתם גוררים רגליים

מיכאל ביטון:  אני התניתי את תיקוני החקיקה אצלי בזה שמרכזי החלוקה ייפתחו

מיכאל ביטון:  שמעתי שאתם עושים את זה בחודש מרץ, וזה נראה לי גרירת רגליים

מיכאל ביטון:  אתם צריכים לעשות את זה בינואר

מיכאל ביטון:  אני אדרוש בוועדה הזו התניות שאתם תעשו את החלקים שלכם בהתחייבות שלכם כלפינו

מיכאל ביטון:  למשל, בפתיחת מרכזי החלוקה לשימוש מגזר עסקי

מיכאל ביטון:  זה חלק שהייתם צריכים לתת

מיכאל ביטון:  הם התחייבו אצלי בהחלטה

מיכאל ביטון:  התניתי את תיקוני החקיקה שמשרתים אותם בזה שהם יהיו הוגנים גם עם המגזר העסקי

מיכאל ביטון:  הם קבעו תאריך לחודש מרץ

מיכאל ביטון:  אני רוצה שזה יהיה בינואר, ושזה יהיה אחד התנאים שלנו בקידום ההשקעה בהם

מיכאל ביטון:  נעשה עליהם בקרה בכל ההיבטים, כולל אפילו סמכות שלנו, וקו אדום לאי פגיעה באוכלוסיות ובאזורים חלשים

משה גפני: תודה

משה גפני:  ולדימיר

ולדימיר בליאק: אדוני, תודה רבה

ולדימיר בליאק:  קודם כול, אני מסכים עם חברי חבר הכנסת ביטון שמדובר פה בכישלון מתמשך

ולדימיר בליאק:  החברה באמת הייתה לאורך לא מעט שנים פתרון לכל מיני מינויים פוליטיים, והגענו לאן שהגענו

ולדימיר בליאק:  לדעתי, הממשלה אישרה באפריל השנה את תוכנית ההפרטה, והגיע הזמן שהיא תגיע לאישור ועדת הכספים כמתחייב בחוק

ולדימיר בליאק:  אנחנו צריכים לשים לב לשני דברים: קודם כול, מתוך 680 מיליון שקל שאתם מבקשים היום, 200 מיליון שקל זה למעשה חלף הלוואה שהחברה קיבלה במסגרת תוכנית ההבראה של 2020, ועכשיו המסגרת של בנק הפועלים מצטמצמת שם

ולדימיר בליאק:  שנית, מתוך 42 נכסים, שמוערכים ב-610 או ב-800, במסגרת הסכם הביניים שנחתם ב-30 ביוני 2022, הועברו שני נכסים מתוך ה-42, אבל 100 מיליון שקל כבר לא איתנו

ולדימיר בליאק:  100 מיליון שקל מתוך 600 א 800, הם כבר היסטוריה, נכון?       

שי גינסברג: שועבדו נכסים בגובה של כ-100 מיליון

ולדימיר בליאק: אבל זה מתוך 610 או 800, נכון? זה מתוך הסכום הזה

שי גינסברג: נכון

ולדימיר בליאק: אני רק לא מבין איך שני נכסים מתוך 42

ולדימיר בליאק:  האם זה לפי השווי המשוער של הנכסים? האם אלו הנכסים המשמעותיים והגדולים?      

שי גינסברג: כן, כן

ולדימיר בליאק: צריך להבין שמתוך הסכום הזה, 100 מיליון שקל כבר לא איתנו ושכבר לא נראה אותם

נעם שרלו בריגה: אחדד שהסכום שמועבר כנגד הנכסים לא מוגדר כהשקעת בעלים

ולדימיר בליאק: בסדר, זה עדיין כסף

נעם שרלו בריגה: נכון

ולדימיר בליאק: חשוב מאוד שוועדת הכספים תיכנס פה לנושא הפיקוח כי אתה באמת צודק

ולדימיר בליאק:  זה נראה כמו בור ללא תחתית, והגיע הזמן לשים לזה סוף

משה גפני: מאה אחוז

משה גפני:  חבר הכנסת דלל

אליהו דלל: בכל מקום אחר רשות הדואר או בנק הדואר היו נסגרים

אליהו דלל:  השירות של הדואר הוא שירות מאוד מאוד חיוני וחשוב לפריפריה הגיאוגרפית והחברתית כי לא לכולם יש אינטרנט ויכולת להגיע למרכזי חלוקה שנמצאים במרכזי הערים

אליהו דלל:  אין ספק שהייתה פה אוזלת יד במשך שנים רבות

אליהו דלל:  אני לא רוצה עכשיו להגיש אצבע מאשימה, האם זה רשות החברות או השרים שהיו, וכך הלאה

אליהו דלל:  אבל עדיין זו בעיה

אליהו דלל:  אני מבין שהדואר נקרא גם בנק הדואר

אליהו דלל:  אנחנו רואים את הבנקים מרוויחים כול כך הרבה כסף, ויש פה בנק שמוגדר כבנק וההנהלה או הדירקטוריון לא מסבים את אותם מוצרים לכיוון מוצרים פיננסיים, שאולי כן היו מרוויחים בהם, ואולי לציבור מסוים

אליהו דלל:  כי אין ספק שאף אחד כבר לא שולח אגרת ברכה בדואר

מיכאל ביטון: אין להם סמכות ואישור לעשות את זה

מיכאל ביטון:  בנק הדואר נקרא בנק, אבל הוא לא באמת בנק

אליהו דלל: זה לא תפקידנו, אבל תפקיד הדירקטוריון וההנהלה הוא לייעל את המערכת ובצד השיווקי למצוא מוצרים פיננסיים ואחרים שבהם החברה תוכל להרוויח, כמובן במסגרת שציינתי קודם ומבלי לפגוע בשירות

אליהו דלל:  בקריית נורדאו בנתניה יש 60,000 תושבים, אבל אין בנק דואר אחד

אליהו דלל:  זה לא הגיוני

אליהו דלל:  אם היו פותחים שם, הבנק או רשות הדואר כן היו רווחיים כי כל האזור הזה צורך  שירותי הדואר

אליהו דלל:  הבקשה שלנו כרגע היא לאשר מכירה או לתת איזשהו סכום עבור אותם פיטורים, נכון?      

קריאה: הבקשה מורכבת מהעברת נכסים כנגד - - -, ובנוסף - - -     

אליהו דלל: ועם הכסף הזה אתם הולכים לשלם לפרישה

אליהו דלל:  הרב גפני, בקשתם היום היא להעביר את הנכסים למדינה ולקבל תמורת זה כסף

אליהו דלל:  עם הכסף הזה הם הולכים לשלם עבור ההתייעלות לפנסיה לעובדים, לפרישה מוקדמת, וגם לפיטורים

אליהו דלל:  אני חושב שזה היגיון, זה נכון

אליהו דלל:  זה עולה לנו כסף

אליהו דלל:  זה בסדר

אליהו דלל:  אבל הדרישה השנייה היא דרישה שמדברת על רגולציה

אליהו דלל:  אני מציע שבתחום הרגולציה ובתחום התוכנית המפורטת, יש להשאיר את זה - - -     

משה גפני: מהי הדרישה השנייה?     

אליהו דלל: יש שם בקשה שאומרת שאתם רוצים לקדם איזושהי רגולציה או רפורמה?      

כפיר בטט: כרגע הבקשה היא לאשר את הסכם ההבראה שמדבר על השקעת בעלים בחברה

משה גפני: אני חושב שאתה קצת טועה

משה גפני:  הם מבקשים עכשיו להעביר כסף תמורת הנכסים כדי לפעול

משה גפני:  לא שיש איזה רגולציה

משה גפני:  לא ראיתי את הרגולציה עד עכשיו

אליהו דלל: הכוונה שלי היא דברים נוספים שהם רוצים לעשות במסגרת - - -     

קריאה: הייתה רפורמה ב - - -     

משה גפני: זה לא עכשיו

משה גפני:  לא הייתי בפעם הקודמת

אליהו דלל: את זה להשאיר לשר הבא – זו הכוונה

אליהו דלל:  תודה

משה גפני: מאה אחוז

משה גפני:  אחמד טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: אין ספק שאי-מיילים, אינטרנט, התפתחות ההיי טק וכד', פוגעים בעבודה המסורתית של הדואר

אחמד טיבי:  לכן, יש ירידה בהכנסות ויש החלטה לסגור עשרות סניפים

אחמד טיבי:  נדמה לי שמדובר ב-60 סניפים

דוד לוי: במהלך השנה האחרונה כבר נסגרו כ-60 סניפים

אחמד טיבי: יש אזורים שהם פריפריה, יישובים ערביים, שאין בהם סניפים של בנקים מסחריים, וכשיש סניף בנק דואר אז זה פתרון

אחמד טיבי:  אם אתה סוגר את הסניף הזה אז אין להם לא בנקים, לא דואר, ולא בנק הדואר

אחמד טיבי:  צריך לחשוב על הדבר הזה

אחמד טיבי:  אנחנו רוצים לפתח את הפריפריה ואת היישובים הערביים, ולתת להם מענה בגלל המחסור בסניפים של בנקים מסחריים

אחמד טיבי:  מצד שני, הוועדה, בסופו של דבר, הרי תבוא לקראת הבקשה הזו כי יש אלפי עובדים בדואר שצריך לשמור על הפרנסה שלהם

אחמד טיבי:  כמובן שחשוב לשמור על הפרנסה של עובדים יהודים וערבים כאחד

אחמד טיבי:  עם זאת, הייעול הוא חשוב כי מדובר בקריסה

אחמד טיבי:  הדואר קרס

אחמד טיבי:  אני, למשל, מאוד מבקש לשמוע אם הם מתכוונים לפתוח סניפי בנק דואר היכן שצריך, למשל, ביישובים הערביים ובפריפריה

אחמד טיבי:   בנגב, למשל, כמעט ואין בנקים

אחמד טיבי:  חוץ מרהט

אחמד טיבי:  שמים כספומטים בכמה יישובים

אחמד טיבי:  אנחנו ב-2022, וצריך שיהיו סניפי בנקים  מסחריים, גם אם זה לא רווחי, כי הבנקים מרוויחים מיליארדים

אחמד טיבי:  כך גם לגבי בנק הדואר

אחמד טיבי:  הוא צריך לתת מענה היכן שצריך

אחמד טיבי:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אורי מקלב, אתה עסקת בעניין הזה, ואני מבקש לשמוע

אורי מקלב: לא רק אני, אפשר להגיד שאנחנו עסקנו בעניין הזה

אורי מקלב:  הכנסת במשך שנים רבות דנה עם ועדת הכלכלה, וחבר הכנסת מיכל ביטון דן רק לפני כמה חודשים

אורי מקלב:  גם ועדת הכספים וועדות אחרות דנו בנושא הזה

אורי מקלב:  אנחנו צריכים היום באמת לשאול את עצמנו איפה טעינו

אורי מקלב:  אנחנו לא טעינו, אנחנו לא הופתענו, אנחנו התרענו

אורי מקלב:  אנשים אחרים קיבלו את ההחלטות

אורי מקלב:  לא נתנו לדואר להתמודד מול חברות אחרות, לקחו את הדברים הרווחים

אורי מקלב:  את ההזמנות לחתונות אנחנו מקבלים  מחברות אחרות

אורי מקלב:  למה הדואר לא יכול לעשות זאת?     

