ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 322, 2022-08-16 11:00

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם, היום יום שלישי, י"ט באב תשפ"ב, 16 באוגוסט 2022.

אלכס קושניר: אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה בהבעת צער ושליחת תנחומים למשפחתו של נתן פיטוסי, חייל צה"ל שנהרג היום בשוגג מאש כוחותינו.

אלכס קושניר: אני מביע תקווה שזה אירוע אחרון מסוג זה, וצה"ל יפיק לקחים מהאירוע הזה.

אלכס קושניר: במעבר חד אני רוצה לברך את חבר הכנסת מישל בוסקילה.

אלכס קושניר: חבר כנסת אשקלוני שמצטרף אלינו.

אלכס קושניר: בהצלחה.

אלכס קושניר: אני יודע שיש לך הרבה מאוד כוחות ורצונות, ונגשים אותם פה ביחד.

מישל בוסקילה: תודה רבה, אלכס.

אלכס קושניר: יש לנו סדר-יום מאוד עמוס.

אלכס קושניר: יש שתי תקנות חשובות מאוד שאנחנו צריכים לאשר, ופניות תקציביות.

אלכס קושניר: אנחנו נמצאים ביום האחרון של עבודת הכנסת לפני היציאה לחופשה המרוכזת.

אלכס קושניר: יש חברי כנסת שביקשו הצעות לסדר, ואני מבקש בקצרה.

אלכס קושניר: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש, גם אני מצטרף לתנחומים למשפחת פיטוסי על מות החייל נתן.

ינון אזולאי: באמת, שלא נדע יותר צער.

ינון אזולאי: במעבר חד, אתמול פורסם מדד המחירים, וראינו שוב את יוקר המחייה מזנק.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר ישבת פה והתגאית.

ינון אזולאי: התווכחת איתי שמחירי הנדל"ן יירדו, ושהירקות ירדו.

ינון אזולאי: כשאני מסתכל על כל הפרסומים, רק בשנה זאת עלו מחירי הדירות בכ-18%.

ינון אזולאי: בחודש האחרון מחירי הדיור עלו ביותר מ-2%.

ינון אזולאי: הפירות הטריים – התגאיתם ביבוא – 8.5%; מחירי הביצים עלו.

ינון אזולאי: אנשים רצו לצאת לבידור, קצת תרבות – המחירים עלו ב-1.2%.

ינון אזולאי: מחירי הדלק ירדו, ופתאום זה כבר לא תלוי בכל העולם אלא בישראל, שרצתה להוריד.

ינון אזולאי: בסדר, קחו את הקרדיט והכול טוב ויפה.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שאתם ממשיכים לזרות חול בעיני עם ישראל.

ינון אזולאי: כשזה לא טוב לכם, אתם אומרים שזאת הממשלה הקודמת.

ינון אזולאי: כשיש הצלחות – זה אתם; כשיש כישלונות – זה כל המדינות, זה אוקראינה וכל העולם במיתון.

ינון אזולאי: מה קרה?

ינון אזולאי: איפה אתם נמצאים?

ינון אזולאי: איפה אזרחי ישראל?

ינון אזולאי: פעם אחת תקומו ותודו, ותאמין לי, אזרחי ישראל יעריכו אתכם יותר.

ינון אזולאי: שר האוצר הכושל שלך, השר ליברמס, כושל.

ינון אזולאי: ולא אני אמרתי את זה.

אלכס קושניר: לא מתאים לך.

ינון אזולאי: מה זה לא מתאים לי?

אלכס קושניר: לא מתאים לך לעוות שם משפחה של בן אדם.

ינון אזולאי: אתה יודע מה?

ינון אזולאי: השר ליברמן פלוס ליברמס.

ינון אזולאי: יש כאלה שלוקחים שני שמות משפחה.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים כמה מסים העמסנו על אנשים.

ולדימיר בליאק: כמה?

ולדימיר בליאק: כמה?

ינון אזולאי: אתה רואה את יוקר המחייה.

ינון אזולאי: הבאנו עליו מסים.

ולדימיר בליאק: כמה?

ולדימיר בליאק: איזה מסים?

ולדימיר בליאק: תגיד לי כמה.

אלכס קושניר: אתה יכול להגיד לי במספרים?

ינון אזולאי: אני יכול להגיד לך דבר אחד, האנשים האלה משלמים מיליארדים.

אלכס קושניר: מיליארדים?

ינון אזולאי: כן, במסים.

ינון אזולאי: אלה המכונות במפעלים, אדם שהולך לתקן את המכונית במוסך, אותם אנשים שיש להם מכשירים רפואיים, וגם עליהם הטלנו מסים.

ינון אזולאי: אתה יודע שיש מסים על הירקות, עלייה של 8%.

ינון אזולאי: אלכס, על מה אנחנו מדברים?

ינון אזולאי: בשבוע שעבר היה לך ויכוח סוער איתי, אבל אתם צריכים להבין שזה כואב, ואנשים לא יכולים להתחיל את החודש, לא לגמור את החודש.

ינון אזולאי: תגידו שנכשלתם.

ינון אזולאי: זה בסדר.

ינון אזולאי: מותר להגיד.

ינון אזולאי: מה תספרו לנו?

ינון אזולאי: 12 שנה?

ינון אזולאי: אתם הייתם איתנו 12 ומתוכם, יש עתיד היה שר אוצר.

ינון אזולאי: אז שאף אחד לא יגיד 12 שנה, כי 12 שנה לא הגענו למצב הזה.

אלכס קושניר: תודה, ינון.

אלכס קושניר: אני אתייחס רק לדבר אחד בגלל קוצר זמן, לנושא של פירות וירקות.

אלכס קושניר: נכון שהם עלו ב-8.5%, אבל שים לב לשלושה סוגים של פירות וירקות שהובילו את העלייה - מנגו, בננה ואבוקדו.

אלכס קושניר: אגב, הם עלו ב-30%, 40% ו-50%.

אלכס קושניר: מה המשותף לשלושתם?

ינון אזולאי: מה זה קשור?

אלכס קושניר: המשותף הוא שאף אחד מהם לא מותר ליבוא לישראל.

אלכס קושניר: אסור ליבא.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: בגלל תקנות הצומח, שנכתבו על ידי קבוצות אינטרסים, בעלי אינטרסים.

אלכס קושניר: אם נפתח את השוק לתחרות – נלחמנו פה על הרפורמה בחקלאות במשך שנה שלמה – הדברים יתחילו לזוז.

אלכס קושניר: אי-אפשר לתקן את הכול במשך חודש, ואני בטוח שבחודש הבא נראה מדדים הרבה יותר נמוכים.

אלכס קושניר: אני מקווה שניפגש ותגיד: וואלה.

ינון אזולאי: אמרת לי את זה גם בחודש שעבר וגם לפני חודשיים, ולכן אנחנו נפגשים שוב.

נעמה לזימי: אלכס, אולי השיטה הקיימת לא כל כך מתפקדת?

אלכס קושניר: לא, לא, לא.

נעמה לזימי: אני לא בטוחה שנראה מדדים נמוכים יותר.

אלכס קושניר: אין בעיה, גם אני לא בטוח.

אלכס קושניר: כלכלה זה לא מדע מדויק.

נעמה לזימי: הם ממשיכים את אותה מדיניות של ביבי, וזה לא כל כך טוב.

אלכס קושניר: נעמה, יש לנו סדר-יום עמוס וחשוב היום, אז בואו נקצר.

אלכס קושניר: נירה, בבקשה.

נירה שפק: קודם כול, אני מנצלת את ההזדמנות שבה אנחנו כאן כולנו, כדי להגיד מזל טוב לחבר הכנסת שלנו ולדימיר בליאק, שיש לו יום הולדת.

נירה שפק: דבר נוסף, ויכול להיות שהאמירה שלי תישמע פופוליסטית אבל היא לא – מי שמכיר את העבודה שלי – יש לנו כל כך הרבה מה לעשות.

נירה שפק: אני אומרת לכולם, למי שיושב בראש השולחן ולמי שיושב בצידי השולחן, שנפסיק עם האמירות הפופוליסטיות.

נירה שפק: אני יודעת שכולנו בזמן בחירות עכשיו, ואני מסתכלת ימינה ושמאלה.

נירה שפק: הרפורמה בחקלאות, כדוגמה, אפשר לצאת בסיסמאות איתה, אבל היא הייתה קשה לנו.

נירה שפק: מה שהוצא מתוכה היה בעבודה שכולנו חתמנו עליה, ואנחנו עדיין בתהליך הזה.

ינון אזולאי: כיבדו את ההסכם?

ינון אזולאי: את יודעת.

ינון אזולאי: כיבדו את ההסכם?

ינון אזולאי: את האמת.

ינון אזולאי: את יודעת באיזה מקום נמצאים שם.

ינון אזולאי: את יודעת בדיוק מה קרה.

ינון אזולאי: תהיו הוגנים גם כלפי החקלאים.

נירה שפק: אנחנו הוגנים כלפי כולם.

נירה שפק: אנחנו הוגנים.

ינון אזולאי: את יודעת שזה לא נכון.

אלכס קושניר: ינון, די.

ינון אזולאי: את יודעת שהפרו את ההסכם.

נירה שפק: ינון, אתה מפריע לי.

נירה שפק: לא הפרו שום הסכם.

אלכס קושניר: ינון, אנחנו לא בדיון על הרפורמה בחקלאות.

נירה שפק: נכון.

נירה שפק: לא הפרו שום הסכם, ואנחנו בתוך זה.

נירה שפק: אני רוצה לומר גם את ההפך, שנעשו כאן תהליכים שלא נעשו במשך שנים.

נירה שפק: להפריח סיסמאות על מסים, מסים, מסים?

נירה שפק: אני מצטרפת לדברי היושב-ראש, שאם היה אפשר לא רק להגיד לוועדה להציג נתונים, גם הרבה סיסמאות של חברי כנסת היו מתאפסות.

נירה שפק: בואו נתעסק בעיקר, וזה הנושא על סדר-היום.

אלכס קושניר: מוסי, בבקשה.

מוסי רז: ראשית, גם אני רוצה להביע צער ואבל על נפילתו של נתן פיטוסי מנתניה, עולה חדש מצרפת.

מוסי רז: אני רוצה גם להגיד, שמאז הוקלו והוגמשו הוראות הפתיחה באש, הוא כבר החייל השלישי שנהרג מאש כוחותינו.

מוסי רז: זה פי שלושה ממי שנהרגו מאש פלסטינית בתקופה הזאת.

מוסי רז: אני חושב שהגיע הזמן להחמיר את הוראות הפתיחה באש.

מוסי רז: אני רוצה לדבר ממש בקצרה על המדד שפורסם אתמול, והוא חמור.

מוסי רז: אי-אפשר להקל בזה ראש.

מוסי רז: נכון שאנחנו יותר טובים מהעולם, אבל אי-אפשר להקל בזה ראש, וצריך להיאבק ביוקר המחייה.

מוסי רז: לא פחות ואפילו יותר ממאבק ביוקר המחייה, צריך לשפר את ההתמודדות של הישראלים עם יוקר המחייה.

מוסי רז: חלק מזה עשינו בהורדת נקודות הזיכוי, אבל יש להעלות דרמטית את שכר המינימום, ובלי להתווכח כרגע לכמה.

מוסי רז: בהזדמנות זאת אני רוצה להגיד שאני מתנגד להעלאה של שכר חברי הכנסת.

אלכס קושניר: תודה רבה.

נעמה לזימי: מצטרפת למוסי.

אלכס קושניר: אימאן, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, אני רוצה לשים על שולחן הוועדה, בנוסף למה שנאמר, שני דברים מאוד חשובים וקריטיים בעיניי.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא הראשון נוגע לבתי החולים הציבוריים, ואחד מהם זה בית החולים האנגלי בנצרת, שעומד בפני סכנה ממשית מבחינה תזרימית ותקציבית, בגלל אי עמידה בתשלומים ובהתחייבויות של הרשויות ומשרד האוצר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מבקשת שהנושא יטופל באופן מיידי.

אימאן ח'טיב יאסין: בית החולים כבר לא מצליח לשלם תנאים סוציאליים, והוא עומד עכשיו בפני בעיה אמיתית לא לשלם גם משכורות.

אימאן ח'טיב יאסין: אתמול שלחתי בקשה גם לוועדה וגם לגורמים הרלוונטיים, ואני מקווה שניקח את זה בחשבון ונקיים את מה שצריך לקיים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק דיון, אלא לעמוד בהתחייבויות, אחרת אין טעם לשבת ולדבר.

אימאן ח'טיב יאסין: הסוגיה השנייה קשורה למשפחתונים, למנהלות ולרכזות של המשפחתונים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מדברת על תנאי ההעסקה שלהן.

אימאן ח'טיב יאסין: כבר יש החלטה של בג"ץ בסוגיה, וגם בעקבות יוקר המחייה, צריך להוסיף תשלום עבור הילדים במשפחתונים.

אימאן ח'טיב יאסין: אי-אפשר להמשיך בצורה הזאת, ולבקש מאותן רכזות לתת שירות.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו חייבים בלית ברירה להפקיד את הילדים שלנו במסגרת הזאת, ובהרבה מקומות ואזורים אין מעונות יום.

אימאן ח'טיב יאסין: אין ברירה אחרת, אלא לשים את הילד במשפחתון.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לקבל את ההחלטה של בג"ץ, שאמרה במפורש שמזה מספר שנים לא הייתה שום תוספת בתשלום שמשלמים עבור כל ילד.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא הזה לא פחות חשוב.

אימאן ח'טיב יאסין: באתי עכשיו מוועדת החינוך, ואני גם חוזרת לשם.

אימאן ח'טיב יאסין: תסלחו לי שאני יוצאת מייד, כי גם שם יש הרבה דברים שצריך להעלות ולשים על השולחן.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מדברים על התארגנות לשנת לימודים חדשה, וכשאנחנו אומרים לימודים זה גם חינוך, גם פעוטות, גם ילדים, גם תלמידים וגם סטודנטים באוניברסיטאות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאי אפשר להקל ראש בכל מה שקורה מבחינת יוקר המחייה, וראינו נתונים.

אימאן ח'טיב יאסין: אי-אפשר להגיד שהמצב שלנו טוב יחסית ביחס למה שקורה במדינות העולם.

אימאן ח'טיב יאסין: המצב עדיין התארגנות אחרת.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה, וסליחה שאני חוזרת לדיון השני.

אלכס קושניר: תודה, אימאן.

אלכס קושניר: אנחנו נעבור לסעיף הראשון בסדר-היום: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקה).

אלכס קושניר: נעשה את זה בסדר הבא: הממשלה תציג את התקנות, לאחר מכן חברי הכנסת יתייחסו, אחריהם האורחים המכובדים ונראה איך אנחנו מתקדמים.

אלכס קושניר: בבקשה, משה ברקת.

משה ברקת: תודה רבה.

משה ברקת: כרגיל, כבוד גדול להיות כאן.

משה ברקת: יש לנו מצגת, ואם אפשר נפתח את המצגת.

משה ברקת: קודם כול, אני מודה לכם על הדיון החשוב הזה.

משה ברקת: זאת פעם ראשונה בה אנחנו נותנים ודאות מוחלטת לחוסכים לטווח ארוך, לגבי הנושא של הוצאות ישירות.

משה ברקת: זה מאוד חשוב בניהול חסכונות ארוכי טווח של הציבור, ואני מקווה שנצא מפה עם בשורה לציבור.

משה ברקת: מהן ההוצאות הישירות?

משה ברקת: קודם כול, צריך להבין שהוצאות ישירות משולמות על ידי החוסכים באמצעות הגוף המוסדי, אך לא מגיעות לכיס של הגוף המוסדי.

משה ברקת: מדובר בשני סוגי הוצאות: הוצאות בשל ביצוע עסקאות, שהן לא מוגבלות היום, בדומה למצב בקרנות נאמנות ובכל העולם של ההשקעות.

משה ברקת: מדובר, למשל, בהוצאות בגין עלויות קניית ניירות ערך, מכירת ניירות ערך, דמי משמרת, וגם עלויות עסקאות בהשקעות לא סחירות, כמו השקעות בנדל"ן, השקעות באשראי לא סחיר, מתן הלוואות, השקעות בתשתיות וכך הלאה.

משה ברקת: גם במצב הקיים היום אין מגבלות, ואנחנו לא מציעים להחיל מגבלות.

משה ברקת: זה מאוד מקובל בעולם ההשקעות, שעלויות העסקאות האלה מושתות על המשקיע הסופי.

משה ברקת: החלק השני – הוצאות בשל ניהול חיצוני – הוגבלו בהוראת שעה שהתגלגלה משנה לשנה ל-0.25% מסך הנכסים בסוף השנה הקודמת.

משה ברקת: היה היגיון בעבר לטפל בנושא הזה ולקבוע איזושהי מגבלה.

משה ברקת: יש היום קונצנזוס על כך, שמדובר במגבלה שרירותית.

משה ברקת: כאשר מתחילים רגולציה, זה כמו שמתחילים עסקים – קודם כול, נותנים לעסקים לרוץ, ואחר כך שמים רגולציה.

משה ברקת: אותו הדבר כאשר מגלים בעיה – קודם כול שמים רגולציה, ויכול להיות שהיא שרירותית במידה מסוימת.

משה ברקת: אחרי זה מנסים לעדן אותה כך, שבסופו של דבר היא תשרת את הציבור.

משה ברקת: זה מה שאנחנו מציעים לעשות.

משה ברקת: התחלנו בתהליך לשיפור המצב.

משה ברקת: זה תהליך ארוך.

משה ברקת: זה תהליך שהתחלנו פה, בוועדת הכספים, כאשר היינו בדיון על הארכה נוספת של הוראת השעה.

משה ברקת: אני לא זוכר אם זאת הייתה הארכה שביעית או שמינית במספר, והבטחנו שאנחנו לא רוצים לבוא שוב, ולגלגל את הוראת השעה, אלא לבוא להסדר קבע.

משה ברקת: אמרנו שאנחנו הולכים לעשות עבודת עומק.

משה ברקת: חשבנו שזה ייקח לנו שנה, וזה לקח קצת יותר זמן.

משה ברקת: בנובמבר 2021 מינינו ועדה, ופורסם דוח של ועדת מומחים בלתי תלויה בנושא ההוצאות הישירות, בראשות פרופ' ישי יפה, שנמצא איתנו גם כאן.

משה ברקת: יחד עם עבודת מטה שלנו גיבשנו את הצעדים שנציג לפניכם.

משה ברקת: שימו לב, מבחינת לוחות הזמנים אנחנו בסיפור הזה כשלוש שנים של עבודה.

משה ברקת: מה המטרות של תקנות הוצאות ישירות שאנחנו מציגים בפניכם, וצעדים משלימים שרשות שוק ההון תפרסם בהקדם?

משה ברקת: את כל הטיוטות היא כבר פרסמה, ומתכוונת לעקוב ולבצע את הצעדים המשלימים בהתאם לטיוטות שפרסמנו.

משה ברקת: המטרה הראשונה היא הגברת השקיפות לגבי כל הנושא של השתת הוצאות ניהול חיצוני על החוסכים, ושיפור יכולת ההשוואה לציבור החוסכים.

משה ברקת: אנחנו גם משפרים ומשכללים את היכולת של ניהול ההשקעות של הגופים המוסדיים, על ידי הסרת מגבלה שרירותית, ואנחנו מאפשרים לגופים המוסדיים להשיא תשואה טובה יותר לחוסכים.

משה ברקת: בנוסף, אנחנו מגבירים את ההתאמה לטעמי החוסכים, מגבירים את יכולת המיקוח של החוסך.

מוסי רז: מי אמר שזה ישיא להם תשואה טובה יותר?

מוסי רז: כשהם משקיעים הם לא יודעים אם זה ישיא תשואה טובה יותר או לא.

משה ברקת: יש הנחה שאם האפיקים האלה לא היו תורמים לתיק, ולא יכולים פוטנציאלית להשיא תשואה, היינו אוסרים על הכול, ואומרים: בוא תנהל אתה מה שאתה יודע.

משה ברקת: מכיוון שאנחנו יודעים שהגופים מוגבלים גם מבחינת הידע והנגישות שלהם, לפעמים צריך להשתמש בגורמים שלישיים שיעשו לנו את העבודה טוב יותר.

משה ברקת: זאת המטרה המרכזית.

משה ברקת: אם היינו משוכנעים שאין פה פוטנציאל להשאת תשואה נוספת, היינו עוצרים ואומרים: אל תיקחו את כל העלויות האלה.

מוסי רז: בוודאי יש פוטנציאל.

מוסי רז: אין מחלוקת.

משה ברקת: מה שבפועל זה בדיוק הדבר שאנחנו רוצים לחדד.

משה ברקת: בנושא של הגברת ההתאמה לטעמי החוסכים, זאת פעם ראשונה שבה אנחנו נותנים לחוסך את האפשרות לבחור שלא ישיתו עליו בכלל את ההוצאות האלה כלל.

משה ברקת: עד היום, אומנם הייתה תקרה של 0.25%, אבל היא לא באמת מנעה אפקטיבית גבייה של הוצאות ישירות, מכיוון שלא הגיעו למגבלה הזאת.

משה ברקת: באף גוף היא לא הייתה מגבלה אפקטיבית, ונמצאים לכל היותר ב-0.18%-0.19%.

משה ברקת: זה גם היה הצפי בשנים האחרונות.

משה ברקת: היום אנחנו כבר מתקרבים למגבלה אפקטיבית, ולכן, המגבלה השרירותית הזאת לא אפשרה לאף חוסך שהיה אומר:

משה ברקת: אני לא רוצה שתגבו ממני כלום.

משה ברקת: אנחנו מאפשרים לחוסך לומר: אני בוחר במסלול חיסכון, ואני לא רוצה שתגבו ממני את ההוצאות הנוספות האלה.

משה ברקת: זאת אפשרות שאנחנו נותנים כאן.

משה ברקת: אנחנו חושבים שיש לכך השפעה חיובית לחיזוק התחרות בענף חיסכון ארוך טווח, גם להוסיף שחקנים.

משה ברקת: כשאני אדבר על המסלולים אני אגיד איפה צפויים אולי להיכנס מתחרים חדשים, או מודלים חדשים של חיסכון.

משה ברקת: שוב, לטובת החוסך, ועם אפשרות בחירה הרבה יותר רחבה של החוסך.

משה ברקת: מה הם עיקרי הדברים של הסדר הקבע?

משה ברקת: עלויות הניהול החיצוני, במקום תקרה שרירותית בגובה 0.25%, תהיה תקרה שתיקבע על ידי הגוף המוסדי לכל מסלול השקעה בנפרד, ופעם בשנה.

משה ברקת: הגוף המוסדי יצטרך לפרסם מראש מה התקרה, וכאשר חוסך מצטרף למסלול חיסכון, חייבים להגיד לו מה התקרה.

משה ברקת: כל גוף יקבע לעצמו, במקום שרירותית, ואנחנו מצפים שתהיה תחרות גם על האלמנט הזה.

משה ברקת: יכול להיות שבמקומות מסוימים נמצא תקרה שהיא הרבה מתחת ל-0.25%, ויכול להיות שבמקומות אחרים נראה תקרה שהיא מעבר ל-0.25%.

משה ברקת: זה מה שיאפשר את הגמישות, ובסופו של דבר החוסך יקבע לאן הוא הולך – כך אנחנו מקווים – לפי התשואה נטו שהוא מקבל.

משה ברקת: כלומר, זה לא חייב להיות המחיר שישלם, שיכתיב איך הוא בוחר, כי בסופו של דבר הוא רוצה לקבל.

משה ברקת: הוא יחליט האם הוא מקבל תמורה על מה שהוא משלם.

משה ברקת: אנחנו מחייבים את הגופים בהצעת מסלולים ללא עלויות ניהול חיצוני אקטיבי, ואני אפרט על זה בשקף הבא.

משה ברקת: אנחנו מגבירים את השקיפות על ידי פרסום מראש של תקרת עלויות הניהול החיצוני.

משה ברקת: יש לדווח בדיווחים האישיים לחוסכים, במספר אחד קל להשוואה, את אחוז העלות הכוללת, דמי ניהול והוצאות ישירות, כך שהחוסך יודע כמה בסך הכול הוא צפוי לשלם.

אלכס קושניר: זה כולל גם דמי ניהול לצבירה, דמי ניהול להפקדה והוצאות ישירות?

משה ברקת: בדיוק כך.

משה ברקת: היום יש לנו מבנה של דמי ניהול להפקדה, דמי ניהול לצבירה.

משה ברקת: עשינו מהלך מאוד חשוב בקרנות הפנסיה בררת המחדל, והגבלנו גם את דמי הניהול להפקדה ל-1%.

משה ברקת: זה מאפשר היום לחוסכים, שהם מעוטי הכנסה או צעירים, לשלם דמי ניהול מההפקדה שלא הוגבלו.

משה ברקת: אפילו בקרנות בררות המחדל זה היה ברמה של 2.5%.

משה ברקת: כאשר אני משווה את זה לצבירה, דמי ניהול לא כל כך זולים, למרות שאלה קרנות בררת מחדל.

משה ברקת: במכרז האחרון הגבלנו את זה ל-1%, והקלנו גם על האוכלוסיות האלה.

משה ברקת: אנחנו מקווים שבסופו של דבר, בעתיד – זה לא משהו שאנחנו מכניסים היום – רוב האנשים שיש להם מעל סכום מסוים ישלמו רק דמי ניהול מצבירה, ואחרים ישלמו דמי ניהול מהפקדה בלבד עד רף מסוים.

משה ברקת: זאת לא הרפורמה שאנחנו מביאים לפניכם, ואני מקדים את המאוחר.

משה ברקת: פרסום התשואה לעמית נטו מדמי ניהול והוצאות ישירות – זה דבר חשוב.

משה ברקת: מה שאנחנו רוצים שידריך את החוסך, זה מה נכנס לו בסופו של דבר נטו לכיס.

משה ברקת: זה מה שצריך לעניין אותו.

משה ברקת: איך אנחנו מחלקים את זה?