ניסים ואטורי: מקבלים את ההזמנה כשיש כבר ברית לנכד

אורי מקלב:  יש חברות פרטיות שמתעסקות בזה כי זה רווחי

אורי מקלב:  אם זה לא היה רווחי הן לא היו עושות זאת

אורי מקלב:  כשהדואר היה צריך להתמודד, וכשהוא היה צריך לקבל גיבוי, עמדו מולו באוצר ואמרו: לא

אורי מקלב:  אנחנו נסדר ואנחנו נבריא את החברה, ונעשה כך וכך

אורי מקלב:  אנחנו נמצאים היום בפני שוקת שבורה ושואלים מה אפשר לעשות

אורי מקלב:   הדואר היום לא יכול לתת שירות בסיסי

אורי מקלב:  דיברת קודם על שכונה מסוימת

אורי מקלב:   אנחנו לא מדברים על מקום קטן שאתה אומר שאתה לא נותן שירות

אורי מקלב:  הדואר היום הוא שירות בסיסי ויסודי, במיוחד עבור השכבות החלשות

משה גפני: חבר הכנסת דלל דיבר על שכונה בנתניה של 60,000 תושבים

אליהו דלל: נכון

אליהו דלל:  שכונת קריית נורדאו היא עיר

אליהו דלל:  יש בה 60,000 תושבים

אליהו דלל:  ואל מי באים בטענות? אל ראש העיר

משה גפני: אורי, תחשוב שאתה יושב-ראש הוועדה

משה גפני:  מה אתה מציע לוועדה לעשות?      

אורי מקלב: מה שמטריד אותי יותר הוא העתיד

אורי מקלב:  הרי עושים את כל הדברים האלה כדי להפריט את החברה ולמכור אותה

אורי מקלב:  אנחנו צריכים לקבל דוח איזה שירותים הדואר ייתן בעתיד

אורי מקלב:  אם אנחנו מעבירים את זה לידיים פרטיות, ואנחנו מורידים רגולציה מהדברים שהם צריכים לעשות, ואנחנו פוטרים אותם מהרבה דברים, אז בסוף אנחנו צריכים לראות אלו דברים רווחיים רוצים למכור

אורי מקלב:   מה שצריך להדאיג אותנו זה השירותים הבסיסיים ופריסת השירותים לציבור

אורי מקלב:  אתה יכול לאשר דברים כשאתה יודע מה עתיד השירות שיהיה

אורי מקלב:  בסוף יבואו אליך, לא למישהו אחר

אורי מקלב:  תבינו

אורי מקלב:  אתה יכול היום לקבל תור בעוד חודש לקבלת חבילה בבית הדואר

אורי מקלב:  האם זה יעלה על הדעת?         

קריאה: זה לא נכון

אורי מקלב: אתמול דיברתי עם תושבים

אורי מקלב:  בעוד חודש

אורי מקלב:  יכול להיות יותר וגם פחות

אורי מקלב:  מה שעושים היום זה שפותחים פעמיים בשבוע בין השעה אחת לשלוש בצוהריים

אורי מקלב:  אבל בשעות האלה אנשים עובדים, כדי לקבל את השירות הם צריכים להפסיד ימי עבודה

אורי מקלב:   יש היום מעקב

אורי מקלב:  שלושה שבועות זה נמצא בדואר מיון במודיעין

אורי מקלב:  אתמול דיברתי עם אנשים שאמרו שזה נמצא שם שלושה שבועות

אורי מקלב:  אני יודע שהדואר רוצים, ושהם עושים מאמצים, ושהעובדים קורסים

אורי מקלב:  כמה עובדת אחת בסניף דואר יכולה לעשות? אתה רואה שהיא לא קמה ממקומה

אורי מקלב:  בסופו של דבר, מה שצריך לעניין אותנו הוא עתידו של השירות הבסיסי הזה, וזה מה שהם צריכים לתת לנו

משה גפני: תודה רבה

אליהו דלל: רשות החברות, האם יש תוכנית הבראה?      

שי גינסברג: זו תוכנית ההבראה

אליהו דלל: מה זה "זו"? אני לא ראיתי אותה

אליהו דלל:  האם יש תוכנית הבראה שאומרת מתי ולוחות זמנים?      

משה גפני: חבר הכנסת ואטורי

ניסים ואטורי: קודם כול, החלוקה באזורים נידחים מתאזנת עם חלוקת מכתבים באזורים רוויי אוכלוסייה, שבהם אתם עובר מפה לפה

מישאל וקנין: זה לא מתאזן

מישאל וקנין:  החברה מפסידה מעל 150 מיליון שקל בשנה בגלל חוסר האיזון

ניסים ואטורי: לא יודע, אז בואו לא נחלק דואר בגולן או בנגב

ניסים ואטורי:  אני יודע שבתוכנית הבראה צריך להיות שירות לתושבים

ניסים ואטורי:  אני לא חושב שהיום אפשר לסמוך על השירות

ניסים ואטורי:  יש בעיה של חוסר אמון כשאתה שולח מכתב

ניסים ואטורי:  כבר לא שולחים הזמנות לחתונה כי הזוג כבר מתגרש עד שהמכתב הזה מגיע

ניסים ואטורי:  מהי תוכנית ההבראה שלכם? כלומר, איזה פעולות נעשו ומה אתם מתכננים לעשות

ניסים ואטורי:  זה חשוב לנו כי מדובר בכספי ציבור שאנחנו מעבירים

ניסים ואטורי:  לא מדובר בסכום מבוטל

ניסים ואטורי:  מה עשיתם ומה אתם הולכים לעשות? אנחנו רוצים לדעת גם איפה זה ייגמר, או שבשנה הבאה תבואו עוד פעם עם איזה מיליארד שקלים

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ינון, בבקשה

ינון אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש

ינון אזולאי:  אשתדל לא לחזור על הדברים

ינון אזולאי:  לגבי העובדים – הרב גפני שאל על זה ולא קיבלנו תשובה

ינון אזולאי:  היו 4,500 עובדים ומספרם עלה ל-5,400

ינון אזולאי:  קודם כול, האם מדובר רק בעובדים חדשים והאם אף אחד לא פוטר? האם היו כאלה שפרשו, הפרישו, התפטרו, ואז הכנסתם יותר עובדים? זו שאלה שצריכה להיאמר פה

משה גפני: ינון, זה נאמר קודם

משה גפני:  הם אמרו שהיו כאלה שהיו בפרישה והייתה תוכנית לגביהם

משה גפני:  לגבי העובדים האחרים - כשזה מגיע ל-5,400 עובדים, אלו עובדים חדשים

ינון אזולאי: כל ה-5,400?     

משה גפני: לא

משה גפני:  חלק גדול

ינון אזולאי: הרי היו 467 מיליון שנתנו גם לפרישת עובדים

ינון אזולאי:  דוח מבקר המדינה שולח אותנו לנתון הזה של 467 מיליון שקל שהיו צריכים להגיע לפיטורי עובדים

ינון אזולאי:  467 מיליון האלה לא הלכו לפיטורי עובדים

ינון אזולאי:  לאן הם הלכו? לכמה עובדים הם הלכו?     

נעם שרלו בריגה: אעשה סדר בדברים

נעם שרלו בריגה:  ההסכם הקודם מומש במלואו

נעם שרלו בריגה:  כלומר, החברה כן פיטרה את כמות העובדים שהיא הייתה אמורה לפטר

ינון אזולאי: כמה?     

נעם שרלו בריגה: 1,200 משרות

נעם שרלו בריגה:  לאחר שהיא הגיעה לגג התקינה אליו היא הגיעה, שהיה 5,050, גדלה מצבת העובדים לאורך השנים

ינון אזולאי: כלומר, 1,200 פוטרו

ינון אזולאי:  השלמתם 1,200 והוספתם עוד 700

ינון אזולאי:  כלומר, 1,900

נעם שרלו בריגה: לא, עוד 300

ינון אזולאי: כמה עובדים היו במצבת כשהיו אז 467 מיליון?     

נעם שרלו בריגה: היו 6,250 תקנים וירדו ל-5,050

ינון אזולאי: כמה בפועל הוספו במקום 467 מיליון? כמה עובדים הוצאתם אז? 1,200

ינון אזולאי:  כמה חדשים?      

משה גפני: ינון, אני רוצה לעזור לך

משה גפני:  האם יש מישהו שיודע לענות על השאלה כמה עובדים נכנסו מאז ש-1,200 עזבו?      

נעם שרלו בריגה: אני יודע להגיד כמה היו בסוף 2018

נעם שרלו בריגה:  היו 5,050

נעם שרלו בריגה:  כמות המשרות היום תייצג לנו בכמה גדל המספר

קריאות: כ-350

ינון אזולאי: אם ההכנסות ירדו, למה זה עלה?      

משה גפני: אדוני ממשרד התקשורת, אתה יושב בשקט

משה גפני:  אתם לא יודעים מכל העניין הזה?     

אורן לביאן: אנחנו כן יודעים

משה גפני: אתם יודעים על כל הבלגן ועל כל הנושא הזה? זה נדיר שמגיעה לוועדת הכספים בקשה כזו כשאנחנו עומדים עם לשון בחוץ

משה גפני:  יש למשרד התקשורת שר, מנכ"ל ועובדים

משה גפני:  איפה היה השר? איפה הייתם כל הזמן? בבקשה

אורן לביאן: משרד התקשורת היה ער למגמות שהתרחשו

משה גפני: חשבתי שהוא נרדם

אורן לביאן: לא

אורן לביאן:  הוא היה ער עוד לפני מספר שנים

אורן לביאן:  כבר בתחילת 2019 אנחנו ראינו את המגמות והסבנו את תשומת לב  גורמי הממשלה הרלוונטיים למצב הפיננסי של החברה ולהידרדרות במצב הפיננסי ולשינוי התהליכים, וגם סברנו שלרגולציה יש אכן חלק בזה, ופעלנו לעדכן אותה

משה גפני: מי זה הרגולציה?      

אורן לביאן: משרד התקשורת קובע את הרגולציה

ינון אזולאי: במה זה מתבטא שסברתם ושזה היה כך? אני יודע שמנכ"ל ויושב-ראש הדואר הוחלפו

ינון אזולאי:  מה קרה במשרד התקשורת? האם מישהו שם אמר שהוא לוקח אחריות כי זה קרה במשמרת שלו? ראינו מה קרה בדואר

ינון אזולאי:  הכול הוחלף

ינון אזולאי:  האם מישהו התעורר במשרד התקשורת ואמר: טעינו פה, הרפורמה שעשינו לא נכונה, המשכנו רק להפסיד? האם במשרד התקשורת עשו שיעורי בית ולקחו אחריות והרימו דגל?      

אורן לביאן: כן

אורן לביאן:  בסוף 2018 שר התקשורת בזמנו מינה ועדה לבחון את שוק הדואר לאור השינויים והמגמות

אורן לביאן:  הוועדה הגישה המלצות ב-2019 ואנחנו פעלנו ליישם אותן

אורן לביאן:  לאחרונה, במסגרת ועדת הכלכלה, יישמנו חלק משמעותי

אליהו דלל: סליחה, לצערי, מורחים אותנו פה

משה גפני: כיוון שאנחנו בסך הכול חברי כנסת, וחלקנו חדשים וחלקנו כבר לא, דבר איתנו עברית

משה גפני:  שר התקשורת מינה ועדה

משה גפני:  אנחנו מדברים על תקופה ארוכה של הרבה שנים

משה גפני:  אבל שנה וחצי ששר התקשורת ואתם נמצאים במשרד, והמצב בהתמוטטות מוחלטת

משה גפני:  אתה מספר לי שהוקמה ועדה?      

אליהו דלל: המנכ"ל מדבר פה על חדלי פירעון

אליהו דלל:  עם כל הכבוד, אנחנו חברי כנסת אבל לא מטומטמים

אליהו דלל:  אתם מורחים אותנו

אליהו דלל:  הייתי מצפה לקבל מרשות החברות וממנכ"ל משרד התקשורת דוח חודשי כמה עובדים יש ברשות הדואר, כמה נוספו כל חודש, מהן ההוצאות החודשיות, דוח רווח והפסד חודשי, מגמות שיווקיות, ואז לראות מה קורה

אליהו דלל:  אנחנו לא חותמת גומי

אורי מקלב: היכן התווספו העובדים החדשים? האם לעבודות מטה או כדי לתת שירות? גם זה חשוב

משה גפני:   האם אתה מבין מה מעיק עלינו בכל העניין הזה?      