משה ברקת: מה ההוצאות?

משה ברקת: מה התשואות?

משה ברקת: הוא צריך לדעת מה נכנס לו לכיס, ומה ישמש אותו לצורך הפרישה שלו.

משה ברקת: זה הפרמטר החשוב ביותר, ואותו נרצה להציג בכל מקום ומקום.

משה ברקת: בנוסף, אנחנו מרחיבים את הדיווחים אודות הנכסים וההוצאות הישירות, כדי לקבל שקיפות הרבה יותר גדולה, שתאפשר בקרה.

משה ברקת: זה לא רק של החוסך הקטן, כי הוא בדרך כלל לא מבין את הדברים עד הסוף.

משה ברקת: יהיו סוכנים, יהיו מתווכים אחרים שיציגו את המידע, ישוו את המידע, תקשורת וכך הלאה שתוכל לבצע בקרה איך מנוהלים הדברים, למי הולכות ההצעות, והאם יש תמורה לאגרה.

משה ברקת: אפשר יהיה לעשות את זה ביתר שקיפות.

מוסי רז: בכל סוף שנה, בדוח השנתי יימסרו ההוצאות הישירות בפועל באותה שנה?

משה ברקת: לפי פילוח הרבה יותר רחב מכפי שקיים היום.

משה ברקת: כמו שאמרתי, אנחנו נותנים גם דיווחים יותר רחבים כבר בדוחות הרבעוניים.

משה ברקת: בדוח השנתי יהיה מידע מפורט.

מוסי רז: המספר עצמו, האחוז בפועל יופיע?

משה ברקת: גם בדוח הרבעוני לחוסך, יופיע המספר.

מוסי רז: האחוז הוא שנתי?

מוסי רז: רבעוני?

משה ברקת: שנתי.

משה ברקת: הכול על בסיס שנתי.

מוסי רז: בדוח הרבעוני אתה לא באמת יכול לדווח.

משה ברקת: נכון, נכון.

ינון אזולאי: ברבעון אני יכול לעבור?

משה ברקת: אתה יכול לעבור בכל רגע ורגע, וזה מה שטוב.

משה ברקת: אחד הדברים שעשינו הוא ניוד מאוד משמעותי.

משה ברקת: לא מחליטים על בסיס רבעון, וזה דבר שאנחנו גם אומרים לסוכנים שמנסים להעביר אנשים על בסיס תשואות קצרות טווח.

משה ברקת: זה לא טוב לחוסכים.

משה ברקת: זה אולי טוב למישהו אחר, אבל לא לחוסכים.

משה ברקת: מהם המסלולים לאחר עדכון המסלולים החדשים?

משה ברקת: קודם כול, יש מסלול בררת מחדל תלוי גיל, ושם זה בכפוף לתקרה שיקבע הגוף, כפי שקיים היום.

משה ברקת: מסלול פסיבי בדמי ניהול מוזלים – זה חדש.

אלכס קושניר: לא כפי שקיים היום, כי אתם מורידים את התקרה.

אלכס קושניר: חשוב להדגיש את זה.

משה ברקת: מסלול בררת המחדל קיים היום, והתקרה תיקבע על ידי כל גוף בפני עצמו.

משה ברקת: כאשר אני מתייחס לתקרה, זאת תקרה שיקבע הגוף.

משה ברקת: בכל מקום שכתוב תקרה, הכוונה לתקרה שקובע הגוף.

משה ברקת: יהיו שני מסלולים שאנחנו מחייבים לראשונה.

משה ברקת: האחד, מסלול פסיבי בדמי ניהול מוזלים, וזה רק עוקבי מדד.

משה ברקת: אנחנו מצפים שדמי הניהול שם יהיו זולים יותר, ויש לנו דוגמה מהעולם.

משה ברקת: מי שהיה פורץ דרך בעניין הזה זה ואן גארד, שם הקרנות עוקבות מדד, ודמי הניהול מאוד נמוכים.

משה ברקת: יכול להיות שחסרים שם כמה אלמנטים של חיסכון, כמו, למשל, השקעות בלא סחיר, כמו השקעות אקטיביות יותר.

משה ברקת: יש אפשרות לחוסך לבחור האם הוא רוצה ניהול אקטיבי או ניהול פסיבי.

משה ברקת: בנוסף, יש מסלול שמחייב, שהוא מסלול סחיר ללא הוצאות ישירות בגין ניהול חיצוני אקטיבי.

משה ברקת: שוב, זה מסלול שבו אומר החוסך: אני רוצה שינהלו לי אקטיבי, אבל אני לא רוצה שישלמו הוצאות ישירות לגורמים שלישיים.

משה ברקת: אני לא רוצה עלויות נוספות, רק דמי הניהול שאני משלם לך ועלויות של העסקאות, כמו שאמרתי קודם.

משה ברקת: יש שני מסלולים נוספים: מסלול מתמחה בדמי ניהול קבועים, דבר שיש גם היום.

משה ברקת: עלויות ניהול חיצוני, שוב בכפוף לתקרה שיקבע הגוף.

משה ברקת: הכנסנו גם מסלול מתמחה בדמי ניהול משתנים.

משה ברקת: זה מסלול חדש, שיאפשר הלימה טובה יותר בין האינטרסים של החוסך לאינטרסים של החברה המנהלת.

משה ברקת: היום, אם החוסך מפסיד, החברה המנהלת בדמי ניהול קבועים, ממשיכה לקבל את דמי הניהול הקבועים.

משה ברקת: לעומת זאת, במסלול שהוא בדמי ניהול משתנים, אם אין רווחים, החברה המנהלת לא תגבה אלא שיעור מינימלי של דמי ניהול.

משה ברקת: לכן, יש הלימה טובה יותר בין החוסך למנהל ההשקעות.

משה ברקת: שימו לב, גם במסלול הזה אין גביית הוצאות ישירות.

משה ברקת: ההוצאות הישירות מסוג עלויות ניהול חיצוניות אקטיביות.

משה ברקת: העלויות האלה גלומות במחיר אחד, שבו הכול כלול.

משה ברקת: כלומר, אם הולכים לקרנות חיצוניות וכן הלאה, מי שסופג את העלות זה המנהל.

משה ברקת: מדוע פה אנחנו מרשים לעצמנו שהוא יספוג את העלות?

משה ברקת: מכיוון שיש לו תמריץ שזהה לחוסך, ולא קורה מצב שעלול להיות בדמי ניהול קבועים, שבו יסכמו עם החוסך.

משה ברקת: אם היינו מאפשרים הכול כלול בדמי ניהול קבועים, היו מגלמים לחוסך שיעור גבוה יותר, דמי הניהול שלו היו עולים, ובסופו של דבר אף אחד לא מחויב להשקיע בקרנות חיצוניות.

משה ברקת: בעצם, הגוף יכול לגרוף את זה לכיסו.

משה ברקת: יש פה בעיה של ניגוד אינטרסים.

ינון אזולאי: לא הבנתי איך אתה מונע מהגוף לקחת.

משה ברקת: בדמי ניהול משתנים, הכול כלול.

משה ברקת: אומרים לך מספר, מנגנון, אני גובה ממך שיעור קבוע מינימלי, וזה מה שאני גובה ממך כדמי הצלחה.

משה ברקת: אין הוצאות נוספות שאני משית עליך, למעט עלויות עסקה.

משה ברקת: כמו שאמרתי, בכל מצב טבע אנחנו מאפשרים גבייה של עלויות עסקה, וזה דבר שקיים בכל עולם ההשקעות.

משה ברקת: זה הלב של העסק.

משה ברקת: אנחנו מגבירים שקיפות ואנחנו מגבירים את האפשרות של הציבור לבוא, לבחור.

משה ברקת: בסך הכול, הסכמות פשוטות, והציבור יכול לבחור האם הוא רוצה או לא רוצה הוצאות ישירות; באיזה מסלול הוא בוחר – פסיבי, אקטיבי; מסלול שמשתף את החברה המנהלת ברווחים, ובמקרה של הפסדים הוא חוסך לעצמו את דמי הניהול הקבועים.

משה ברקת: אנחנו באמת שמים פה תפריט, ואנחנו מצפים שהציבור יבחר לפי הטעמים שלו.

נירה שפק: תגיד את זה שוב, בבקשה.

נירה שפק: אני מדמיינת אפילו את הילדים שלי – פסיבי, אקטיבי, מעלה בריבוע, מוריד.

נירה שפק: איבדנו אותם.

נירה שפק: תנסה להגיד את כל הדברים האלה, אם אתה יכול, כך שכל אחד יבין את מה שאמרת.

נירה שפק: איך זה עושה טוב לעם ישראל.

משה ברקת: אני אסביר מה זה פסיבי ואקטיבי.

משה ברקת: יש קרנות שמחקות מדדים.

משה ברקת: אני יכול לשים שם את הכסף, והוא עוקב אחרי מדדים, נניח מדד תל אביב, מדד s

נירה שפק: מצמידים למישהו, הוא עוקב אחרי אותו דבר, ואין אברהם שבא ובודק ואומר שאולי צריך להזיז.

משה ברקת: הרעיון הוא שאלה הכלים, וזה לא אומר שלא נעשה פה ניהול.

משה ברקת: גם במחקי מדדים צריך לדעת את התמהיל של ההשקעות במדדים מנייתיים, במדדי אג"ח וכך הלאה.

משה ברקת: או לתת את הכסף למנהל השקעות, ואתה אומר לו: תנהל את ההשקעות לפי ההבנה שלך.

משה ברקת: תבחר מניות, תבחר אגרות חוב, תבחר השקעות אחרות.

משה ברקת: זה אקטיבי ופסיבי, ואני חושב שהציבור מסוגל להבין את הדבר הזה.

משה ברקת: הציבור מבין, כי אנחנו רואים שהציבור עושה את זה גם היום.

נירה שפק: זה מונגש?

משה ברקת: בוודאי.

נירה שפק: בשפה הזאת, ולא בשפה הראשונה?

משה ברקת: בדרך כלל אנחנו מנסים, וזה אינטרס גם של הגופים, להגיע לכך שהציבור יבין את האפשרויות.

משה ברקת: אנחנו מחדדים את זה.

משה ברקת: אם צריך, אנחנו דורשים גילוי שיפרט את כל הדברים, וגם בודקים שבאמת הדברים נהירים לציבור.

משה ברקת: יש גבול מסוים, ולכן יש לנו בעולם הזה מתווכים פיננסיים, שתפקידם לשפר את הנגישות, להסביר ואפילו לעזור בייעוץ של בחירת המוצרים השונים.

אלכס קושניר: אנחנו נפתח את הנושא לחברי הכנסת.

אלכס קושניר: דיברת על חוזרים, והתחושה היא שאנחנו בעצם מאשרים סוג של קו מנחה, ובתוכו לרשות תהיה הרבה מאוד גמישות ויכולת לעשות חוזרים כאלה ואחרים, כדי לדייק את ההוראות.

אלכס קושניר: כרגולטור, זה תפקידכם, והוועדה מבקשת להביא את זה לדיון כאן, בוועדת הכספים.

אלכס קושניר: ליידוע, כמובן, ולא לאישור כי אתם לא מחויבים.

אלכס קושניר: אנחנו מבקשים לקיים כאן דיון על החוזרים, כדי שגם אנחנו וגם הציבור נדע על מה מדובר.

אלכס קושניר: זה לא קשור לאישור התקנות.

משה ברקת: בדיוק.

משה ברקת: התוכנית רחבה, ואנחנו מאשרים כאן את התקנות, שהן נדבך אחד.

משה ברקת: הרשות תומכת אותו בנדבכים נוספים, שהם חלק מכל הרגולציה.

אלכס קושניר: אנחנו, כוועדה, נשמח לקבל הסבר על הנדבכים הנוספים.

נעמה לזימי: לגבי המחיר ההצגתי, אם כל הכוונה היא להנגיש, למה זה לא כמו בוועדת יפה, והמחיר יוצג תמיד?

נעמה לזימי: למה ההצגה רק בכניסה להסדר?

משה ברקת: כמוכם, גם אני ראיתי את המכתב של חבריי מלובי 99.

משה ברקת: אני חייב לומר שאנחנו מאוד מעריכים אותם ומכבדים אותם.

משה ברקת: ראיתי גם מכתב שהופנה, ואנחנו הצגנו את הדברים לציבור.

משה ברקת: יושב-ראש צדק פיננסי, הראל פרימק, שגם נמצא כאן, היה בוועדה.

משה ברקת: דיברנו עם לובי 99, ואנחנו לא במחלוקת בעניין הזה.

משה ברקת: אנחנו רואים עין בעין, והכוונה שלנו היא שהדבר הזה באמת יוצג בכל צומת קריטי.

משה ברקת: בואו נדבר על הצמתים הקריטיים.

משה ברקת: צומת קריטי אחד הוא כשאתה מצטרף, או כשמניידים אותך, ואתה עובר למקום אחר.

משה ברקת: שם חייבים להציג את זה.

משה ברקת: צומת שני, זה כאשר אתה מקבל דוח לביתך.

נעמה לזימי: בדוח הביתה זה כן יופיע?

משה ברקת: בכל מצב שבו אתה מצטרף – אם אתה מצטרף מחדש, או מניידים אותך ולמעשה אתה עוזב מקום אחד.

נעמה לזימי: בדוח התקופתי לא.

משה ברקת: אני מסביר.

משה ברקת: האחד, בכל אירוע של צירוף חייבים; בכל אירוע של דיווח אישי – רבעוני ושנתי – חייבים.

משה ברקת: יש כלי נוסף, שרשות שוק ההון מעמידה לטובת הציבור.

משה ברקת: יש כמה כלים כאלה, ואנחנו מרחיבים אותם – הר הביטוח והר הכסף.

משה ברקת: אנחנו עושים עכשיו כלי מסביר ביטוח בבריאות וכך הלאה.

משה ברקת: חלק מזה, זה למעשה הגמל-נט והפנסיה-נט שבעצם נותנים את המספרים של התשואות.

משה ברקת: זה דבר שעובר עכשיו רוויזיה, גם טכנולוגית וגם מבחינת הנושאים שיוצגו שם.

משה ברקת: יש קושי טכני לפעמים בהצגת מספר אחד, כפונקציה של הפקדות.

משה ברקת: היום אני לא יודע בדיוק מה יהיו ההפקדות שלך, ופתאום שמת הפקדות במספר אחר, ויש דמי ניהול מההפקדות.

משה ברקת: בוודאי המספר הזה יעלה, אבל זה רק בגלל שהייתה הפקדה אחת.

משה ברקת: זה לא מאפיין.

משה ברקת: התשואות שמוצגות שם, הן תשואות ברמת מסלול ולא ברמת חוסך.

משה ברקת: יש הבדל בין תשואה ברמת חוסך לבין רמת מסלול.

משה ברקת: לכן, אנחנו בהחלט ננסה לשאוף לכך שהדבר הזה ישוקף גם בגמל-נט – זה אותו כלי שלנו – אבל את החידוד של הדבר הזה, איך זה יוצג וכולי, אנחנו ננסה לעשות אופטימיזציה של זה.

משה ברקת: בסופו של דבר, האינטרס שלנו הוא אותו אינטרס, אבל אני לא חושב שזה דבר שהוא חלק מהתקנות.

משה ברקת: כפי שאמרנו, התקנות הן כרגע בצמתי האינטראקציה הרלוונטית, ולא מה שמנגישה רשות שוק ההון לציבור.

אלכס קושניר: אני חוזר למצגת שלך.

אלכס קושניר: הצגת מסלולים, ושני מסלולים מתמחים הם המסלולים היחידים שמאפשרים השקעה בנכסים לא סחירים, נכון?

משה ברקת: כן.

משה ברקת: גם המסלול בררת מחדל הוא למעשה מסלול שמאפשר השקעות כאלה.

אלכס קושניר: כמובן, חוץ מבררת מחדל.

אלכס קושניר: המסלול האחרון, שקראת לו מסלול דמי ניהול משתנים, למה החלטתם שהוא לא חובה?

משה ברקת: זה מסלול שבו הגוף המוסדי מחליט שהוא רוצה לקבל את דמי הניהול שלו בצורה של דמי הצלחה.

אלכס קושניר: אני מבין, אבל את המסלולים החדשים האחרים הגדרתם כחובה.

אלכס קושניר: את המסלול הזה בחרתם שלא להגדיר כחובה.

אלכס קושניר: למה?

משה ברקת: מכיוון שפה שאני כופה מודל עסקי על גוף שמנהל כספים.

משה ברקת: תלך למנהל השקעות, והוא יגיד לך: אני אנהל לך את ההשקעות, ויש לך דמי ניהול כאלה וכאלה.

משה ברקת: אתה אומר לו: אל תיקח ממני דמי ניהול קבועים, אלא קח ממני דמי ניהול על בסיס הצלחה.

משה ברקת: לא בטוח שהוא יסכים.

אלכס קושניר: הבנתי אותך.

אלכס קושניר: כן, מוסי.

מוסי רז: האם יש נתונים על ההוצאות הישירות היום?

משה ברקת: כן.

משה ברקת: יש נתונים אגריגטיביים, אבל לא בפילוח שאנחנו מבקשים היום.

מוסי רז: מה הנתונים האגריגטיביים?

משה ברקת: בארי כספי הוא מנהל תחום ההשקעות, סגן בכיר שלי.

משה ברקת: הוא הוביל יחד עם מיכל היימן והמשפטית שלנו את הרפורמה.

בארי כספי: שלום, בוקר טוב, כמו שאמר משה בתחילת דבריו, להוצאות ישירות יש שני חלקים עיקריים: החלק שכפוף למגבלה, ל-0.25%, שהוא גם יותר משמעותי וגם יותר מעניין; חלק אחר הוא יותר זניח.

בארי כספי: כדי להשלים את התמונה, רק לגביו אני אומר שהוא מהווה בין 15% ל-20% מסך כל ההוצאות הישירות.

בארי כספי: נזניח אותו לצורך העניין, ונתמקד במגבלה.

בארי כספי: יש לנו נתונים רק על בסיס דוחות של 2021, כי 2022 עדיין בעיצומה, ואין דרך להעריך צפי לסוף שנה.

בארי כספי: ב-2021, בגדול, ממוצע חוצה מוצרים הוא סביב ה-0.16%-0.17%, וראינו גופים מסוימים, במסלולים שהם לא מבוטלים, לא קטנים ולא איזוטריים, בהם השיעור עצמו כבר מתקרב ל-0.22%-0.23%.

בארי כספי: זה לפי המידע שהם דיווחו פומבית, כמובן.

בארי כספי: מסלולים גדולים וכלליים של גופים מוסדיים מובילים.

מוסי רז: לא ראינו 0.24% ו-0.25%.

בארי כספי: לא ראינו.

בארי כספי: אני גם אגיד שבדרך כלל, גופים מוסדיים נוקטים במשנה זהירות.

משה ברקת: המטרה שלנו היא לא שרשות שוק ההון תספר לכולם כמה זה יצא וכולי, אלא שכל הציבור יראה את זה.

מוסי רז: אתה צודק, אבל אני חושב שיש חשיבות גם לנתונים המצרפיים, וגם לנתון בהשקעה הפרטית שלי, מה יצא לי מזה.

מוסי רז: גם זה חשוב וגם זה.

אלכס קושניר: ולדימיר, בבקשה.

ולדימיר בליאק: אני לא יודע אם תהיה לי עוד הזדמנות, ואני רוצה להודות לך על שירותך הנאמן בראש הרשות.

אלכס קושניר: תהיה לך הזדמנות.

אלכס קושניר: בספטמבר - - -

ולדימיר בליאק: אני מצטרף לדעתו של היושב-ראש לגבי החוזרים שהטיוטה פורסמה, לגבי הרפורמה במסלולי ההשקעה.

ולדימיר בליאק: אני מאוד אשמח אם זה יבוא לדיון בוועדת הכספים.

משה ברקת: להצגה.

ולדימיר בליאק: כן, כן.

ולדימיר בליאק: זאת הסמכות שלכם ואנחנו לא מערערים על כך.

ולדימיר בליאק: לגבי השקיפות, אני חושב שהמלצת ועדת יפה לגבי הצגת דמי הניהול המשולמים – אני שמח שאנחנו רואים את זה עין בעין, ואני אשמח אם ניישם את זה.

ולדימיר בליאק: לגבי שיעור ההוצאות הישירות.

ולדימיר בליאק: הגוף אמור לגבות שיעור על בסיס נכסים לסוף השנה הקודמת.

ולדימיר בליאק: אם אנחנו מדברים על 2023, אנחנו מדברים על סך הנכסים ל-31 בדצמבר 2022.

ולדימיר בליאק: מה קורה אם סך הנכסים עולה או יורד, חלילה, במהלך השנה?

ולדימיר בליאק: האם לא יכול להיווצר עיוות?

משה ברקת: זה קיים גם במצב היום.

משה ברקת: לכן אמר בארי שקצת נזהרים כדי לא להיות בחריגה מה-0.25%.

משה ברקת: אותו כלל יחול לגבי המגבלה שמטיל הגוף על עצמו.

משה ברקת: הכללים הם אותם כללים.

משה ברקת: במקום 0.25%, יהיה אותו רף שיקבע הגוף לעצמו, והוא לא יוכל לעבור אותו באותה מידה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

אלכס קושניר: נירה, בבקשה.

נירה שפק: קודם כול, אני מצטרפת למה שאמר ולדימיר בנושא השקיפות, ולא רק השקיפות.

נירה שפק: אפשר לפרסם משהו, והוא לא מונגש לציבור.

נירה שפק: אם לא מבינים, זה לא עוזר שזה מונגש.

נירה שפק: כשפיקוד העורף רצה לספר שצריך להיכנס למרחבים, הוא גם טרח להביא סלב עם סרטון.

נירה שפק: כשרוצים לעשות מחזור, הביאו את החתול שאני לא זוכרת את שמו.

משה ברקת: אין לנו כסף לסלב.

נירה שפק: נתתי דוגמה גם של סרט מצויר.

משה ברקת: אין לנו כסף אבסולוטית, אבל לסלב על אחת כמה וכמה.

נירה שפק: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שהציבור יאבד את הכסף.

נירה שפק: יש לנו חובה לעשות את זה.

נירה שפק: אני חוזרת על מה שביקשתי בדיונים קודמים וגם בפגישה איתך, וזה לפשט את זה לציבור.

נירה שפק: ממש, שיבינו.

נירה שפק: ההתנתקות שקורית, אנחנו רואים אותה לאורך כל הדרך.

נירה שפק: בסוף אנחנו מאבדים את הצעירים, לא בטוח שאת המבוגרים מצליחים להכניס, ואנחנו רוצים שתהיה תקווה במדינה הזאת.

נירה שפק: שהם יישארו פה, ויבינו שאפשרי.

נירה שפק: באותו הקשר, את פישוט המסלולים.

נירה שפק: לפשט כל מסלול ברמה כזאת שכולם יבינו אותו.

נירה שפק: כולנו מדברים על עצם ההוויה, ואני שואלת איפה החינוך?

נירה שפק: איפה החינוך הפיננסי?

נירה שפק: אנחנו מלמדים בבתי הספר, ואנחנו לא מגיעים לזה שהחבר'ה מסיימים י"ב, מסיימים צבא, יוצאים לחיים והם צריכים להחליט על הדברים האלה.

נירה שפק: אנחנו שואלים מה קורה עם זה.

משה ברקת: את שואלת איפה החינוך הפיננסי, ואני עונה לך: איפה הכסף?

משה ברקת: הייתה החלטת ממשלה ש-20 מיליון יגיעו לרשות שוק ההון לצורך תקצוב של חינוך פיננסי, והם לא הגיעו לרשות שוק ההון.

משה ברקת: יהיה חינוך פיננסי כאשר יהיה תקציב לחינוך פיננסי.

ינון אזולאי: למה זה לא הגיע?

ינון אזולאי: ביקשתם ולא קיבלתם?

ינון אזולאי: תספר לנו.

אלכס קושניר: ממתי החלטת הממשלה?

משה ברקת: לפני כחמש שנים.

משה ברקת: באתי לוועדת הכספים עם הנושא של תקציב רשות שוק ההון.

משה ברקת: יש עכשיו ועדה שמטפלת בנושא של מבנה הפיקוח וכולי, ואני מקווה שהיא תתייחס גם לנושא של תקציב רשות שוק ההון.

משה ברקת: הצגנו את זה יותר מפעם אחת, וזה הוצג גם במחקרים ובוועדות שונות של הכנסת.

משה ברקת: גם הוועדה של פרופ' ישי יפה אומרת את זה בדוח הוועדה, לגבי הנושא של הצורך בחיזוק תקציבי של רשות שוק ההון.

משה ברקת: במסגרת התקציב, אם אני צריך לעשות ביקורת על ההשקעות של הציבור מול תקציב לחינוך פיננסי, ברור מה סדרי העדיפויות שלי.

משה ברקת: אבל אם היו נותנים, כפי שהובטח, תקציב מיועד לחינוך פיננסי, אז היה חינוך פיננסי.

ינון אזולאי: אני רוצה להבין, ולא משנה לי באיזו ממשלה זה היה.

ינון אזולאי: גם אם תיתן ביקורת על ממשלות שאנחנו ישבנו בהן, זה בסדר.

ינון אזולאי: כשהייתי בממשלה גם אני נתתי ביקורת לעצמנו על זה, והם יודעים את זה.

ינון אזולאי: כשאתם מבקשים, מה התשובה שאתם מקבלים?

ינון אזולאי: הרי זאת החלטת ממשלה, ומידי פעם גם אתה מתעורר כיושב-ראש הרשות.

משה ברקת: קיבלתי תוספת של 21.5 תקנים השנה, ועוד כ-30 מיליון.

משה ברקת: זה עדיין לא מספיק.

ינון אזולאי: אבל לא צבעו את ה-20 מיליון.

משה ברקת: לא צבעו.

משה ברקת: כל הכסף הזה להרבה מאוד מערכות IT וכולי.

אלכס קושניר: יש מה לעשות עם התקציב.

משה ברקת: יש מה לעשות עם תקציב רשות שוק ההון.