אורן לביאן: כן, אני מבין

ולדימיר בליאק: ב-2018 הקמתם ועדה, ב-2019 היו מסקנות

ולדימיר בליאק:  יישמתם את המסקנות, וב-2020 החברה התחילה להפסיד, ועכשיו היא בהתמוטטות טוטלית

ינון אזולאי: האם יכול להיות שהמצב היה יותר טוב אם לא הייתם מקימים ועדה? יכול להיות

ינון אזולאי:  לפי מה שאתה אומר, לולא הוועדה המצב היה יותר טוב

ינון אזולאי:  אני מחכה לתשובה

מיכאל ביטון: שמת נקודה שעדיין לא הבנו אותה

מיכאל ביטון:  הייתה פה ירידה במספר העובדים והתווספות של עובדים

מיכאל ביטון:  למה נוספו עובדים? ומתי הם נוספו? כשירדו העובדים הקודמים, האם הייתה בקרה שהם יורדים? אז איך נוספו בלי הבקרה? איך נדע עכשיו שהמצב בעתיד יהיה שונה?     

ינון אזולאי: בנוסף, לאיזה תפקידים הם נוספו?          

משה גפני: אני מאשים את שר התקשורת

משה גפני:  שר התקשורת אשם בכל הדבר הזה

משה גפני:  בשביל זה יש שרים בממשלה

משה גפני:  מישהו צריך לשאת באחריות ולא ללכת לש"ג

משה גפני:  מה נעשה כל הזמן? עבדו על ועדת הכספים ועל ועדת הכלכלה? איפה הייתם?      ינון, בבקשה

ינון אזולאי: אני מבקש גם לדעת להיכן נוספו העובדים שהתווספו? לא ראינו אותם באשנבי הדואר, התורים רק הלכו ויותר התארכו

ינון אזולאי:  ראינו שחסרים שם עובדים

ינון אזולאי:  איפה הוספתם עובדים? האם עוד פעם בשמנת? צומצמו סניפים

ינון אזולאי:  אנחנו מבקשים לדעת איפה צומצמו סניפים

ינון אזולאי:  אנחנו מרגישים את זה, אנחנו יודעים

ינון אזולאי:  האם צמצמתם במקומות בהם היה באמת  אולי איזשהו יתר או שצמצמתם בראש ובראשונה בפריפריה? איזה עובדים פוטרו? האם יש תוכנית הבראה לעובדים שאתם הולכים לפטר עכשיו?      

ניסים ואטורי: יכול להיות שיש עובדים שפוטרו והוחזרו בדלת האחורית

ניסים ואטורי:  זה לא הבראה, זה להציג לנו מצג שווא

ניסים ואטורי:  צריך לראות מי פוטר ומי חזר

ינון אזולאי: אני גם לא יודע אם בעוד שנתיים לא נגיע לאותו מקום

ינון אזולאי:  יכול להיות שאם נפריט את זה אז יכול להיות שהתעריפים יהיו גבוהים באותה פריפריה, ואותו תושב במושב יצטרך לקחת מונית כדי להגיע לסניף הדואר שמרוחק ממנו, והוא זה שיצטרך לשלם על כך

ינון אזולאי:         יושב-ראש הדירקטוריון אמר שעלות הנכסים השנה היא פלוס מינוס 800 מיליון

ינון אזולאי:  זה היה לפני כשנתיים

מישאל וקנין: לא, אלו נכסים שבימים אלה עוברים

ינון אזולאי: מתי היה האומדן של 800 מיליון? מתי עשיתם אותו?     

מישאל וקנין: ה-800 מיליון זה אומדן, זה לא שמאות

מישאל וקנין:  שמאות זה משהו מחייב

מישאל וקנין:  מישהו חתום על זה, וכשאומרים 800 אז זה המספר

מישאל וקנין:  זה עוד אין, ולכן אני אומר שזה אומדן

מישאל וקנין:  ההערכה האחרונה דיברה על סדר גודל של אותם נכסים

ינון אזולאי:   מתי הייתה ההערכה האחרונה?      

מישאל וקנין:   לפני כשנתיים

ינון אזולאי: אתה מבין שבמהלך שנתיים המחירים כבר עלו, ואז יכול להיות שזה יעלה בעוד 20%

ינון אזולאי:  בנק הדואר הוא בנק ששירת ברובו את הציבור החלש

ינון אזולאי:  מה הולך להיות עם בנק הדואר? האם אנחנו הופכים אותו לעוד בנק שתמכרו בעתיד והוא יהיה כמו כל הבנקים שאותם צריך לסגור ולהכות בהם פעם אחת ולתמיד?      

משה גפני:   אל תגיד דבר והיפוכו

משה גפני:  חשבתי שאתה הולך בדרך הזו

משה גפני:  הבנקים מרוויחים הון תועפות

ינון אזולאי:   לא, אני בעד שבנק הדואר ימשיך להיות בצורה הטובה הזו

ינון אזולאי:  הוא לא מרוויח

ינון אזולאי:  אין לי בעיה שירוויח

ינון אזולאי:   אבל שלא ילמד מהבנקים האחרים, כי אם זה יעבור לידיים פרטיות הם יעשו את זה כמו בנק הפועלים, בנק מרכנתיל, בנק דיסקונט, ובנק פג"י, ובנק בין-לאומי, ובנקים אחרים

ינון אזולאי:  אולי נכניס את כל הבנקים לבנק הדואר ואז זה ייראה אחרת

משה גפני: השאלה היא למה כל הבנקים מרוויחים הון תועפות ובנק הדואר לא

משה גפני:  תודה

משה גפני:       אימאן ח'טיב, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם

אימאן ח'טיב יאסין:  רשות הדואר כשלה במשך שנים ברמת ההתנהלות והשירות, ואני מדברת על החברה הערבית אותה אני מכירה מקרוב

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מדברת על רמת השירות, צפיפות, מיקום וזמינות

אימאן ח'טיב יאסין:  בכל התחומים זה היה כישלון טוטלי

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל זה לא אומר שצריך לסגור את שירות הדואר כי יש הרבה אנשים מוחלשים בחברה הישראלית שגרים בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית שצריכים את השירות הזה

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לדאוג שהשירות הזה יגיע גם אליהם

אימאן ח'טיב יאסין:  זה לא עניין של יכולת אלא עניין של זכות

אימאן ח'טיב יאסין:  וכך גם לגבי בנק הדואר

אימאן ח'טיב יאסין:  האנשים המוחלשים, שאין להם יידע, יכולת וכלים, לנהל חשבון בנק, צורכים את שירותי בנק הדואר

אימאן ח'טיב יאסין:  הבקשה לסגירת בנק הדואר היא עוול גדול

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך קודם להבין מה קורה כדי לקבל החלטה נבונה האם לאשר או לא לאשר, מה לאשר, איך לאשר, ועל סמך מה

אימאן ח'טיב יאסין:  כמו כן, האם יש תוכנית סדורה וברורה מה נעשה, איפה נסגר, איפה הולכים לסגור

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לקבל החלטה על סמך כל הדברים האלה ולא על סמך אמירות כלליות

אימאן ח'טיב יאסין:  אסור, בשום פנים ואופן, להגיע להפרטה

אימאן ח'טיב יאסין:  עקרונית, אני נגד הפרטה

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל אם אנחנו מפריטים, צריך שההפרטה תהיה מותנית וסגורה מכל הקצוות לגבי תנאיה

אימאן ח'טיב יאסין:  חשוב מאוד שמי שיושב סביב השולחן הזה ידאג שהשירות יגיע לאנשים שזקוקים לו  כי אין להם אפשרות לשירות אחר

אימאן ח'טיב יאסין:  כבוד היושב-ראש, אני חושבת שלפני שאנחנו מקבלים החלטה,  הם צריכים להביא לנו את התוכנית של מה נעשה מאז 2018 ועד היום

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לבחון עד כמה זה היה יעיל ואת הראייה שלהם לעתיד

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לקחת בחשבון את השירות לאזרח לפשוט

אימאן ח'טיב יאסין:  בשביל זה אנחנו נמצאים פה

משה גפני:   תודה רבה

משה גפני:      חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה

מיכאל ביטון: אתם מציעים פה נוסחה של לשים יד על נכסי הדואר כדי לתת להם כסף

מיכאל ביטון:  אני מבין את המוטיבציה של האוצר לשים יד על נכסים מניבים

מיכאל ביטון:  האם זו החלופה הנכונה? האם האפשרות להשאיר להם את הנכסים המניבים כדי לשמור להם בעתיד חוסן כלכלי ולתת להם הלוואה או מענק והלוואה משולבים היא יותר טובה מלקחת את השמנת ולהעלים להם את הנכסים ושיחנקו בעתיד איכשהו? כלומר, מה המוטיבציה של האוצר לשים יד על הנכסים? אולי טוב להם שהנכסים יישארו אצלם ושיישאר להם חוסן כלכלי

משה גפני: השאלה ברורה

משה גפני:  אבקש לאחר מכן תשובה

משה גפני:      חבר הכנסת חיים ביטון, בבקשה

חיים ביטון:  אדוני היושב-ראש, אני קצת באנטיתזה למה שקורה פה סביב השולחן

חיים ביטון:  תקפו אותם מספיק

חיים ביטון:  אני רוצה להעיד באופן אישי

חיים ביטון:  אני מכיר שנים רבות את המנכ"ל דוד לרון בגלגוליו הקודמים

חיים ביטון:  אני תמיד אמרתי שאת האייל צריך להפוך לצב ושהתמונה הזו משקרת

חיים ביטון:  על כל פנים, אם יש משהו מרענן בתהליך הזה, אני חושב שבדבר הזה אפשר להאמין שיש סיכוי שיהיה שינוי בדואר

חיים ביטון:  בסוף אלו בני אדם, ובני האדם הם אלו שמשנים

חיים ביטון:  היושב-ראש יודע זאת

חיים ביטון:  מהיכרותי איתו, הוא אדם ראוי והוא זה שיכול לעשות את השינוי

משה גפני:   תודה רבה

משה גפני:  יבגני סובה – לא נמצא

משה גפני:  מיכל שיר, בבקשה

מיכל שיר סגמן: הדברים כבר נאמרו, ולכן אדבר בקצרה

מיכל שיר סגמן:   הדואר באמת נמצא שנים בקריסה

מיכל שיר סגמן:  זה לא היום, לא אתמול, לא שנה שעברה

מיכל שיר סגמן:  זה באמת תהליך איטי של שנים

מיכל שיר סגמן:  המילה "ריקבון" עלתה כאן

מיכל שיר סגמן:  אני חייבת להודות שאחרי שיחה עם דוד, ומהיכרותי את הדואר, אני יודעת שהם עשו שם שינויים והליכים לא פשוטים כדי באמת להתחיל קצת לאוורר את הריקבון

מיכל שיר סגמן:  לא חשבתי שאי פעם יגיע מנכ"ל שיהיה לו את האומץ לעשות זאת, והוא עשה זאת

מיכל שיר סגמן:  צריך לתת לו קרדיט עבור הדברים

מיכל שיר סגמן:       עם זאת, כשבאים למדינה, וכשבאים לוועדת הכספים ומבקשים בקשות, ואנחנו שומעים את חברי הכנסת ואת השאלות שלהם, צריך לבוא עם תוכנית ועם מצגת ולהציג בצורה מאוד מאוד ברורה קודם כול מהן הבעיות, ולא שחבר כנסת זה קלע לשאלה נכונה אז בואו נשאל מה התשובה – לא

מיכל שיר סגמן:  שורה של שאלות, שורה של כל הפתרונות המוצעים, איך מתנהל הליך ההפרטה, שעוד לא הגיע לאישור ועדת הכספים פה