נירה שפק: כל הנושא של תוספת התקנים הוצג לי בפגישת עבודה.

נירה שפק: יש התקדמות, אבל אני מאוד מוטרדת מהקטע של החינוך.

ינון אזולאי: אלכס, אני מקווה שבתקציב הבא תצביעו איתנו בעד.

אלכס קושניר: ברור שנצביע, כי זה יהיה תקציב שלנו.

משה ברקת: היועץ המשפטי של הרשות, ברוך לוברט, מעדכן שהחלטת הממשלה היא מ-2011.

נירה שפק: כמה אנשים שיושבים פה, יכלו להיות עם החינוך הזה.

אלכס קושניר: נירה, יש עוד שאלות?

נירה שפק: לא, אני מחכה לשמוע את לובי 99.

נירה שפק: אני רוצה להגיד אמירה אישית, שכל הארגונים החברתיים, שבאים לייצג את אלה שאין להם לובינג שיכול לבוא, חשוב לי לקרוא את הדברים שלהם.

נירה שפק: אני מאוד אשמח שתרחיבי.

אלכס קושניר: פרופ' יפה, בבקשה.

ישי יפה: קודם כול, תודה רבה.

ישי יפה: היו שלוש המלצות מרכזיות, שמשתקפות פה לא בדיוק בדרך שלנו, אבל זה די קרוב.

ישי יפה: האחת היא שלאדם הסביר יהיה פשוט להבין מה מוכרים לו, וכמה זה עולה.

ינון אזולאי: כבודו יציג את עצמו.

ינון אזולאי: פרופ' יפה, מאיפה?

ישי יפה: מהאוניברסיטה העברית.

ישי יפה: הייתי יושב-ראש הוועדה שדנה בסוגיה הזאת במשך אין סוף זמן, שנה וחצי.

נעמה לזימי: כל הכבוד על העבודה.

ישי יפה: מתחילת 2020 ועד סוף 2021.

אלכס קושניר: לפחות יש ועדה שהתחילה, סיימה את העבודה, קיבלו את ההמלצות שלה והינה.

נעמה לזימי: נדיר, הא?

אלכס קושניר: כן.

ישי יפה: רציתי לדבר על שלושה עקרונות.

ישי יפה: האחד, שהמחיר יהיה פשוט יותר וקרוב יותר למשהו, שהחוסך יידע מראש.

ישי יפה: לשאלתך, היום אדם משלם שלוש פעמים – פעם אחת בהפקדה, פעם אחת מהצבירה ואחרי כן את ההוצאות שהוא לא יודע מראש.

ישי יפה: האידאל היה להתקרב למחיר אחד, שידוע מראש פחות או יותר.

ישי יפה: כשאת או ילדייך עושים שופינג, הם יכולים לשאול: כמה זה עולה לי לנהל מיליון שקלים בגוף אחד וכמה בגוף אחר.

ישי יפה: זה עיקרון אחד.

ישי יפה: העיקרון השני הוא מה שמשה תיאר כקרנות פסיביות.

ישי יפה: אלה מנגנונים ממוחשבים, שעוקבים אחרי מוצרים פיננסיים או בורסות.

ישי יפה: למשל, הבורסה בארצות הברית.

ישי יפה: יש די הרבה עדויות לכך, שהמוצרים האלה זולים מאוד ואפקטיביים מאוד כדרך חיסכון.

ישי יפה: הרעיון הוא גם שתהיה לגברת כהן האופציה הזאת, וגם שיהיה ראי למנהלים האקטיביים, במובן זה שהינה חיסכון מאוד זול, שאפשר לעשות באמצעות קרנות כאלה.

ישי יפה: אם אתם רוצים משהו יותר יקר, תצטרכו לפחות להציע משהו שעולה על הקרנות האלה.

ישי יפה: הדבר השלישי שמשה התייחס אליו הוא קרנות שבהם דמי הניהול מבוססים ביצועים.

ישי יפה: כלומר, גברת כהן ומנהל החיסכון הפנסיוני שלה שותפים בעליות ושותפים בירידות.

ישי יפה: זה מחושב בדרך קצת מורכבת, שמופיעה בדוח.

ישי יפה: העיקרון הוא שזה רב שנתי – זה לא מחושב על סמך שנה אחת.

ישי יפה: שנית, זה מחושב יחסית לכל מיני מדדי ייחוס.

ישי יפה: שלישית, זה סימטרי.

ישי יפה: אם הלך טוב, המנהל מתחלק עם גברת כהן ברווחים; אם הלך רע, המנהל מתחלק עם גברת כהן בהפסדים.

ישי יפה: אלה שלוש ההמלצות המרכזיות, שמשתקפות במה שאמר משה.

ישי יפה: יש עוד כמה המלצות שקשורות לדברים של שקיפות, במיוחד בהשקעות באפיקים היקרים, שמשה הזכיר.

ישי יפה: כיום זה נעשה באופן שלפעמים קשה להעריך האם זה היה כדאי לי, האם היה שווה לי לשלם את זה.

ישי יפה: תשאלו, אם יש לכם עוד שאלות.

ישי יפה: אני אעצור פה.

נירה שפק: כשאנחנו מקבלים את הדוח הרבעוני של קופת גמל, ורשום בריבוע בצד שאלה דמי הניהול שגבו, וזה הממוצע.

נירה שפק: אין הקשר כמה זה נכון אל מול הרווח שלך.

נירה שפק: יכול להיות שמישהו לקח לך מעט, אבל לא עלית, ומישהו אחר שלקח ממוצע.

נירה שפק: יש דרך להתייחס גם לזה?

נירה שפק: יש לך המלצה?

ישי יפה: הרעיון הוא שככל שהמחיר יהיה פשוט יותר להשוואה וקרוב יותר למצב שבו הוא כולל הכול, את תוכלי להגיד: חבר הכנסת קושניר מציע לי לנהל מיליון שקל תמורת כך וכך.

אלכס קושניר: חבר הכנסת קושניר לא מציע לה לנהל שום דבר.

ישי יפה: הכוונה היא שיהיה קל להשוות.

ישי יפה: המחיר הוא הקריטריון המרכזי שאת יכולה להשתמש בו, ויש לך גם מעקב היסטורי מה עשה המנהל הזה.

ישי יפה: את יכולה לדעת – אצלו עולה לי ככה, היסטורית הוא השיג ככה.

ישי יפה: אני רוצה שהוא ינהל לי, או אני רוצה ללכת למישהו אחר.

נירה שפק: האם אפשרי לדעת אחוז לשקל או אחוז לרווח?

נירה שפק: לתת פירוט.

נירה שפק: להגיד ששילמת על כל שקל רווח שתי אגורות, או על כל 100 שקל רווח.

נירה שפק: אפשר לעשות דבר כזה?

ישי יפה: את יכולה להגיד דברים כאלה בדיעבד.

נירה שפק: כן.

נירה שפק: אני מדברת על דוחות רבעוניים, חציוניים או שנתיים.

נירה שפק: אני יכולה להתפתות לשלם למישהו שאצלו דמי הניהול הם 0,04%, ולא קיבלתי כלום, או להגיד שיש יחידה שנקראת אחוז ניהול אל מול רווח.

נירה שפק: כך יותר קל לי.

ישי יפה: כן, ובהסתייגות שמה שגוף השיג בשנה שעברה או בשנים שעברו, לא מעיד שום דבר על העתיד.

ישי יפה: אפילו להפך, מבחינה מסוימת.

מוסי רז: אם אני מבין נכון, מופיעה שורה ובה נאמר:

מוסי רז: כך וכך דמי ניהול מהנכסים, מופיעה התשואה, אבל בעצם אין לנו מה אחוז דמי הניהול מהתשואה.

מוסי רז: זאת אומרת, דמי הניהול היו אחוז מהנכסים, והתשואה הייתה 4%.

מוסי רז: דמי הניהול הם רבע, והממוצע בשוק היה השנה 30% או 20%.

מוסי רז: זה נתון שאפשר להכניס בקלות, והוא באמת ייתן הרבה מידע.

אלכס קושניר: אתה מציע שהקופות ישימו בדוחות התקופתיים נתונים ממוצעים, גם מעבר לנתונים שלהם?

מוסי רז: חשבתי שזאת הצעה של נירה, אבל אם היא לא מציעה, אני אציע.

אלכס קושניר: אתה מציע שבשופרסל יפרסמו גם את המחירים של רמי לוי.

מוסי רז: לא, לא.

מוסי רז: אנחנו מדברים על בתי השקעות.

אלכס קושניר: מה זה משנה?

אלכס קושניר: אלה מתחרים.

אלכס קושניר: הוא יכתוב אצלו בדוח את המחירים של המתחרים?

מוסי רז: את הממוצע.

מוסי רז: כבר היום מופיעים דמי הניהול שלי מול הממוצע.

מוסי רז: נכון?

משה ברקת: אנחנו מציעים לעשות ממש פירוט, כך שיופיעו דמי הניהול שאתה משלם, ההוצאות הישירות שגבו ממך, מה התשואה ברוטו ובסופו של דבר תחשב את התשואה בניכוי אלה, כלומר התשואה נטו.

משה ברקת: זה הנתון הכי חשוב בכל העניין, כי התשואה נטו זה מה שנכנס לך לכיס, ואתה יכול לחשב את כל היחסים האחרים.

מוסי רז: יש לך את זה, וזה גם מתפרסם בעיתון.

משה ברקת: אני אסביר בחצי דקה כדי לשים מול הציבור תמרור אזהרה לגבי שימוש בעלות הכוללת.

משה ברקת: אנחנו באמת מציגים את העלות הכוללת, אבל נניח שיש גוף אחד, שהעלות הכוללת שלו היא 0.8%, וגוף אחר שהעלות הכוללת שלו היא 0.9%.

משה ברקת: למי הולכים?

משה ברקת: לכאורה, לזה שהעלות שלו היא 0.8%.

משה ברקת: אם אני אומר לכם, שבתוך ה-0.8% הוא לוקח לעצמו 0.7%, ולכל החיצוניים 0.1%.

משה ברקת: זה מול אחד אחר, שגובה 0.9%, אבל הוא לוקח רק 0.5%, ו-0.4% חיצוניים כדי להשביח את התשואה.

משה ברקת: האם נכון להסתכל על העלות הכוללת?

משה ברקת: התשובה היא לא.

משה ברקת: צריך להסתכל בסופו של דבר על מה שאני מקבל תמורת מה שאני משלם.

נירה שפק: שאלתי איך מגיעים לתת למקבלי ההחלטות, כאשר לא כולם אנשים פיננסיים, את היכולת הזאת?

אלכס קושניר: יש לך תשואה נטו, וזה הנתון הכי מעניין.

אלכס קושניר: זה מה שמעניין אותך.

אלכס קושניר: מה עוד את צריכה?

מוסי רז: אני רוצה את התשואה - - -

אלכס קושניר: תשואה נטו לפי איזה מסלול?

ינון אזולאי: המסלול שמתאים לי הוא לא המסלול שמתאים לך.

אלכס קושניר: אתה בן חמישים ויש בחור בן עשרים.

אלכס קושניר: אלה מסלולים שונים עם סיכונים שונים.

נירה שפק: למה התערבת בחיסכון לכל ילד?

נירה שפק: כי זה לוגיקה.

ינון אזולאי: כי כולם מתחילים מאותה נקודת פתיחה, ונקודת היציאה שלהם באותו גיל.

ינון אזולאי: כאן את מדברת על בחור בגיל עשרים או בחור בגיל חמישים.

נירה שפק: לא התכוונתי להשוות.

נירה שפק: קודם שאלת אם שופרסל יראה את הנתונים של רמי לוי – כשזה נוח להם, כולנו מקבלים את זה בכניסה לסופר, ואז אנחנו יכולים להבין שכאשר זה לא מפורסם, זה משהו אחר.

נירה שפק: אתה הבאת את הדוגמה הזאת.

ינון אזולאי: אני מסכים איתך, וכשזה יהיה נוח להם, גם הם יעשו את זה.

ינון אזולאי: מה שהם כן יכולים להגיד, הוא שבהשקעה במסלול אחר יכולתי לקבל תשואה יותר טובה.

מישל בוסקילה: חברים, אני חושב שמשה הסביר את זה בצורה מאוד מאוד פשוטה.

מישל בוסקילה: יש לך יועץ השקעות.

משה ברקת: יועץ פנסיוני, בעולמות שלנו.

מישל בוסקילה: פנסיוני.

מישל בוסקילה: הוא נותן לך להבין מה נשאר לך בכיס.

מישל בוסקילה: הדברים הרבה יותר פשוטים ולא מורכבים.

מישל בוסקילה: ברגע שאתה הולך ליועץ, הוא מסביר לך איפה כדאי להשקיע.

מישל בוסקילה: זה הרבה יותר פשוט.

מישל בוסקילה: מה שאמרת בסוף מסדר את הראש.

ישי יפה: אם מותר, אני רוצה להתייחס.

ישי יפה: אחת הבעיות היא שצריך להיות ייעוץ אובייקטיבי ונגיש לכל אחד.

ישי יפה: אם את מתלבטת, שיהיה לך אל מי לפנות, ותדעי שהוא חושב רק עלייך.

ישי יפה: הדבר הזה הוא עוד רפורמה שהרשות חושבת עליה, כי היועצים הקיימים עכשיו, לפעמים יש להם אינטרסים נוספים מלבד האינטרס שלך.

ינון אזולאי: אתה מתכוון שלפעמים אין להם אינטרסים.

ישי יפה: אני נזהר.

אלכס קושניר: גיא רוטקופף, מנכ"ל איגוד חברות הביטוח, בבקשה.

גיא רוטקופף: ראשית, אני רוצה להודות לכם על הדיון הזה.

גיא רוטקופף: אנחנו נמצאים אחרי סאגה שנמשכת מ-2014, ואני מאוד שמח שהיא מגיעה לסיומה.

גיא רוטקופף: היו לנו הרבה הערות, ועדיין יש לנו הערות, אבל אנחנו מעדיפים לא לדון בהן.

גיא רוטקופף: אנחנו מעדיפים לא להעלות אותן בשלב הזה, ואלה לא הערות קריטיות.

גיא רוטקופף: אנחנו נוכל לחיות עם זה, ואנחנו מקווים ומאמינים שהדבר הזה יביא באמת לשיפור לחוסך, כי זה מה שמעניין אותנו.

גיא רוטקופף: כמו שאמר משה, ההוצאות האלה לא הולכות אלינו; ההוצאות הישירות הולכות לגורמים חיצוניים, ואנחנו לא נהנים מהן.

גיא רוטקופף: כל המטרה שלנו היא להשביח את התשואה לחוסך, כי התשואה נטו, כפי שאמרה חברת הכנסת שפק, היא באמת זו שיוצרת בינינו תחרות, יוצרת בינינו שיפור והשקעה נכונה יותר.

גיא רוטקופף: אנחנו מודים ומקבלים את התקנות האלה כמות שהן.

גיא רוטקופף: אני מאוד מודה לאדוני, כי כשאדוני אמר לפני כמה חודשים שהוא יביא את זה לסיום עד סוף הקדנציה, אמרנו לו שזה לא יקרה.

גיא רוטקופף: אתה אמרת: אתם תראו שזה יקרה, ובעניין הזה באמת מילה זה מילה.

גיא רוטקופף: אני מאוד מאוד מודה לאדוני שקבע את הדיון הזה.

גיא רוטקופף: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: לינור דויטש, לובי 99.

אלכס קושניר: לבקשתה של נירה תרחיבי, אבל לבקשתי לא יותר מדי.

לינור דויטש: אני מנכ"לית לובי 99.

לינור דויטש: לפני שאני אתחיל, אני רוצה לפתוח במילות תודה לד"ר ברקת, שהפתיע אותנו וביאס אותנו עם ההודעה על עזיבתו המוקדמת.

לינור דויטש: חשוב להגיד שאנחנו עובדים עם משה ברקת כבר מתחילת דרכו, ארבע שנים, בשיתוף פעולה מלא.

לינור דויטש: הרבה פעמים היו בינינו מחלוקות מקצועיות, אבל ייאמר לזכותו שהמחלוקות הן תמיד מקצועיות.

לינור דויטש: זה בסדר להתווכח מקצועית, אבל תמיד השיקול שלו ענייני ולטובת הציבור, ואנחנו מודים לו על כך, כי זה לא מובן מאליו.

לינור דויטש: אנחנו מודים לך על דרכך הארוכה, וחבל לנו שאתה עוזב, אבל אולי עוד ניפגש בהמשך הדרך.

לינור דויטש: לגבי הדיון הספציפי הזה, בגלל שמרבית חברי הכנסת מאז שהתחילה הסאגה, הייתי שמחה לספר על הרקע, ותבינו בעד מה אנחנו ומה לא.

לינור דויטש: בגדול, התחלנו להתעסק עם זה לפני ארבע שנים.

לינור דויטש: הגופים המוסדיים מנהלים אלה שמנהלים לכם.

לינור דויטש: כשאת משלמת, את משלמת מההפקדה החודשית שלך ואת משלמת מהצבירה, מהכסף שיושב.

לינור דויטש: נניח שאת רוצה להשקיע בנדל"ן באוקלהומה, אבל את לא יודעת לנהל נדל"ן באוקלהומה.

לינור דויטש: את תוציאי את זה לקרן חיצונית שתנהל את זה עבורך, את תשלמי לה כסף, היא תנהל עבורך ותביא לך תשואה.

לינור דויטש: ההגבלות של סלינגר, הממונה הקודמת, שמה על זה, היא שאת יכולה לעשות את זה עד 25%.

לינור דויטש: למה הגבילו?

לינור דויטש: כדי שזה לא יהיה אין סופי.

לינור דויטש: מה הבעיה עם זה?

לינור דויטש: אנחנו לא התנגדנו לעצם העובדה שזה יקרה, כל עוד זה אכן מביא את הכסף.

לינור דויטש: אבל הסיבה לכך שדחפנו להקמת ועדת יפה, היא ראשית לבדוק האם ההוצאה הזאת אכן מוצדקת, והאם באמת הם מביאים כסף.

לינור דויטש: שנית, אחת הבעיות עם זה, היא שמדובר בכ-4 מיליארד שקל בשנה.

לינור דויטש: הגופים מוציאים את זה החוצה, והלקוח לא יודע שהוא משלם.

לינור דויטש: כשאת מקבלת את הדוח שלך, את רואה כמה את משלמת מהחודשי, את רואה כמה את משלמת מהצוברת, אבל את לא רואה את ה-0.25% או את ה-19% הנוספים שהם משלמים.

לינור דויטש: זה לא מופיע בשום מקום.

לינור דויטש: אולי בקטן, בדוח השנתי זה היה באיזשהו מקום.

לינור דויטש: אף אחד לא יודע.

לינור דויטש: כך יש 4 מיליארד שקל בשנה, שלא כואבים לאף אחד כי הם לא משלמים, אנחנו לא יודעים ויש מי שגוזר את הקופון.

לינור דויטש: האם זה מוצדק?

לינור דויטש: האם זה שווה?

לינור דויטש: האם זה מצדיק את זה?

לינור דויטש: וואלה, אף אחד לא ידע.

לינור דויטש: הקימו ועדה עם טובי המומחים.

לינור דויטש: היא הייתה אמורה לשבת כמה חודשים, ובסוף היא ישבה תקופה הרבה יותר ארוכה.

לינור דויטש: היא הביאה המלצות, ואחרי שעבדנו צמוד עם הרשות, רוב ההערות שלנו מוטמעות בפנים.

לינור דויטש: נשארה לנו הערה אחת, אבל היא ההערה הכי חשובה.

לינור דויטש: זה ה-money time של ההערה הזאת, ומה היא אומרת?

לינור דויטש: אנחנו אומרים שאנחנו מוותרים על התקרה.

לינור דויטש: אתם רוצים לגבות, ואתם אומרים שהתשואה מוצדקת?

לינור דויטש: תורידו את התקרה.

לינור דויטש: זה חייב לבוא עם שקיפות מלאה, כדי שהלקוח יידע כמה הוא משלם בכל רגע נתון.

לינור דויטש: מה המחלוקת שלנו עם הרשות?

לינור דויטש: על הנוסח.

לינור דויטש: אנחנו לא מתווכחים על המהות, וברקת מסכים למהות.

לינור דויטש: אנחנו מתווכחים איך זה יהיה כתוב.

לינור דויטש: מה אומר ברקת?

לינור דויטש: הרשות תנסח את זה בנהלים, ואנחנו אומרים: לא, אנחנו מוותרים לכם על התקרה, וזה אומר שאין לכם אפילו תקרה של 0.25%, כך שמחר בבוקר אתם יכולים לקחת גם אחוז או שני אחוזים.

לינור דויטש: מי יודע?

לינור דויטש: מי יידע על זה?

לינור דויטש: אנחנו רוצים שהלקוח יידע בכל שלב ובכל התקשרות.

לינור דויטש: ברקת דיבר על הזמן שבו הלקוח מעוניין להצטרף, רגע החתימה וכדומה.

לינור דויטש: אנחנו אומרים שזה לא מפסיק.

לינור דויטש: מה שהמליצה ועדת יפה, וזה מה שמופיע לכם בדף שלנו, ואני מקריאה: המחיר ההצגתי יוצג בכל אינטראקציה בין הגוף המוסדי או בין מתווך או יועץ פנסיוני לבין החוסך, וכן באתרי האינטרנט של הגוף המוסדי ושל הרשות המפוקחת.

לינור דויטש: אנחנו רוצים שיהיה כתוב בחקיקה שזה מופיע, בין אם זה בשיחה עם המשווק הפנסיוני, שיופיע בפרסומת בטלוויזיה או באתר החדשות ושיהיה בשיחה עם הגוף המוסדי.

לינור דויטש: לפני שנתיים הצלחנו להכניס תיקון קטן שמחייב את הגופים המוסדיים להגיד את זה בשיחת ההתקשרות.

לינור דויטש: שלחתי 10 אנשים לעשות שיחות, והקלטנו את הכול.

לינור דויטש: אף אחד לא דיווח; אף אחד לא אמר להם בפועל שהם משלמים עד עוד 0.19%.

לינור דויטש: אף אחד לא אמר.

לינור דויטש: אנחנו רוצים שבכל מקום זה יחויב בחקיקה ראשית, ולא בנהלים.

לינור דויטש: זה לא שאני לא סומכת על הרשות, אבל ברקת הולך ואני לא יודעת מה יהיה מחר.

לינור דויטש: הצענו נוסח, ויכול להיות ששלומית או אייל יגידו שצריך לשפר אותו, אבל הנוסח שאנחנו הצענו אומר שבכל אינטראקציה, בין אם זה בפרסומת, בשיחה עם הסוכן, באתר ובכל מקום, יחויבו להגיד מספר הצגתי אחד.

לינור דויטש: למה?

לינור דויטש: כדי שלא תשווי בין תפוחים לתפוזים.

לינור דויטש: כשאת אומרת לי שהאזרח הפשוט לא מבין, זה נכון.

לינור דויטש: בסוף הוא צריך לדעת שאם הוא הולך לאלטשולר או הולך להפניקס, הוא משלם אחוז אחד או שני אחוזים.

לינור דויטש: זה מה שהוא משלם, כולל דמי הניהול החיצוניים, ולא שיהיה מספר ערטילאי, שלא מופיע בשום מקום או בעמוד 9 בדוח בסוף, שאף אחד לא קורה.

לינור דויטש: 4 מיליארד השקלים יעלו לי יותר, כי זה כבר לא 0.25%, ולך תדע לכמה זה יגיע.

לינור דויטש: אף אחד לא יידע על זה, כי זה משהו שפשוט יתגלגל.

לינור דויטש: לכן, התנאי המרכזי להעביר את הדבר הזה, הוא שתהיה שקיפות מלאה בכל אחד מהשלבים.

לינור דויטש: ויתרנו על התקרה, והכסף חייב להיות גלוי, אחרת זה יגיע לסכומים אין סופיים, והאזרח בכלל לא יידע שהוא משלם.

לינור דויטש: לכן, זה חייב לכאוב למישהו, חייבים לדעת שזה קורה, ובלי שקיפות מקסימלית זה לא יכול לעבוד.

לינור דויטש: תודה.

אלכס קושניר: תודה, לינור.

אלכס קושניר: משה, אני מבקש שתתייחס, אבל באותו קצב.

משה ברקת: קודם כול, אמרה לינור בצדק, שאנחנו מסכימים על המהות.

משה ברקת: היא יודעת מהדיונים בינינו וכולם יודעים שאני כלום בלי האנשים שלי.

משה ברקת: נמצאים פה בארי וברוך, אם צריך להתייחס לנושא של - - -

לינור דויטש: דיברנו עם בארי אתמול לתוך הלילה, כולל הבוקר.

משה ברקת: אמרתי את הדברים.

משה ברקת: אמרתי שנשאר פה גמל-נט וכולי.

משה ברקת: הבטחתי מה אנחנו יכולים לעשות.

משה ברקת: אני סומך על הרשות במאה אחוזים וכמו שאמרתי, ממונה בא והולך, והרשות נשארת.

משה ברקת: אני רוצה שבארי יתייחס, וגם ברוך, אם צריך, לגבי הנוסח.

בארי כספי: קודם כול, חשוב להבין איפה הפערים.

בארי כספי: אלה לא פערים בין אפס שקיפות למאה אחוזי שקיפות, אלא פערים בין מה שאנחנו מציעים.

בארי כספי: אנחנו מציעים כמה דברים.

בארי כספי: קודם כול, התקרה אחידה ברמת המסלול, והיא תפורסם באופן פומבי בתחילת שנה באתר, והיא תהיה זמינה.

בארי כספי: הדבר הזה מקבל שקיפות מלאה.

בארי כספי: לגבי הנתונים ברמת החוסך עצמו, העלות הכוללת של החוסך עצמו, אנחנו מדברים על שני ערוצים מרכזיים, שבהם תהיה שקיפות.

בארי כספי: האחד, במעמד ההצטרפות, והדבר יעוגן בחוזר.

בארי כספי: יש כרגע אמירה גם בתקנות.