מיכל שיר סגמן:  כלומר, אנחנו מדברים פה על משהו כשלוועדה אין מושג במה מדובר

מיכל שיר סגמן:  נזרקה פה המילה "הפרטה", שאמורה לקרות בשנה הבאה, אבל אף אחד לא באמת יודע איך היא אמורה להיראות

מיכל שיר סגמן:  אף אחד לא יודע מה שווי הנכסים היום, מחר, לפני חמש שנים,  לפני חודשיים, ואף אחד לא יודע על איזה שומה מדובר

מיכל שיר סגמן:  זה לא באמת רציני

מיכל שיר סגמן:  כדי שהדיון הזה יהיה רציני ויכבד גם את תושבי הפריפריה, שזקוקים לשירותים ורוצים לדעת מהם הפתרונות המוצעים בתוך הליך ההפרטה

מיכל שיר סגמן:  כדי שזה יהיה גם תהליך שמכבד את חברי הוועדה, וגם את הדואר, מן הראוי שתהיה מצגת מלאה וברורה, וכמו שצריך, מה רוצים, מה נדרש, מה רוצים הלאה מהמדינה, ואז נוכל לקיים דיון אמיתי על זה, ואולי בסוף גם להצביע כדי להעביר סכומים לא מבוטלים על חשבון משלם המיסים ולהביא אותם למקומות הטובים כדי לעשות הליך שבסופו של דבר הוא טוב

מיכל שיר סגמן:  המילה "הפרטה" היא טובה בכל מה שקשור לדואר, אנחנו פשוט רוצים לעשות אותה בצורה נכונה

מיכל שיר סגמן:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ולדימיר, בבקשה

ולדימיר בליאק: הערה מקצועית

ולדימיר בליאק:  לפני שנכנסתי לכנסת, הייתי רואה חשבון במשך 15 שנה

ולדימיר בליאק:  אני מסתכל על הדוחות הכספיים של החברה ב-2019 וב-2020

ולדימיר בליאק:  הערת עסק חי הגיעה רק ב-2021

ולדימיר בליאק:  החברה מתה שנתיים או שנה לפני

ולדימיר בליאק:  לא יכול להיות שרואה חשבון לא ייתן על זה את הדעת בחוות הדעת שלו ב-2019 - 2020

ולדימיר בליאק:  זהו תפקידו של רואה החשבון להדליק את הנורה האדומה, ואגב, גם למשרד התקשורת, וחבל שזה לא נעשה

ולדימיר בליאק:  לפרוטוקול, לא הבנתי מתי נגיע להפרטה

משה גפני: גם אני לא

משה גפני:  אני הולך לשאול אותם את השאלה הזו

ולדימיר בליאק:   אלא אם כן, כמובן לא נאשר את התוכנית

משה גפני:    אני גם לא יודע מהי ההפרטה

משה גפני:  נצטרך לקבל החלטה קשה האם אנחנו מאשרים את זה כי לטענתם המשמעות של העניין היא פגיעה בעובדים וכו' וכו', או שנחכה עוד כמה ימים עד שמקבלים את התוכנית מה הולכים לעשות עם ההפרטה, ולמה באמת נותנים את הנכסים

משה גפני:  שלא תהיה אי הבנה, אנחנו נצטרך לקבל החלטה

אימאן ח'טיב יאסין:   וגם איזה נכסים

מיכל שיר סגמן: צריך בעיקר מידע

מיכל שיר סגמן:  אין לנו אינפורמציה

משה גפני:   בסדר

משה גפני:  עו"ד רחל גור – לובי 99, בבקשה, בקצרה

משה גפני:  אנחנו בין כה וכה מבולבלים

משה גפני:  קראתי את המכתב שלך

רחל גור: מצוין

רחל גור:  אנחנו באנו משתי סיבות: אחד, כי אנחנו שמענו קולות מהממשלה שהם לא מתכוונים לבוא לוועדה ולבקש את אישור הפיקוח הפרלמנטרי למתווה ההפרטה הנוכחי של ה-100%

רחל גור:  אני רוצה לוודא פה שחור על גבי לבן

משה גפני:   לא הבנתי

משה גפני:  מי לא בא לוועדה?     

רחל גור:   במקרה הזה, רשות החברות ו - - -     

משה גפני:   היא לא באה לוועדה?     

רחל גור:   אנחנו רוצים לוודא שבמתווה החדש, שבו מפריטים 100%, זה לא הפרטה דו-שלבית כמו שדובר עד עכשיו, אלא הפרטה של 100%, באמת מגיעה לפיקוח שלך, ושלכנסת פה תהיה אמירה

משה גפני: איך עושים הפרטה בלי זה?     

רחל גור:   לפי החוק, נדרש פה אישור חדש

רחל גור:  אבל ניתן לטעון שהאישור הקודם שקיבלו - - -     

משה גפני:   האם יש תוכנית לעשות הפרטה, ותיכף נשמע גם מתי, בלי שזה יבוא לוועדה?     

חביב קטן: חלילה

משה גפני: אין דבר כזה

משה גפני:  אנחנו מדברים על ועדת כספים במדינת ישראל, לא על ועדת כספים במדינות אחרות, שאני לא רוצה לומר את שמותיהן

משה גפני:  זה חייב לבוא לוועדה

משה גפני:  אי-אפשר לעשות הפרטה בלי זה

רחל גור: מצוין

רחל גור:  אני שמחה לשמוע ולקבל התחייבות על זה שחור על גבי לבן

מיכאל ביטון: למה? ואם הממשלה מחליטה על הפרטה? ואם אין מרכיב חקיקתי בהפרטה?     

משה גפני:   היא צריכה להביא את זה לאישור

משה גפני:  אין דבר כזה

משה גפני:  הפרטה מגיעה לפה

משה גפני:  ועדת הכלכלה עוסקת בנושא הדואר עצמו, אבל הפרטה צריכה לבוא לכאן

מיכאל ביטון:   אני שמח שזה יבוא לכאן

שולמית אלוני: כן, כן

רחל גור:   על-פי חוק החברות זה חייב לבוא לפה

שולמית אלוני: חוק החברות הממשלתיות קובע - - -     

מיכאל ביטון:   כל הכבוד לך ששלפת את זה במהירות כזו

מיכאל ביטון:  כאילו שידעת שישאלו את השאלה הזו

ינון אזולאי: שלומית מגיעה מוכנה, מיכאל

שולמית אלוני:   סעיף 59ב לחוק החברות הממשלתיות מתייחס לזה, ובכל מקרה כשמדובר בהפרטה צריך לבוא ולקבל אישור הוועדה בהתאם לסעיף הזה

שולמית אלוני:  הסעיף אומר שוועדת שרים רשאית להחליט על הפרטה של חברה ממשלתית

שולמית אלוני:  בהחלטה כאמור היא תקבע את דרכי ההפרטה, שיהיו אחת מהדרכים האלה, ומונה את כל הדרכים

ינון אזולאי: וגם כל שינוי בהפרטה?     

שולמית אלוני: לא, מדובר פה בהפרטה חדשה לגמרי

שולמית אלוני:  אנחנו לא נמצאים בעולם של 2018

משה גפני:   הוא שואל האם שינוי בהפרטה גם צריך לאישור הוועדה

שולמית אלוני:   להבנתי, מדובר בהחלטה חדשה שקיבלה הממשלה

ינון אזולאי:   	בכל שינוי

שולמית אלוני:   כן

שולמית אלוני:  הם צריכים לבוא בכל מקרה לוועדה ולהציג, ובכל שינוי הם יצטרכו לבוא לוועדה ולהציג

ולדימיר בליאק:   ולמה לא באו עד עכשיו?   

משה גפני:   בגלל שלא עשו

ינון אזולאי:   ולדימיר, כי הם באו דרך הדואר ולקח להם זמן

רחל גור: תודה רבה על החידוד

רחל גור:  השאלה השנייה, אנחנו רוצים לוודא שיהיה שערוך עדכני גם של הנכסים שיישארו בידי המדינה וגם של מה שיימכר

רחל גור:  אנחנו פנינו בבקשת חופש מידע לרשות החברות ונאמר לנו שמדובר בסוד מסחרי

רחל גור:  לי אין יכולת להתגבר על זה, אבל כבוד היושב-ראש יכול לדרוש שהנתונים יבואו לפה, ושאין מצב שאנחנו מוכרים את נכסי הציבור בזול, אלא שאנחנו, הציבור, הכנסת, מקבלים תמורה ראויה

רחל גור:  תודה רבה

מיכאל ביטון: לא מוכרים, זה מכיס לכיס

מיכאל ביטון:  זה מהדואר לאוצר

מיכאל ביטון:  אין סיבה לעשות את זה בכלל

מיכאל ביטון:  צריך להסביר למה עושים את זה

מיכאל ביטון:  לתת מענק, הלוואה או שילוב

מיכאל ביטון:  לא חייבים לגעת בנכסים האלה אלא להשאיר לה חוסן כלכלי עתידי

מיכאל ביטון:  צריך לנמק את המהלך

ינון אזולאי:   הרב גפני, שלא נשכח את משרד התקשורת

ינון אזולאי:  הם צריכים לענות לנו וחשוב שיתנו תשובות לשאלות ששאלנו

משה גפני: בסדר, הם התחילו לדבר

משה גפני:  אני לא בטוח שאני הולך להצביע על זה היום

משה גפני:  האחריות עלינו היא כבדה מנשוא כי לטענתם המדינה מפסידה כל יום מיליון שקל, ואני פוחד על העובדים

משה גפני:  אבל חסרים לנו פה נתונים

משה גפני:  משרד התקשורת, זו פעם ראשונה שאני נתקל בתופעה שבה המחדל הוא ברור לחלוטין, ולא משנה מאיזה סיבות

משה גפני:  לא שמעתי מילה משר התקשורת בעניין הזה

משה גפני:  האם היה פה פעם דיון בוועדה כשהשר בא ואמר: אני רוצה להפריט, אני רוצה לעשות תוכנית הבראה, אני הקמתי ועדה? מילה הוא לא אמר

משה גפני:  איפה הוא היה? אנחנו מבקשים לדעת כמה דברים, ואנחנו רוצים לדעת גם מה שעלה פה בדיון

משה גפני:  אני אאפשר את זה ונראה מה אנחנו עושים בעניין הזה

משה גפני:  תגידו גם לגבי הנושא של בנק הדואר

משה גפני:  למה בנק הדואר הוא לא כמו בנקים אחרים? למה הוא לא נמצא במצב של רווחיות? אני לא אומר רווחיות כמו הבנקים האחרים, אבל רווחיות

משה גפני:  ושנית, איך פתאום קפץ מספר העובדים אחרי שנתנו כסף כדי להפריש עובדים, ואמרתם שהפרשתם עובדים? מי אמור לדעת כמה כסף? ומי אמר שהכסף שנותנים עכשיו מחברת הדואר הוא שווה 680 מיליון שקל כמו שאמרתם, והוא לא שווה 800 ומשהו או כל סכום אחר עליו דיברתם? ולמה באמת לוקחים את הנכסים האלה? ממה הדואר יחיה? ולבסוף, מהי תוכנית ההפרטה? מתי אתם מביאים אותה? מי יקנה את הדואר אחרי שהוא שומע שיש כל הזמן הפסדים? יש כל מיני תירוצים כמו קורונה

משה גפני:  גם אני מקבל מכתבים מחברות פרטיות

ולדימיר בליאק: המטרה היא להבריא את החברה לפני ההפרטה

משה גפני: כן, בדיוק

ניסים ואטורי: גם לא ראינו דוחות שמראים מה המצב ומה קורה

ניסים ואטורי:  מה עם הדוחות?     