בארי כספי: הערוץ השני הוא בדיווחים האישיים לחוסך.

בארי כספי: נשאל את השאלה מה הפער בהשוואה לשקיפות מלאה, יש את הנושא של הגמל-נט, וכמו שמשה אמר, אנחנו עובדים על זה.

בארי כספי: יש קושי מסוים גם ברמת הערך לחוסך, כי אם ניתן לחוסך בגמל-נט את שיעור העלות הצפוי בכל מסלול, הדבר הזה יביא בחשבון את ההפקדות של חוסכים אחרים, שהן תוצאה מהשכר של חוסכים אחרים.

בארי כספי: זה לא בהכרח ייתן לחוסך ערכים רלוונטיים לו, כדי לקבל החלטה עבורו.

בארי כספי: יש פה באמת קושי מקצועי, ואנחנו צריכים לראות איך הכי נכון להנגיש את זה.

אלכס קושניר: לינור לא דיברה על גמל-נט.

לינור דויטש: נכון.

לינור דויטש: דיברתי גם על פרסומות, על שיחות עם הסוכן.

לינור דויטש: כשאתה מתקשר לגוף המוסדי, איפה זה שם?

לינור דויטש: זה לא שם.

לינור דויטש: כמה אנשים נכנסים לגמל-נט?

לינור דויטש: זה בכל אינטראקציה, בין עם הגוף המוסדי ובין עם הסוכן.

לינור דויטש: בסוף, זה מה שעושה האזרח הפשוט.

לינור דויטש: הוא מדבר עם הסוכן הפנסיוני, והוא לא מבין כלום.

בארי כספי: לגבי מעמד ההצטרפות, כן.

אלכס קושניר: אבל לא רק מעמד ההצטרפות.

אלכס קושניר: חברים, חבל.

אלכס קושניר: אתם די מסכימים אחד עם השני, אז לא ננסה לקחת את הדיון הזה למקומות שאנחנו לא רוצים.

אלכס קושניר: נאמרה פה אמירה שלדעתי נשמעת מאוד הגיונית, והיא אומרת שבכל נקודת מגע של החוסך עם הגוף הפנסיוני או עם מתווך כלשהו, או כשהמתווך פונה מיוזמתו – בין אם זה בפרסומת או בין אם זה בהתקשרות בטלפון – או הגוף עצמו, הנושא זה צריך להופיע.

אלכס קושניר: אני לא מבין איפה הפער.

משה ברקת: במקום שנהיה במתח, אני אסביר.

משה ברקת: יש דברים מסוימים שהם לא בתקנות מכיוון שהתקנות לא יכולות להיות מספיק גמישות כמו הוראות של הממונה.

משה ברקת: לכן, יש חלוקת הסמכויות האלה.

אלכס קושניר: איזה סעיף זה בתקנות?

משה ברקת: היועץ המשפטי של הרשות, ברוך, אתה יכול להציע מבחינת הנוסח?

משה ברקת: אני חושב שבעניין הזה צריך להשאיר גמישות לרשות לקבוע הוראות, כי זה מורכב מדי מכדי להכניס את זה בתקנות.

אלכס קושניר: אני מציע שכאשר נגיע לסעיף הספציפי הזה, נפתח את זה לדיון ונדבר על זה.

אלכס קושניר: נמרוד ספיר, בבקשה.

נמרוד ספיר: אדוני היושב-ראש, באמת תודה על קיום הדיון.

נמרוד ספיר: אני יושב פה בתור מייצג של בתי השקעות, ובשנה האחרונה אנחנו רואים התגברות בזכות מהלכים שעשתה הרשות, של הכניסה שלהם לתחום החיסכון הפנסיוני, עם כניסת שני בתי השקעות חדשים, שמצטרפים לבתי השקעות קיימים.

נמרוד ספיר: אני חוזר על המסר שאני אומר לוועדה בכל פעם שאני מופיע בה, והוא שבתי השקעות הוא כלי שלכם – גם של הכנסת הנוכחית וגם של הכנסת הבאה – להגברת התחרות במגזר הפיננסי.

נמרוד ספיר: בכל תחום אליו נכנסו בתי השקעות – גם בפנסיה, גמל וכולי, בעולמות שתחת פיקוח רשות שוק ההון ותחת רגולטורים אחרים – התחרות גדלה.

נמרוד ספיר: בקשר להסדר, אני רוצה להצטרף לתודות.

נמרוד ספיר: אנחנו מגיעים לפה לא בפעם הראשונה בנושא, וההסדר של הוראות שעה שהיה בשנים האחרונות, בעצם פגע בצורה יסודית קודם כול בעמיתים.

נמרוד ספיר: גם ועדת יפה וגם הרשות עשו עבודה יסודית מאוד בקשר לנושא; גם הדוח שלהם הוא דוח מקיף.

נמרוד ספיר: לא הסכמנו לכל הדברים, לא בדוח ולא בהוראות של הרשות, אבל כשמסתכלים על ההסדר הכולל, צריך להבין שמי שנפגע בראש ובראשונה מכך שיש הסדר חסר ודאות, הם העמיתים.

נמרוד ספיר: כשמדברים על חיסכון לטווח ארוך, מנהלי ההשקעות לא יכולים לנהל השקעות כשיש סכנה שכללי הרגולציה ישתנו אחת לכמה חודשים.

נמרוד ספיר: לדעתי, הוועדה צריכה להסיר את חוסר הודאות הזה כמה שיותר מהר, ושוב, הכול יאפשר להביא תשואות יותר גבוהות וודאות יותר גבוהה.

נמרוד ספיר: את זה אנחנו שומעים ממנהלי ההשקעות בשוק.

נמרוד ספיר: נקודה נוספת, ההסדר הזה והתקנות שמופיעות כאן – הזכרתי את זה כשהופעתי בוועדה לפני שלושה חודשים – הם בעצם רכיב נוסף ברפורמה של אפיק הבטחת תשואה שהממשלה עשתה בחוק ההסדרים הקודם.

נמרוד ספיר: יש כמה הוראות שחייבות לעבור.

נמרוד ספיר: הנושא הזה ייכנס לתוקף בעוד חודש וחצי, ולכן הדבר הזה צריך להיות מאושר גם בהיבטים האלה.

נמרוד ספיר: תודה רבה.

אלכס קושניר: קרן טרנר, בבקשה.

קרן טרנר: אני שותפה היום בקרן הון סיכון בשם וינטג', ומייצגת את איגוד קרנות הון סיכון.

קרן טרנר: קודם כול, למשה ברקת, אני גם מודה על התקופה וממש מברכת אותך.

קרן טרנר: התקנות האלה לא באמת מוותרות על תקרה.

קרן טרנר: התקנות עדיין קובעות תקרה, הן פשוט מעבירות את קביעת המספר לגופים עצמם.

קרן טרנר: צריך להבין, בעולם לא מקובל לקבוע תקרה.

קרן טרנר: הייתי אומרת שאין אח ורע, אבל יש אח אחד, צ'ילה.

קרן טרנר: זה לא מקובל, ואנחנו לא חושבים שזה לטובת החוסך.

קרן טרנר: אנחנו חושבים שזה יוצר ניגוד עניינים מובנה.

קרן טרנר: כבר היום, על אף שיש ירידות בשווקים וזאת הזדמנות טובה למוסדיים למצוא השקעות טובות עבור החוסך, רבים מהם עצרו את ההשקעות.

קרן טרנר: יש רגולציה שהתערבה בשיקול המקצועי של המוסדיים, כשהם באים להשקיע עבור החוסך.

קרן טרנר: האידאל לא אמור להיות, פרופ' יפה, מחיר פשוט וידוע מראש.

קרן טרנר: האידאל של כולנו צריך להיות תשואה נטו הכי טובה לחוסך – מה שאנחנו נקבל בסוף.

קרן טרנר: נראה שלפעמים, בשם התחרות על העמלות קצרת הטווח, כולם זונחים את היעד ארוך הטווח שלנו, והוא כמה יהיה לנו בעת זקנה.

קרן טרנר: חברת הכנסת נירה, את דיברת על התשואה נטו.

קרן טרנר: זה המחיר שאנחנו משלמים, ומה לגבי מה שאנחנו מקבלים?

קרן טרנר: זה מה שחשוב.

קרן טרנר: אני מעדיפה לשלם מעט יותר ולקבל הרבה יותר תשואה.

קרן טרנר: לכן, תשואה נטו זה מה שחשוב.

קרן טרנר: התקנות האלה יותר טובות מהקודמות, והן בוודאי יותר טובות ממה שיש היום.

קרן טרנר: היום יש איזשהו כאוס, איזושהי עצירה.

קרן טרנר: גם החוסך צריך ליהנות מהמצב המשתנה בשווקים, וגם ענף ההייטק צריך את הכסף הזה.

קרן טרנר: הכלכלה הישראלית צריכה שהעצירה המלאכותית הרגולטורית הזאת תוסר.

קרן טרנר: אני מאוד מברכת על הדיון הזה, ועל כך שיהיה איזשהו פתרון שהוא יותר טוב ממה שהיה.

קרן טרנר: אנחנו מאוד בעד שקיפות.

קרן טרנר: בעניין הזה אנחנו חושבים שהחוסך צריך לדעת כמה הוא משלם, כמה הוא מקבל, והשקיפות הזאת חשובה.

קרן טרנר: אנחנו מאוד מודאגים מההיבט שיש בסוף תקרה, וכשהמצב משתנה, מה בדיוק יעשה הגוף המוסדי?

קרן טרנר: כלומר, הגוף המוסדי יקבע תקרה – לא 0.25% אלא 0.30% - ואז ערך הנכסים יירד לתקופה מסוימת.

קרן טרנר: אנחנו רואים שיש תיקון במקומות מסוימים, אבל תהיה ירידה בשווקים.

קרן טרנר: ומה עכשיו?

קרן טרנר: עוצרים?

קרן טרנר: גם לא הייתי רוצה שהמוסדיים ייקחו שולי ביטחון על התקרה שלהם, ויהיה מאבק ביניהם להראות תקרה נמוכה.

קרן טרנר: שוב, התקרה הזאת גורמת לניגוד עניינים מובנה, שהוא לא לטובת החוסך.

קרן טרנר: כשנקרא את התקנות נבין האם יש איזשהו מנגנון שנועד לטפל בשולי הביטחון הצפויים שייקחו המוסדיים, או אולי למצבי שוק משתנים, כדי שבכל זאת החוסך יוכל ליהנות מהזדמנויות שקורות, על אף שיש תקרה מגבילה.

קרן טרנר: אני לא מדברת לגופו של עניין על נוסח ספציפי, ובאופן כללי אנחנו בעד שקיפות.

קרן טרנר: היינו אומרים שאפילו לא נכון לקבוע תקרה, אלא רק לשקף בדיעבד מה היו ההוצאות הישירות.

קרן טרנר: כלומר, זה חיסכון ארוך טווח לאורך שנים, ולא היה נכון לעודד עזיבות קצרות טווח של חוסכים.

קרן טרנר: הפנסיה היא מכשיר חיסכון לטווח ארוך, והתשואה בעת זקנה היא זאת שמשנה.

קרן טרנר: הנזילות שהמוסדיים נדרשים לה כדי לאפשר מעבר כל כך תדיר, גם חריגה ביחס לעולם ויש איזשהו טרייד-אוף עם התשואות.

קרן טרנר: התשואות של הפנסיות בעולם גבוהות מהתשואות של הפנסיות במדינת ישראל, בחלקן גם בגלל הדברים האלה.

קרן טרנר: אם זה היה תלוי בנו, לא הייתה תקרה אלא רק דיווח בדיעבד על גובה התקרה.

קרן טרנר: אנחנו חושבים שהחוסך לא היה נפגע אלא להפך, אבל התקנות שמוצעות הן מבחינתנו הרע במיעוטו.

קרן טרנר: היינו רוצים לראות איך במצבי שוק משתנים, החוסך לא מאבד הזדמנויות, ובאופן מלאכותי נעצרות השקעות בהייטק.

קרן טרנר: גם ההייטק צריך את זה, הכלכלה הישראלית צריכה את זה וגם החוסך צריך את זה.

קרן טרנר: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

אלכס קושניר: תודה רבה, קרן.

אלכס קושניר: אורן משה, בבקשה.

אורן משה: שלום, אני מעמיתים, קרנות הפנסיה הוותיקות.

אורן משה: רציתי להגיד שהתקנות מקובלות עלינו, כמובן, והרשות קיבלה הערות ששלחנו.

אורן משה: יש איזושהי הערה שאומרת, שקביעת המגבלה לא חלה על קרן ותיקה, והיה חשוב לי להגיד לחברי הוועדה למה זה קיים.

אורן משה: אצלנו אין חברה מנהלת, ולכן לא מתקיים הסיכון לכאורה, שיוסטו כספים לגורם שלישי, ויישארו יותר כספים בידי החברה המנהלת.

אורן משה: זו הסיבה לכך שבעבר, כשנקבעו המגבלות הללו, הקרנות הוותיקות הוחרגו, וגם עכשיו, בהסדר הנוכחי, אנחנו מוחרגים.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים להקראה.