משה גפני: אתם תצטרכו לשכנע אותנו כי התוכנית שלי היא שאתם תביאו דוח ושתגידו את הדברים

משה גפני:  כמובן שתהיה בקרה של הוועדה על הדברים שלכם

משה גפני:  אני אצביע בשבוע הבא

משה גפני:  אני לא רואה יכולת להצביע על דבר כזה כי חסרים פה נתונים

משה גפני:  כל החברים מתרעמים על זה

משה גפני:  משרד התקשורת, בבקשה

משה גפני:  תגיד, אתה בעל הבית

אורן לביאן: אני לא בעל הבית, אתה בעל הבית

משה גפני:   אני "בעל הבית"? אני מפקח עליכם

משה גפני:  אתם בעלי הבית

ניסים ואטורי:   שזה לא יישמע כמו זריקת אחריות

ניסים ואטורי:  אתה אחראי מבחינתנו

ניסים ואטורי:  תפקח על הדואר, ותגיד לנו מה קורה

אורן לביאן:   משרד התקשורת ראה את מצב הדואר ושם תוכנית כוללת

אורן לביאן:  התוכנית הזו מורכבת משלושה רכיבים: אחד, עדכוני רגולציה

אורן לביאן:  שניים, הפרטה מלאה של חברת הדואר – 100%

אורן לביאן:  שלוש, תוכנית התייעלות, שהבקשה למימונה ותקצובה מונחת כאן

אורן לביאן:  המשרד ער לשינויים בדפוסי הצריכה המשתנים של חלק מהלקוחות, חלק עדיין קיים

אורן לביאן:  המשרד ער לשינויי המגמות בתחום הדואר ולזה שיש ירידה במכתבים, ומנגד, יש עלייה בחבילות

אורן לביאן:  לכן, המשרד חושב שיש להתאים את הרגולציה

אורן לביאן:  לגבי הסניפים - המדד שהיה, והוא תקף עד כה, לפי מרחקים הוא לא המדד הנכון

אורן לביאן:  המדד צריך להיות לפי ביקושים

אורן לביאן:  יש אזורים בהם הביקוש הוא הרבה יותר גדול וצריכות להיות שם יחידות דואר, ויש אזורים שבהם הביקוש הוא יותר לחבילות ואפשר לעשות זאת באמצעות מרכזי מסירה

אורן לביאן:       לגבי השאלה של חבר הכנסת ביטון לגבי הנדל"ן - - -     

ינון אזולאי: רגע, בואו נתעכב על הנקודה של הסניפים

ינון אזולאי:  אתה אומר שזה תלוי בביקושים, ואתה בעצם אומר שאתה גוזר על אלו שגרים בפריפריה הרחוקה לא לקבל את הדואר בזמן

ינון אזולאי:  אתה אומר ביקושים, אני לא יודע מה הביקושים שלהם

אורן לביאן: ההיפך

אורן לביאן:  במקום בו אנשים צורכים שירותי פרונטלי, חלוקת דואר, מכתבים, תבוצע בהתאם לירידה בכמויות

אורן לביאן:  אם היא הייתה נעשית פעמיים בשבוע עד עכשיו, היא תיעשה פעם בשבוע, ואנחנו חושבים שזה סביר, באופן אחיד לכל הארץ

ניסים ואטורי: גם ככה יש לכם עיכובים

ניסים ואטורי:  איך פעם בשבוע? האם מכתב ברמת הגולן יגיע פעם בחודשיים? נראה לי שהאמירה שלי לגבי זה שההזמנה תגיע ביום הגירושין היא אמיתית

ניסים ואטורי:  אל תוריד לנו את זה לפעם בשבוע

ניסים ואטורי:  איזה מין דבר זה?     

אורן לביאן: אנחנו מסכימים שהשירות של חברת הדואר צריך להשתפר, ואנחנו חושבים שהתוכנית שהבאנו לשולחן, שבה יש שלושה רכיבים: התייעלות בכוח אדם, הפרטה, ועדכון רגולציה, תביא לזה

אורן לביאן:  חלוקת דואר תהיה אחידה בכל הארץ

משה גפני: מה זה "ההתייעלות בכוח האדם"?     

אורן לביאן:   ההתייעלות בכוח אדם זה הצמצום של 1,050 עובדים במימון מדינה

משה גפני:    אבל מספר העובדים גדל

משה גפני:  זה נראה שאתם כאילו יושבים על הטריבונה

משה גפני:  אתם בעלי הבית

משה גפני:  מה פירוש "אתם עושים תוכנית"? אתה מדבר על צמצום בכוח אדם וזה גדל ב-1,000 עובדים

אורן לביאן: משרד התקשורת ראה את המגמה והתריע לגורמי הממשלה הרלוונטיים

אורן לביאן:  אנחנו רגולטורים

ינון אזולאי:   לפני כמה זמן ראיתם את זה?     

אורן לביאן:   לפני שנה וחצי

ינון אזולאי: אבל הבעיה לא התחילה לפני שנה וחצי

אורן לביאן:   הבעיה בדואר התחילה במשבר הקורונה ב-2020

אורן לביאן:  אנחנו ראינו את הירידה בהכנסות שלא הצליחו לעלות

ולדימיר בליאק:   אבל דיברתם על תוכנית ההבראה ב-2018, לפני הקורונה

ולדימיר בליאק:  אתה בעצמך אמרת שהקמתם ועדה ב-2018

ולדימיר בליאק:  ההפסדים התחילו בקורונה

משה גפני: אני קיימתי דיון הרבה לפני הקורונה

ינון אזולאי:   המשבר התחיל לפני

ינון אזולאי:  נדמה לי שרשות החברות אמרו שהייתה עלייה ובקורונה הייתה ירידה

אורן לביאן: ב-2018 אנחנו ראינו את השינוי במגמה  בשוק הדואר, שבעיקרון התבטא בשני דברים: ירידה בכמות המכתבים עקב תחליפים, עלייה בכמות החבילות, ומעבר לערוצים דיגיטליים

ולדימיר בליאק: למה לא העליתם אז את התעריפים?     

אורן לביאן: כי סוגיית תעריפי הדואר נתונה לפיקוח לפי חוק הדואר

אורן לביאן:  היה צורך לתקן את חוק הדואר

אורן לביאן:  עשינו עבודה מאוד קשה ומאומצת בוועדת הכלכלה עם מיכאל ביטון

ולדימיר בליאק: להבנתי, חלק מהבעיה שנוצרה זה התעריפים

אורן לביאן: הסדרנו את הנושא הזה

אורן לביאן:  כיום יש פיקוח מחירים על מספר מצומצם של - - -     

ולדימיר בליאק:   איך הסדרתם את הנושא?     

אורן לביאן:    תיקנו את החוק ועדכנו את תקנות התעריפים

ולדימיר בליאק:   האם התעריפים עלו?     

אורן לביאן:   התעריפים עדיין לא עלו

ולדימיר בליאק:   אז איך הסדרתם?     

אורן לביאן:   אני אסביר

אורן לביאן:  עשינו את תיקון החוק שהיה מאפשר את הסרת פיקוח המחירים

אורן לביאן:  הייתה לנו התחייבות שם למרכזי החלוקה, כמו שהוא אמר, ואנחנו מנסים להשלים

ולדימיר בליאק: אבל הציבור מפסיד כל יום מיליון שקל, וזה כבר ידוע שנים

ולדימיר בליאק:  למה לא העליתם מחירים?     

אורן לביאן: אנחנו חשבנו שעדיף להסיר פיקוח מחירים ולשמור על מספר מחירים

אורן לביאן:  להגן על הלקוח הפרטי כדי שהוא יוכל לשלוח מכתב בתעריף אחיד

אורן לביאן:  זה בוצע

אורן לביאן:  כרגע חברת הדואר נערכת לעדכון מחירים

אורן לביאן:       לגבי הסניפים שאתם שואלים - אנחנו כן מודעים

משה גפני: רק שתדע שאנחנו מבינים שלא עשיתם כלום

משה גפני:  כי שיניתם, הלכתם למיכאל ביטון בוועדת הכלכלה

משה גפני:  לא העליתם תעריפים

ינון אזולאי: אני מבקש גם פריסה של הסניפים שנסגרו, וגם מה רוצים לסגור

משה גפני:   כן, תיכף נדבר

ולדימיר בליאק: וגם רשימה של 42 נכסים

משה גפני: כן, אוקיי

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:  אני אמרתי את מה שאמרתי בעניין הזה

משה גפני:  אני כמעט ולא נתקלתי בתופעה כזו

משה גפני:  המצב כבר כמה שנים  רע מאוד והוא הפך להיות קטסטרופה, אבל אין שום דבר שאתם יכולים להגיד שעשיתם

משה גפני:  היושב-ראש והמנכ"ל, הבמה לרשותכם

משה גפני:  החברים ביקשו את הרשימה של 42 הנכסים, ואנחנו נבקש אותה

מיכאל ביטון:   לא קיבלנו תשובה על השיטה

אימאן ח'טיב יאסין: גם העובדים והסניפים, כבודו

ינון אזולאי:   היושב-ראש, לא קיבלנו תשובה לגבי העובדים

משה גפני:   ממי אתה רוצה תשובה?     

ינון אזולאי:   ממשרד התקשורת

משה גפני:   הוא לא יודע לענות

ינון אזולאי:   אז שיבוא השר

משה גפני:   שיבוא השר

מיכאל ביטון: ולמה חייבים להעביר את הנכסים לאוצר ולא לשמור אותם כחלק מהכלים להפרטה וחוסן כלכלי של הארגון?     

מישאל וקנין: אני אענה על חלק מהדברים, ואת השאר ישלים המנכ"ל

מישאל וקנין:  ראשית, לגבי השאלה האחרונה של חבר הכנסת מיכאל ביטון למה לא משאירים את הנכסים בחברה ולוקחים כסף מתקציב המדינה

מישאל וקנין:  זה עניין של מדיניות, גם שלכם וגם של המדינה

מיכאל ביטון: היושב-ראש, יש לך חובת נאמנות לחברה שלך

מיכאל ביטון:  אם השארת הנכסים בידך תיתן לך כלי או כוח עתידי להפרטה או להתייעלות אז אתה יכול להגיד פה בוועדה, מבלי להתבייש, גם אם סיכמתם אחרת: טוב היה שהנכסים יישארו, ושתינתן לנו הלוואה או מענק, או הלוואה ומענק, ואנחנו נשמור את הנכסים ככלי עתידי שלנו בהתייעלות ובהבראה

מישאל וקנין: אני לא מתכוון להגיד את זה כי אני לא מסכים עם זה

מישאל וקנין:  אני חושב שטוב עושה המדינה בסופו של דבר בסיטואציה שבה החברה הייתה או מצויה עד עכשיו

מישאל וקנין:  אני חושב שזה גם לקח שהמדינה למדה מהפרטות אחרות, כמו למשל, הפרטת בזק, שאחר כך התברר שמכרו נכסים ואז הייתה ביקורת ציבורית

מישאל וקנין:  אמרו: מכרו גם נכסי נדל"ן

מישאל וקנין:  ואז בזק התעשרה ממכירת הנדל"ן

מישאל וקנין:  יש בזה היגיון כלכלי, ואני לא מתנגד לזה

מישאל וקנין:  אני גם אזרח המדינה, ואני אומר לך שאני לא חושב שהחברה צריכה להישאר עם כל הנכסים האלה

מישאל וקנין:  ברור שהייתי מעדיף את זה, אבל אני לא רוצה את זה

מישאל וקנין:  אני אומר לך, אני לא מתבייש להגיד את זה

מישאל וקנין:  לא יקרה שום דבר, החברה יכולה לעמוד על הרגליים

מישאל וקנין:  ואם היא לא יכולה לעמוד על הרגליים, אז עדיף שנדע את זה עכשיו

מישאל וקנין:  דואר ישראל היא לא חברת נדל"ן

מישאל וקנין:  היא חברת סחר, היא חברת קמעונאות

מיכאל ביטון: כן, אבל החברה צריכה להתפתח לתחומים עתידיים

מיכאל ביטון:  האם זה ישרת את הפיתוח העסקי הזה? האם אתה אומר למי שרוצה לקנות את החברה: קודם נרוקן את החברה מנכסיה ועכשיו היא אטרקטיבית להפרטה? הרי האטרקטיביות שלה פוחתת

מיכאל ביטון:  המוטיבציה לקנות אותה תפחת כשלא יהיו בה נכסים

כפיר בטט:   בסופו של דבר, אין לנו מטרה שמשקיע עתידי ירוויח כמה שיותר

כפיר בטט:  בוודאי שהדבר הזה של נכסים שעוברים לקופת המדינה, לשימוש האוצר, יבוא בחשבון בהפרטה העתידית והאוצר יקבל פחות כסף על ההפרטה העתידית

כפיר בטט:  אבל כמו שאמר מישאל, יש פה גם חשש בזה שאנחנו מוכרים את נכסי הציבור

כפיר בטט:  בסופו של דבר, אנחנו מגינים על כספי משלם המיסים

כפיר בטט:  אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שהחברה מוכרת את נכסי הנדל"ן שלה בנזיד עדשים

מיכאל ביטון: אתה בכל מקרה מוכר את הנכסים האלה

מיכאל ביטון:  אתה לא קונה אותם כדי להחזיק אותם סתם כבניינים ריקים באוצר

מיכאל ביטון:  אתה תעשה בהם פעילות כלכלית

כפיר בטט:   אני משתמש בהם לשם הדיור הממשלתי

כפיר בטט:  הדואר ימשיך להשתמש בחלק גדול מהנכסים בשביל התפקוד שלו

משה גפני: מיכאל, מיצינו את העניין הזה

משה גפני:  גם הדואר וגם הממשלה אומרים שצריך להעביר את הנכסים

משה גפני:  אני לא רואה בזה את הבעיה עיקרית

משה גפני:  אתה צודק בהיגיון, אבל אנחנו לא צריכים להיכנס לעניין הזה

משה גפני:  יש לנו בעיות אחרות שהן קשות יותר

מישאל וקנין: חבר הכנסת אזולאי שאל מי הם אותם עובדים שהצטרפו

מישאל וקנין:  כאמור, מאז שאנחנו נכנסנו לחברה מצבת העובדים נמצאת בירידה

מישאל וקנין:  נכון לעכשיו, נתון עדכני, אנחנו נמצאים על 4,900 עובדים

מישאל וקנין:  אנחנו גזרנו על עצמנו קודם כול בהנהלה

מישאל וקנין:  מספר הסמנכ"לים בחברה נחתך בכמעט 50%

מישאל וקנין:  כשאני הגעתי לחברה היו בה כ-13 או 14 סמנכ"לים, והיום יש בה שמונה בסך הכול

מישאל וקנין:  שאלת איך נקלטו ומאיפה נקלטו

מישאל וקנין:  צריך לומר פה את האמת

מישאל וקנין:  היו גם מינויים לא ראויים שמצאו עצמם בתוך הדואר, כולל חברי הנהלה לא ראויים, שמונו לתפקידם, והיום לשמחתי כבר אינם בדואר, מסיבות שאינן טובת החברה והציבור

מישאל וקנין:  אני לא ארחיב יותר

משה גפני: מתי מונו?      

מישאל וקנין: מונו לאורך השנים

ולדימיר בליאק: בתקופה של איזה שר זה היה? זה מעניין

מישאל וקנין: מאחר ולא הייתי שם, לא בדקתי מתי נכנס כל אחד

מישאל וקנין:  בעניין הזה עדיף לדבר ברמיזה

ולדימיר בליאק: לא בהכרח

ולדימיר בליאק:  אפשר להגיד גם בתקופה של איזה שר זה היה

משה גפני: אתה אומר דבר עצוב מאוד

מישאל וקנין: אכן, עצוב מאוד

מישאל וקנין:  צריך להגיד את האמת, זו חברה שנזנחה מכל הצדדים ונעזבה להנחות

מישאל וקנין:  פשוט השאירו אותה כך

מישאל וקנין:  גם רגולציה לא עדכנית

מישאל וקנין:  וגם עכשיו כשהמפקח על הדואר במשרד התקשורת, מר לביאן, מדבר על השינוי בתעריפים, שהוא מבורך

מישאל וקנין:  אבל השינוי שנעשה בתעריפים עדיין לא יפתור את בעיית המאקרו של החברה

מישאל וקנין:  אנחנו מכירים את התעריפים בשוק החשמל או בשוק התחבורה, והתעריפים האלה הם נגזרת של ביקושים, עלויות, ושל דברים אחרים

מישאל וקנין:  גם אם מעלים את מחיר שליחת המכתב ל-5 שקלים, אבל הוא נמצא בירידה בהיקפים של 10% בשנה, אז בסופו של דבר כל עוד לא ישנו את הנוסחה הבסיסית, ולא יקבעו רק איזשהו מספר קבוע אלא יקבעו נוסחה שתתאים את עצמה למציאות, לשינויים בעלויות השכר, לשינויים בהיקף הפעילות ובביקושים, הדבר הזה לא ייפתר

ינון אזולאי: האם יכול להיות שזה יעלה יותר במקום רחוק יותר אליו הדואר מגיע בתדירות נמוכה?      

מישאל וקנין: לא

מישאל וקנין:  זהו בדיוק תפקיד של רגולטור – לבוא ולומר שכולם ישלמו אותו הדבר כדי שהפריפריה לא תיפגע

מישאל וקנין:  יש בזה היגיון

מישאל וקנין:  זה בדומה לכך שלבזק יותר זול לפרוס סיבים במרכז תל אביב מלפרוס אותם ברמת הגולן

מישאל וקנין:  אבל התעריף בסופו של דבר יהיה בדרך כלל אחיד

מישאל וקנין:  התושבים לא צריכים לשלם מחיר על זה שהם גרים במקום מרוחק יותר

משה גפני: 	אנחנו רוצים דוח על אותם מבנים, על אותם 42 נכסים, כי אנחנו רוצים לדעת איפה הם

מישאל וקנין: אין שום בעיה

מישאל וקנין:  לגבי הקשר בין תוכנית ההפרטה לתוכנית ההבראה – כאמור, אנחנו נמצאים חצי שנה-שמונה חודשים בחברה, ואין חודש שבו אנחנו לא חוזרים על התמונה שבה אנחנו לא יודעים אם ב-9 בחודש יהיה לנו כסף לשלם משכורות לעובדים או לא יהיה כסף

מישאל וקנין:  קחו זאת בחשבון כשמדברים כאן על דחייה ועל אולי נעשה עוד ועוד עוד דיונים

מישאל וקנין:  ב-9 בחודש אנחנו אמורים לשלם משכורת ולחברה אין כסף לשלם את המשכורות לעובדים

אימאן ח'טיב יאסין: אז למה לא באתם? איפה התוכנית?      

מישאל וקנין: אנחנו באנו, אנחנו פה כבר חודשים

מישאל וקנין:  ב-9 בחודש אנחנו אמורים לשלם משכורות לעובדים

מישאל וקנין:  נכון לעכשיו, אין לנו כסף

מישאל וקנין:  כשאתם מדברים על עובדים ועל מפוטרים בנהריה, קחו בחשבון ותסתכלו גם על עובדי דואר ישראל

מישאל וקנין:  כאמור, מדובר על פחות מ-5,000 עובדים, כשאף אחד מהם לא ממתעשרי המגזר הציבורי, ואני אומר זאת באחריות

מישאל וקנין:  החברה מפסידה קרוב למיליון שקל ליום

משה גפני: ב-9 חודש אין משכורת לעובדים?      

מישאל וקנין: נכון לעכשיו, ב-9 לחודש אין לנו מספיק כסף לשלם

מישאל וקנין:  הגענו לקצה הגבול של מסגרות האשראי בבנקים

קריאה: זה לא החודש הראשון שאנחנו בסיטואציה הזו

מישאל וקנין: התוכנית הזו מניחה שההפרטה של החברה תתבצע במהירות כי יש המון היגיון בזה שאת ההשקעות שהחברה נדרשת אליהן, השקעות בציוד, ב-IT ובמערכות מידע, יעשה בעלים פרטי שיראה את הפוטנציאל להרוויח, כי מדינה לא יודעת לעשות את הדברים האלה

מישאל וקנין:  ואם יהיה עיכוב גם בתוכנית ההפרטה, בסופו של דבר החברה תצטרך לחזור לכאן ולבקש עוד כסף מהבעלים, ואתם כוועדת הכספים תצטרכו להגיד האם אתם נותנים עוד כסף על חשבון דברים אחרים

מישאל וקנין:  קחו גם את הדבר הזה בחשבון

מישאל וקנין:  צריך לזכור שחברת דואר ישראל היא החברה היחידה, שנמצאת תחת פיקוח של משרד התקשורת, שהיא בבעלות ממשלתית

מישאל וקנין:  בזק הייתה ממשלתית והופרטה

מישאל וקנין:  ההפרטה היא חלק משמעותי בתוכנית ההצלה של החברה

משה גפני: מתי ההפרטה אמורה להיות? האם מישהו יודע לתת לנו תשובה?     

מישאל וקנין: מבחינתנו, כמה שיותר מוקדם

מישאל וקנין:  סוף השנה הזו, תחילת השנה הבאה, זה המועד או היעד שנקבע

מישאל וקנין:  סליחה, סוף 23'

משה גפני: האם מישהו יודע להגיד לנו תאריך?      

חביב קטן: אנחנו צופים שההפרטה תקרה בתחילת שנת 24'

חביב קטן:  אנחנו עובדים יחד עם השותפים שלנו

מישאל וקנין: סליחה, סוף 23'

מישאל וקנין:  שיהיה ברור, ההפרטה אמורה להיות בסוף 23', תחילת 24'

מישאל וקנין:  סדר גודל של שנה מהיום

מישאל וקנין:  לצורך העניין, זהו המועד הכי מהיר שצריך לעשות אותו, וצריך לעמוד ביעד הזה ככל האפשר

מישאל וקנין:  צריך לעשות כל מאמץ כי כל יום של עיכוב, גם באישור תוכנית ההבראה וגם באישור ההפרטה, יעלה בסוף כסף למשלמי המיסים

מישאל וקנין:  קחו זאת בחשבון כחברי כנסת

משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה

דוד לוי: יש לנו לשלם משכורות ב-9 בחודש

דוד לוי:  כרגע חסר לנו כסף לשלם משכורות ב-9 לחודש

דוד לוי:  בהמשך החודש יש לנו תשלומים לספקים

דוד לוי:  כל אלה מחזיקים חברה חיה ועובדת

דוד לוי:  ונכון להרגע, בהיעדר אישור אין לנו אותם

דוד לוי:  לגבי השירות - נאמרו פה הערות, ובצדק, לגבי השירות

דוד לוי:  עובדים, שכבר יותר משנה חיים מחודש לחודש בחוסר ודאות מי יישאר, מי ילך, האם תהיה משכורות או לא, מאוד מתקשים לתת שירות

דוד לוי:  שלא לדבר על השקעות שנדרשות כדי לתחזק מערכות בסיסיות

דוד לוי:  מגיעים היום לסניפי בנק הדואר והמחשב עובד לאט או לא עובד, ואנשים מחכים בתור כי קשה לחדש מערכות

דוד לוי:  אלו דברים של היום-יום

דוד לוי:  ההפסדים נצברים

דוד לוי:  כמו שנאמר פה קודם, אנחנו נסיים את השנה הזו בהפסד של כ-270 מיליון שקל, וזה בעוד חודש

דוד לוי:  השנה הבאה היא בקצב של מעל 300 מיליון שקל הפסד היות והשירותים יורדים

דוד לוי:  בהיעדר תיקון מיידי אנחנו נקלעים למצב קשה ביותר גם מול המערכת הבנקאית

דוד לוי:  לא רק 5,000 עובדים מחכים, אמיתי, לסוף דיון הוועדה היום בצוהריים כדי לשמוע מה קרה, אלא גם המערכת הבנקאית, שנמצאת על הקצה

דוד לוי:  אנחנו מנהלים כרגע קווי אשראי בבנקים על קצה כרעי תרנגולת, כשהבנקים ממשיכים לתת לנו קווי אשראי כי נתנו אמון בהנהלה החדשה, בתוכנית ההבראה שגובשה עם האוצר, ההסתדרות, משרד התקשורת ורשות החברות

דוד לוי:  כולם מחכים לדיון היום

דוד לוי:  בהיעדר החלטה, הבנקים יכולים ברגע אחד למשוך לנו את השטיח מתחת לחברה

משה גפני: הממשלה בעצם בכלל לא עוזרת לכם

משה גפני:  הרי את הנכסים הייתם יכולים למכור למשקיע פרטי, והייתם מקבלים את אותו כסף

מישאל וקנין: זה לא נכון

מישאל וקנין:  חלק מהכסף, שלא מממן את הפרישה, הוא הזרמת הון שהמדינה מבצעת ומזרימה כסף לתוך החברה, וחלק הוא הלוואות שהמדינה מעמידה לחברה

משה גפני: מה אתם מבקשים היום מוועדת הכספים?     

כפיר בטט:   כבוד היושב-ראש, מה שהתייחסת אליו אינו מוגדר כשהשקעת בעלים

כפיר בטט:  כלומר, נכסים שמועברים למדינה בתמורה ל-610 מיליון שקל אינם בתוך הבקשה שכלולה היום כי זה באמת נכסים שעוברים וזוהי אינה השקעת בעלים

כפיר בטט:  מה שמוגדר כהשקעת בעלים זה 190 מיליון שקל, שאנחנו מעבירים בהעברה תקציבית לשם פרישת העובדים, זה 100 מיליון שקל לשם מימון הסכם 2020, מה שדיברתם, אותה הלוואת בנק הפועלים שאנחנו מחליפים, זה עוד 136 מיליון במיסים והיטלים, שאנחנו כמדינה לוקחים על עצמנו, זכות שימוש בנכסים, כשאנחנו מאפשרים לדואר להשתמש באותם נכסים שמועברים למדינה כדי שהם יוכלו להמשיך לתת את השירות בחלק מאותם 42 נכסים

כפיר בטט:  סך הכול, 580 מיליון שקל, שהם השקעת הבעלים, שכפי שהם אמרו יש דחיפות מאוד גדולה לאשר

ינון אזולאי: זה לא החשבון

שולמית אלוני:   בבקשה שמונחת על שולחן הוועדה כתוב שבהתאם להסכם ההבראה אתם מבקשים לקבל את אישור הוועדה להשקעה על סך שלא יעלה על 680, ועכשיו אתה מדבר על 580

קריאה: נכון

קריאה:  הועברה הבהרה שהייתה שם טעות באחד המספרים וזה 580

שולמית אלוני: באיזה סעיף הייתה הטעות?     

נעם שרלו בריגה: אני אבהיר

נעם שרלו בריגה:  הטעות לא הייתה בסכומים, הטעות הייתה במה מסווג כהשקעת בעלים ומה מסווג כהלוואה

כפיר בטט:    נעשה סדר בכל העניין

כפיר בטט:  יש הסכם הבראה שמדבר על סך של יותר ממיליארד שקל

כפיר בטט:  מה שאנחנו באים לבקש היום זה את השקעת הבעלים בחברה

כפיר בטט:  אנחנו נעביר פנייה תקציבית שמהווה חלק גדול מהסכום, אני מקווה בהמשך השבוע, אם תאשרו את הבקשה הזו, כדי שנוכל להעביר את הסכום

כפיר בטט:  זה יהיה סכום אחר של קצת יותר ממיליארד שקל

כפיר בטט:  אנחנו מבקשים היום 580 מיליון שקלים שמחולקים כפי שאגיד עכשיו

שולמית אלוני:   בואו נדייק

שולמית אלוני:  זה לא קצת יותר ממיליארד, זה 1

שולמית אלוני: 7 – 1

שולמית אלוני: 9 מיליארד

שולמית אלוני:  זה גם מה שכתבתם פה?      

כפיר בטט:   לא, לא

כפיר בטט:  אני דיברתי קצת יותר ממיליארד על ההעברה התקציבית שאנחנו מבקשים להעביר במזומן – הפנייה שהוגשה לוועדה

כפיר בטט:  יש פה באמת כמה מספרים ואנסה לעשות סדר

משה גפני: לפני שאתה ממשיך, כמה כסף זה המשכורת?     

מישאל וקנין: כ-80 מיליון שקל בחודש, אפילו קצת יותר

ינון אזולאי: מה הבעיה בזה שהם ישנו את ההעברה? תביאו אותה ביום רביעי

ינון אזולאי:  המשכורות חשובות יותר מהכול

משה גפני: הם יכולים לשנות את ההעברה

מישאל וקנין: אנחנו לא מבקשים שייתנו לנו פה כסף רק למשכורות, אנחנו לא יכולים לנהל חברה בצורה של לבוא ולבקש כל חודש תשלום למשכורת

משה גפני: עם כל הכבוד, אתה רואה את ההתלבטות שלנו

משה גפני:  אנחנו עומדים חסרי אונים בעניין הזה כי העובדים חשובים לנו וגם חשוב לנו שהחברה תבריא

משה גפני:  אנחנו מעוניינים בזה

משה גפני:  אבל אתם צריכים להעביר לנו את הנתונים שחסרים לנו

מישאל וקנין: תגידו איזה ונעזור לכם

משה גפני: מה שאמרנו פה כל הזמן: על כמה מדובר, מהם הנכסים האלה, מה השווי שלהם

מישאל וקנין: אפשר להוציא לכם את רשימת הנכסים מייד, זה לא בעיה

משה גפני: אתם אומרים שכל השנים האלה העסק לא תפקד

משה גפני:  עכשיו אתם באים אלינו ואומרים: אם לא תאשרו את זה מייד, אין משכורת

משה גפני:  אז בואו נאשר את המשכורת ובתוך שבוע-שבועיים תעבירו לנו את הנתונים ונצביע על הכול

משה גפני:  תעשה לי טובה, אל תעבדו עלינו

משה גפני:  אתם מקבלים את הנכסים, ובתמורה לזה אתם נותנים פחות כסף משווי הנכסים

משה גפני:  הנכסים שווים למעלה מ-800 מיליון שקל ואתם נותנים 500 ומשהו

כפיר בטט: לא

כפיר בטט:  הרב גפני, אנסה להסביר שוב

משה גפני: אני לא אצליח להבין

כפיר בטט: אנחנו כן מעבירים בגין הנכסים תקציב לפי שומה עדכנית שנעשתה, ולכן אנחנו חד משמעית נותנים בהתאם לשומה שנעשתה

קריאות: שתיעשה, היא עדיין לא נעשתה

כפיר בטט: שכבר נעשתה

כפיר בטט:  אני חושב שסיימנו כמעט את כל הנכסים שמועברים למדינה – 610

כפיר בטט:  בהתחלה הערכנו אותם ב-800

ולדימיר בליאק: אבל הסכום הזה הוא פחות 100 מיליון שקל כי 100 מיליון שקל כבר בזבזתם

מיכאל ביטון: למה שלא תעשו את זה בפעימות? מתוך חמשת המרכיבים שהצגתם פה, 100 פה, 200 פה, 100 פה, תנו שתי פעימות עכשיו

מיכאל ביטון:  תנו לנו תשובות בעוד שלושה שבועות

מיכאל ביטון:  גם יהיו משכורות וגם נקבל הבהרות

כפיר בטט:   יש תוכנית הבראה כוללת שיש בה גם שלוש רגליים, והכול צריך להתקיים בשביל שהחברה באמת תוכל לקום על הרגליים

כפיר בטט:  תוכנית ההבראה עכשיו, וזה מה שאני מקריא פה, זה לשם מה אנחנו מעבירים את הכסף ולשם מה אנחנו מבקשים את השקעת הבעלים

אליהו דלל: יש לוח זמנים לתוכנית ההבראה?      

כפיר בטט: יש גם לוח זמנים

כפיר בטט:  היינו יכולים לעבור כבר פעימה אחת

מישאל וקנין: אנחנו כבר בפיגור של חודש וחצי

מישאל וקנין:  התוכנית נחתמה כבר, ההסכם נחתם בספטמבר

מישאל וקנין:  יכולנו כבר להוציא את אותם עובדים, את אותו חלק מ-1,050

מישאל וקנין:  הפעימה הראשונה היא סדר גודל של כ-600 עובדים

מישאל וקנין:  יכולנו להוציא אותם ולתת לאנשים האלה גם ודאות

מישאל וקנין:  קחו בחשבון שאלו אנשים שמגיעים לעבודה בידיעה שהם הולכים הביתה

מישאל וקנין:  זה לא בדיוק מתכון למתן שירות אופטימלי

מיכל שיר סגמן: יש כאלה שלא מגיעים לעבודה כי הם מנצלים את ימי החופשה וימי המחלה שלהם, ויש מחסור מטורף בסניפים

מישאל וקנין: זה גם יכול להיות, ולכן הדבר הזה דחוף

מישאל וקנין:  עיכוב ביום לא קשור רק לתשלום משכורות

מישאל וקנין:  שלא תחשבו שיש כאן עניין של: בואו נעביר לחברה הזו עכשיו עוד, כמו שעשו בעבר עם תע"ש כשהיו מעבירים פעם בכמה חודשים כסף לתשלום משכורות

מישאל וקנין:  אנחנו באנו כדי לפתור את הבעיות של החברה הזו

מישאל וקנין:  זה מה שצריך בסוף כדי הציבור יקבל שירות יותר טוב

מישאל וקנין:  אי אפשר גם להתלונן על סגירת סניפים ועל רמת שירות נמוכה וגם להגיד: בואו ניתן להם משכורות ונדבר על זה בעוד שבוע-שבועיים

מישאל וקנין:  כל יום שעובר זה מיליון שקל

מישאל וקנין:  הדחייה והעיכוב בהוצאה של עובדים היא נזק שאי אפשר לכמת אותו רק בכסף

אליהו דלל: מה היו הקריטריונים לסגירת סניפים?     

דוד לוי: הקריטריונים נקבעו על בסיס מרחקים, שימושים וזמני המתנה

דוד לוי:  יש על זה פיקוח

דוד לוי:  מעבר לכך, אנחנו בתהליך פרטני בכל אחת מהרשויות המקומיות, ואנחנו מציעים חלופות לשירותי הדואר השונים

דוד לוי:  מי שצריך לאסוף חבילה יכול לקבל אותה בפתרונות של מרכזי מסירה שונים שאנחנו מאפשרים

דוד לוי:  מי שנדרש לשירותי בנק הדואר, מאתרים סניפים שכנים, ולחלופין פעילות משותפת עם עיריות להגברת המעבר לשירות דיגיטלי, שהוא הרבה יותר נכון להרבה מהאוכלוסייה הרלוונטית

דוד לוי:  נותנים מענה בנפרד לשירותי דואר

דוד לוי:  יש מגוון פתרונות גם לשירותי הדואר עם רשויות מקומיות, ובעבודה עם הרשויות אנחנו נטפל בדברים האלו

משה גפני: אני מבקש דוח עדכני של הוצאות והכנסות, את המדדים להבראה

אליהו דלל: וגם היכן ייסגרו סניפים בשנה הקרובה

משה גפני: אני הולך להגיד זאת

משה גפני:  אני מבקש לדעת בדוח איזה סניפים נסגרו

משה גפני:  אני רוצה לדעת את הכללים כדי למנוע פגיעה בחלשים ובאזורים שנפגעים בתקופה הזו

משה גפני:  אני מבקש לעשות דיון בקרה בעוד ארבעה חודשים כדי לדעת מה נעשה עם תוכנית ההבראה

משה גפני:       אני עושה הפסקה של כמה דקות

משה גפני:  אני קורא לחברי הכנסת אליי לחדר

משה גפני: רבותיי, אני מחדש את הישיבה

משה גפני:  אנחנו התייעצנו

משה גפני:  כוועדה מאוד מאוד מאוד אכפת לנו מנושא העובדים

משה גפני:  אחד היעדים, בין היתר, של הוועדה הוא לדאוג לכך שהעובדים לא ייפגעו

משה גפני:  מצד שני, אנחנו מדברים פה על דבר שהוא חסר תקדים

משה גפני:  אני לא זוכר דיון מהסוג הזה שבו כול כך הרבה נתונים חסרים לי ולחברי הוועדה

משה גפני:  המציאות הזו היא כמעט בלתי אפשרית

משה גפני:  אם כן, אני אחרי התייעצות עם החברים

משה גפני:  קודם כול, אני באמת מאשים את משרד התקשורת

משה גפני:  משרד התקשורת הוא משרד שעד עכשיו עמד ככה ולא עשה דבר וחצי דבר

משה גפני:  הקים ועדה ו - - -

משה גפני:  הוא לא עשה שום דבר

משה גפני:  אבל בסדר, מה אפשר לעשות? זו תמונת המצב

משה גפני:  אנחנו לא נוהגים כאן לאשר דברים שאין לגביהם נתונים

משה גפני:  אנחנו מבקשים את כל הנתונים שעלו בוועדה, ואנחנו מבקשים שתעבירו לנו אותם עוד היום

משה גפני:  אם תצטרכו לעבוד בלילה אז בלילה

משה גפני:  אני אבקש מחברי הוועדה, לאחר התייעצות, לאשר את הבקשה עכשיו, אבל ההעברות של הכסף יהיו מחר

משה גפני:  אם יהיו נתונים, אני אביא את ההעברות להצבעה

משה גפני:  אם לא יהיו נתונים, זה יידחה

משה גפני:  זה תלוי בכם

משה גפני:  אני מבקש להצביע היום על הבקשה לאישור, ואני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעד הבקשה הזו

שולמית אלוני:    רק נבהיר שוב

שולמית אלוני:  הבקשה היא לא על 680 מיליון, אנחנו מדברים על 580 מיליון      

כפיר בטט:   הבקשה היום היא על 580 מיליון

משה גפני: 	על דבר כזה הייתי עושה דיון במשך שבוע

משה גפני:  איך 100 מיליון שקל עובר אצלכם בטעות?     

ינון אזולאי: לפני זה, הייתי רוצה שתפרטו לנו את החלוקה שהתחלתם קודם לפרט

ינון אזולאי:  הרב גפני, אני רוצה פירוט של ה-580

משה גפני: בבקשה, לפרט

נעם שרלו בריגה: אני אפרט ואסביר את מקור הטעות

נעם שרלו בריגה:  אתחיל ממקור הטעות

נעם שרלו בריגה:  ה-100 מיליון שנכללו בבקשה המקורית, שאותם גרענו מהבקשה, הם 100 מיליון שמסווגים כהלוואה ולא כהשקעת בעלים, ולכן אין צורך לקבל עבורם אישור השקעת בעלים כי זה הלוואה שאמורה לחזור למדינה בסופו של דבר

כפיר בטט:   אבל כן נקבל עבורה אישור בהעברה התקציבית כי זה כן העברה תקציבית שעוברת

כפיר בטט:  היא פשוט לא מסווגת כהשקעת בעלים

כפיר בטט:  580 מיליון עכשיו להשקעת בעלים

כפיר בטט:  כשנביא מחר, בעזרת השם, את האישור להעברה התקציבית זה יהיה סכומים אחרים של מה שלא מסווג כשהשקעת בעלים

נעם שרלו בריגה: לגבי הפירוט: ראשית, יש לנו 190 מיליון, שהם ההפרש בין עלויות הפרישה לשווי הנכסים הצפוי כרגע, שהם יסווגו כהשקעת בעלים

נעם שרלו בריגה:  כי הפרישה עולה 800 מיליון אבל שווי הנכסים המועברים מוערך על ידינו כרגע כ-610 מיליון, שייתכן שיגדלו בהתאם לשומה

שולמית אלוני:   שוב, אם הם גדלים בהתאם לשומה אז המשמעות שאתם - - -     

נעם שרלו בריגה: אז ההשקעה פוחתת

שולמית אלוני:  כן, משתמשים בפחות מההשקעה

נעם שרלו בריגה: נכון

נעם שרלו בריגה:  הסכום השני של 100 מיליון הוא לטובת מימון הסכם פרישה שהחברה חתמה עם העובדים בשנת 2020 עם 300 משרות

נעם שרלו בריגה:  הייתה אמורה להיות הלוואה מבנק פועלים לצורך יישום הדבר הזה, ואנחנו מחליפים חלק מהכסף של בנק הפועלים בהשקעת מדינה

מישאל וקנין: נעם, חשוב לדייק בנקודה הזו

מישאל וקנין:  החברה לקחה באותה תקופה, ב-2020, הלוואה של כמעט כ-400 מיליון שקל מבנק הפועלים כדי לממן את אותה פרישה של כ-300 עובדים

מישאל וקנין:  בנק הפועלים החליט שהוא לא מעוניין לתת את כל ההלוואה הזו

מישאל וקנין:  הוא מצמצם את הסיכון שלו בגלל מצב החברה

מישאל וקנין:  לכן, נדרש גוף אחר שיחליף את הבנק, וזו המדינה

טמיר כהן:  וזה סכום של 200?     

נעם שרלו בריגה: 	 זה 200 בבקשה, וזה בדיוק העדכון כי 100 מתוכם מוגדרים כהלוואה מהמדינה

נעם שרלו בריגה:  הסכום השלישי של 136 מיליון שקלים זה מיסים והיטלים

נעם שרלו בריגה:  המדינה רוכשת פה נדל"ן

נעם שרלו בריגה:  חלק מהמיסים לרוב משולמים על ידי המוכר

נעם שרלו בריגה:  פה המדינה לוקחת על עצמה, על אף שהיא הקונה, חלק מתשלומי המיסים, ולכן זה מוגדר כהשקעת בעלים

נעם שרלו בריגה:  והסכום האחרון של 154 מיליון הוא סכום מוערך של שווי זכות השימוש בנכסים

נעם שרלו בריגה:  הדואר הרי צריך להמשיך לתפקד, ובחלק מהנכסים שמועברים למדינה החברה תמשיך לקבל בהם זכות שימוש מהמדינה ללא עלות

נעם שרלו בריגה:  זה מגלם השקעת בעלים שהיא לא תקציבית

משה גפני: הצעת אישור לפי סעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, בקשר להשקעת מהמדינה בחברת דואר ישראל בע"מ, כחלק מהליך הבראה

משה גפני:  מי בעד אישור הבקשה? מי נגד? מי נמנע?     

משה גפני: הבקשה אושרה

משה גפני:    הבקשה אושרה

משה גפני:  אני מבקש מכם להשתדל היום להביא את זה, ומחר זה יבוא לדיון בהעברות שאנחנו נצטרך לעשות

ינון אזולאי: כמובן חשוב שיגיעו מחר

קריאה: נבוא, נבוא

אליהו דלל: שיהיה ברור שהבקשה אושרה עקרונית, אבל לא ההעברה עצמה

משה גפני: אמרתי, ואני אומר עכשיו שההעברה תבוא מחר לדיון

משה גפני:  אני מבקש שתשלחו את הנתונים, אם אפשר, עוד היום

כפיר בטט:   הרב גפני, האם תוכלו לחזור על רשימת הנתונים המבוקשים?      

משה גפני: אנחנו רוצים את הרשימה של 42 נכסים

משה גפני:  אנחנו רוצים לדעת את שווים באופן מדויק, את מה שיודעים להגיד לנו היום, כיוון שיש לכך זה כמה וכמה סכומים

משה גפני:  אנחנו רוצים לדעת האם יש כללים, ואם כן, מהם, לסגירת סניפים וכל מה שנלווה לעניין

משה גפני:  וכן, מה תאריך ההפרטה, מה הכיוון בנושא הזה

משה גפני:  אנחנו רוצים לדעת כמובן על העובדים

משה גפני:  אנחנו רוצים לדעת כמה עובדים פרשו, כמה עובדים נכנסו, בשנים האחרונות

משה גפני:  אנחנו רוצים לדעת למה בנק הדואר הוא לא רווחי

ינון אזולאי: לעניין העובדים - מאז שאושר ה-467

ינון אזולאי:  אנחנו גם רוצים לדעת את האפיון של אותם עובדים שפרשו או שהפרישו, ואת מי אתם הולכים להפריש בתוכנית שלכם

ינון אזולאי:  כלומר, את האפיון של אלה שיופרשו

אליהו דלל: וגם כוח אדם ברמת הנהלה, ברמת סניפים

מיכאל ביטון: וגם פגיעה עתידית בסניפים בתקופה הקרובה

מיכאל ביטון:  האם בכוונתכם לסגור עוד, וכמה

ינון אזולאי: כולל אלה שנסגרו

ינון אזולאי:  אנחנו רוצים לדעת איפה נסגרו ומה הקריטריונים

מיכאל ביטון:  וכן, פגיעה באוכלוסיות חלשות בחצי השנה הקרובה, איפה תהיה התייקרות מחירים ומה המשמעות שלה

מיכאל ביטון:  אדוני היושב-ראש, גם לקבוע דיון בקרה שלנו

משה גפני: אני מבקש את הדוחות של ההכנסות וההוצאות ואת כל מה שנלווה לעניין הזה

משה גפני:  אנחנו נעשה דיון בקרה מה התרחש בנושא תוכנית ההבראה, מה אתם עושים עם זה

משה גפני:  אנחנו נעקוב אחרי מה שקורה בעניין תוכנית ההבראה של חברת הדואר ולא נאפשר לזה להתגלגל בצורה כזו

משה גפני:  אתם נראים אנשים רציניים, ונראה שאתם הולכים לעשות עבודה רצינית

משה גפני:  אנחנו נעקוב אחרי זה ונפקח

משה גפני:  אנחנו נקיים על זה דיון

קריאה: נשמח למעקב

משה גפני: אני גם מבקש מכם

משה גפני:  אני חושב שהעובדים לא ייפגעו

משה גפני:  אבל אם חס חלילה יהיה דבר כזה אז עכשיו זה בידיים שלכם

משה גפני:  אם אתם מביאים את הדוחות היום, אנחנו מחר נאשר את ההעברה

משה גפני:  אם לא תביאו אז לא אנחנו אשמים בזה, כי באמת בעבודה מקצועית אסור היה לוועדת הכספים לאשר את מה שהיא אישרה עכשיו

משה גפני:  אישרנו זאת בגלל העובדים ובגלל שאמרתם שאתם הולכים להבראה רצינית

משה גפני:  אנחנו רוצים את הדוחות

משה גפני:  אם אכן נקבל אותם, אנחנו נקיים מחר דיון ונצביע

אליהו דלל: חשוב לי לדעת את מיקומם של הסניפים, היכן הם נמצאים

משה גפני: ביקשנו זאת

ינון אזולאי: הרב גפני, כדי שיהיה ברור, אמרנו גם קריטריונים של סגירת סניפים ומה צריך להיות

ינון אזולאי:  איך הם בחרו?     

משה גפני: כן

מיכאל ביטון: האם מתכננים לסגור, וכמה ואיפה?      

משה גפני:   תודה רבה

משה גפני:  סיימנו את הדיון בעניין הזה

משה גפני:      הישיבה נעולה