אלכס קושניר: תקריאו כל סעיף, תסבירו אותו ונתקדם.

אייל בן ישעיה: צוהריים טובים, אני מהייעוץ המשפטי של רשות שוק ההון, ואני אקריא את התקנות.

אייל בן ישעיה: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (תיקון מס' ), התשפ"ב–2022 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 32 (א)(2) ו-(ב) ו-60 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה–2005 (להלן – חוק קופות גמל), ולפי סעיפים 36א ו-112 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א–1981, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון הפתיח.

אייל בן ישעיה: 1.

אייל בן ישעיה: בתקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות), התשס"ח–2008 (להלן – התקנות העיקריות), בפתיח, אחרי "חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה–2005", יבוא: "(להלן – חוק קופות גמל)" למעשה, מדובר בתיקון טכני, ובו אנחנו מוסיפים הגדרה של חוק קופות גמל.

אייל בן ישעיה: תיקון תקנה 1 2.

אייל בן ישעיה: בתקנה 1 לתקנות העיקריות –

אייל בן ישעיה: "אפיק השקעה מובטח תשואה", "קרן ותיקה שבהסדר" ו"קרן ותיקה שאינה בהסדר" ו"קרן ותיקה מסלולית", כהגדרתן בסעיף 34ב לחוק קופות גמל; "מסלול השקעה מתמחה" ו"משקיע מוסדי" – כהגדרתם בתקנות ההשקעה;".

שלומית ארליך: תגיד בקצרה מה בעצם אתם עושים, למה הכוונה.

אייל בן ישעיה: תקנה 1 היא למעשה תיקון של תקנת ההגדרות.

אייל בן ישעיה: אנחנו מוסיפים הגדרות שעניינן הפנייה לפרק בחוק קופות גמל, שעוסק באג"ח המיועדות, בכל הרפורמה האחרונה שהתבצעה שם.

אייל בן ישעיה: מכיוון שיש לינקג' ישיר גם לעולם ההוצאות הישירות, וצריך להסדיר את הנושא הזה גם בהיבטים של אפיק מובטח תשואה, היה צורך לייבא את ההגדרות מחוק קופות גמל.

אייל בן ישעיה: אני מפנה את תשומת הלב גם להגדרה משקיע מוסדי, שהוספנו כאן.

אייל בן ישעיה: היא עומדת בהתאמה להגדרה משקיע מוסדי, שקיימת בתקנות כללי השקעה.

אייל בן ישעיה: אנחנו מייצרים פה אחידות, כאשר הכוונה במשקיע מוסדי היא לכספי העמיתים, כספי המשתתף, ולא לכספי הנוסטרו של הגופים המוסדיים.

אייל בן ישעיה: במקביל, תקנה 4 לתקנות שקיימת היום ועסקה בנושא הזה, למעשה נמחקת.

אייל בן ישעיה: אנחנו מייצרים אחידות עם תקנות כללי השקעה.

אייל בן ישעיה: מכיוון שהוספנו הגדרה תקנות השקעה, אין צורך בכל השם המלא.

אייל בן ישעיה: השקעה של משקיע מוסדי בקרנות השקעה שאינן צד קשור בקרן השקעה שהיא שותפות, כשהשותף הכללי בהן לא צד קשור, לרבות באמצעות חשבון המנוהל למשקיע מוסדי המיועד להשקעה רק בקרנות השקעה (בהגדרה זו – חשבון ההשקעה) או בעד הניהול של חשבון ההשקעה, ובלבד שמנהל חשבון ההשקעה אינו צד קשור.

אייל בן ישעיה: למעשה, ההגדרה הזאת קיימת היום במסגרת הוראת השעה, והיא חודשה אחת לתקופה עם חידוש הוראת השעה.

אייל בן ישעיה: מכיוון שאנחנו רוצים לעבור למתכונת של הוראת קבע, לקחנו את ההגדרה שהופיעה בהוראת השעה, ואנחנו מטמיעים אותה בתקנה מס' 1, שהיא תקנת ההגדרות.

אייל בן ישעיה: עמלת ניהול חיצוני – אלה התשלומים שמשלם הגוף המוסדי לטובת צדדים שלישיים במסגרת ניהול ההשקעות.

אייל בן ישעיה: ההוצאה הראשונה מדברת על השקעה בקרנות השקעה, כמובן שאינן צד קשור.

אייל בן ישעיה: אני אקדים ואומר שעצם העובדה שלא מדובר בצד קשור, זה חלק שעובר כחוט השני בכל ההגדרה הזאת.

אייל לב ארי: תסביר מה זה צד קשור, כי אתם מפנים להגדרה בתקנות ההשקעה.

אייל בן ישעיה: תכף אני אקריא את ההגדרה.

אייל בן ישעיה: הכוונה היא לצדדים שקשורים לגוף המוסדי עצמו, ושייכים לאותו בית.

אייל בן ישעיה: הרעיון הוא לא לפגוע באינטרס שדיברנו עליו קודם, שמדובר בתשלום לצדדים שלישיים, שהגוף המוסדי אמור להישאר אדיש לגביהם.

אייל בן ישעיה: לכן, החשש עלה שככל שיתאפשר תשלום של הוצאות ישירות לצד קשור, הדבר הזה יפגע בשיקול הדעת של הגוף המוסדי בהקשר הזה, ועלול ליצור חשש לניגוד עניינים.

אייל בן ישעיה: לכן, אנחנו לא מאפשרים מתן הוצאות לצדדים קשורים.

אייל לב ארי: מי זה, למשל?

אייל לב ארי: הוא מחזיק 20%?

אייל לב ארי: הוא מחזיק 5%?

אייל בן ישעיה: מדובר בגורמים שמחזיקים באמצעי שליטה בשיעור מסוים בגוף המוסדי – 20% או יותר, גם חברות שנשלטות על ידי אותו בעל שליטה, גורם שמכהן כדירקטור, וגם מנהל כללי באחר.

אייל בן ישעיה: אני יכול לקרוא את ההגדרה המלאה, אם זה מה שמעניין.

אייל בן ישעיה: כל אחד מאלה – צדדים שאחד מהם:

אייל בן ישעיה: רשאי למנות במישרין או בעקיפין את המנהל הכללי של האחר.

אייל בן ישעיה: (ג).

אייל בן ישעיה: גופים מוסדיים המהווים קבוצת משקיעים – אלה בעצם גופים מוסדיים מאותו בית.

אייל בן ישעיה: (ד).

אייל בן ישעיה: אדם המנהל את השקעות המשקיע המוסדי בניהול חיצוני ביחס לכספים שהוא מנהל בעבור המשקיע המוסדי.

אייל בן ישעיה: (להלן – מנהל השקעות).

אייל בן ישעיה: (ה).

אייל בן ישעיה: אדם השולט או מחזיק ב-20 אחוזים או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה במנהל ההשקעות.

אייל בן ישעיה: (ו).

אייל בן ישעיה: מי שנשלט בידי אחד מן המנויים בפסקאות משנה (ד) או (ה). 2.

אייל בן ישעיה: לעניין פרק ה' – זה רלוונטי לתקנות כללי ההשקעה.

אייל בן ישעיה: אני ממשיך עם הקראת התקנות.

אייל בן ישעיה: כל השקעות המשקיע המוסדי המנוהלות בידי מנהל התיקים הזר הן השקעות בנכסים שלא הונפקו במדינת ישראל, ואינם נסחרים או מוחזקים בה.

אייל בן ישעיה: ניהול השקעות של משקיע מוסדי שהיא תשלום לבעל רישיון מנהל תיקים, ובלבד שהתקיימו כל אלה:

אייל בן ישעיה: 75 אחוזים לפחות מן הנכסים המנוהלים בידי מנהל התיקים לכלל לקוחותיו מושקעים בנכסים שלא הונפקו במדינת ישראל, ואינם נסחרים או מוחזקים בה.

אלכס קושניר: למה סעיף (ב) חשוב?

בארי כספי: לאורך כל העיקרון של הוצאות ישירות, עובר כחוט השני הרעיון שאומר שהוצאות ישירות משולמות לצדדים שלישיים ולא לצדדים קשורים.

נירה שפק: תגדיר מנהל תיקים שאינו צד קשור.

נירה שפק: באיזה מדרג?

נירה שפק: אם אני לא קשורה, אבל אני מנהלת גוף אחר שכן קשור, האם אני קשורה או לא?

בארי כספי: יש הגדרה מאוד מפורשת לצד קשור, ואייל הקריא את החלק העיקרי שלה.

בארי כספי: לדוגמה, אם יש גוף מוסדי ובעל השליטה שבו הקים חברה שמספקת שירותי ניהול תיקים.

בארי כספי: במקרה כזה, מדובר בצד קשור של אותו גוף מוסדי, ואז אנחנו אוסרים באופן מפורש להשית הוצאות ישירות באותה עסקה, מאחר ומנהל התיקים הוא צד קשור.

נירה שפק: את זה הבנתי, וזה מאוד ברור, אבל שאלתי משהו אחר.

נירה שפק: אם אני גוף מוסדי, ובמקביל אליי מנהל עוד משהו.

נירה שפק: אותו אחד הוא גם בתוך העוגה הזאת, זה כולל או לא כולל?

נירה שפק: כלומר, אין לי קשר ישיר אלא קשר עקיף אל אותו דבר.

נירה שפק: זה קשור או לא קשור?

בארי כספי: זה תלוי בשיעורי ההחזקה.

בארי כספי: אם גוף מוסדי מחזיק החזקה של 2% או 3%, הדבר הזה לא מהווה צד קשור.

בארי כספי: אייל דיבר קודם על שיעור החזקה של 20%, וזה תלוי בשיעור ההחזקה.

נירה שפק: אם אני גוף שמנהל שני דברים, ויש לי עוד אחד, ואני לוקחת משהו – האם זה מוגבל באחוזים?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: הכוונה היא כשמנהל קשור לגוף המוסדי.

נירה שפק: זה בדיוק מה שאני רוצה לדעת, איפה עובר הקו.

נירה שפק: זאת כל השאלה שלי.

אייל בן ישעיה: זאת בדיוק הסיבה לכך שהקראנו את ההגדרה לצד קשור.

אייל בן ישעיה: ההגדרה מונה תנאים מסוימים, וכמובן לא נאסור כל יחסים עסקיים בין גוף מוסדי לבין מנהלי תיקים.

אייל בן ישעיה: מן הסתם, זה חלק מהפעילות השוטפת שלהם.

אייל בן ישעיה: מחוקק המשנה בתקנות כללי השקעה קבע עקרונות מנחים, ואמר, למשל, שהחזקה של למעלה מ-20% מייצרת קשר שמעלה את החששות שאנחנו מדברים עליהם.

אייל בן ישעיה: לכן, שם זה יהיה אסור.

אלכס קושניר: לגבי סעיף (ב) – 75 אחוזים לפחות מן הנכסים מנוהלים בידי מנהל התיקים - - - לא בישראל.

אלכס קושניר: למה זה משנה?

אייל בן ישעיה: הרעיון של אפשור השתת הוצאות ישירות על נכסים שלא מנוהלים בישראל, הוא מכיוון שהמומחיות של הגופים המוסדיים ביחס לנכסים האלה בחו"ל הרבה יותר קטנה, ביחס להכרה שלהם את השוק המקומי.

אלכס קושניר: כלומר, אתם יוצאים מנקודת הנחה שהמוסדיים בישראל מכירים מספיק את השוק בישראל, והם לא צריכים אף מתווך בשביל לעשות את זה?

אייל בן ישעיה: נכון.

אלכס קושניר: מוזר קצת, האמת.

אלכס קושניר: לא כולם מבינים.

אייל בן ישעיה: מדובר במכשירים סחירים בלבד.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: נמשיך.

אייל בן ישעיה: (4) השקעה של משקיע מוסדי בקרן או בקרן חוץ (בפסקה זו – הקרן), שהיא תשלום למנהל הקרן או לקרן, ובלבד שהתקיימו שני אלה: (א) 75 אחוזים לפחות מנכסי הקרן מושקעים בנכסים שלא הונפקו במדינת ישראל ואינם נסחרים או מוחזקים בה.

אייל בן ישעיה: (ב) מנהל הקרן אינו צד קשור.

אלכס קושניר: תסביר את זה.

אייל בן ישעיה: אנחנו מדברים על אותו עיקרון.

אייל בן ישעיה: הרעיון הוא לאפשר השקעה בקרנות מכיוון שקרנות מהוות איזשהו אפיק, שהגופים המוסדיים משקיעים באמצעותו.

אייל בן ישעיה: אותו רציונל שדיברנו עליו לגבי צד קשור ולגבי 75 אחוזים רלוונטי גם כאן.

אייל בן ישעיה: (5) השקעה של משקיע מוסדי בקרן סל, שהיא תשלום למנהל הקרן או לקרן, ובלבד שמנהל הקרן אינו צד קשור, ושהתקיים אחד מאלה: (א) 75 אחוזים לפחות מנכסי הקרן הם נכסים שלא הונפקו במדינת ישראל ואינם נסחרים או מוחזקים בה.

אייל בן ישעיה: (ב) 75 אחוזים לפחות מנכסי הקרן הם נכסים שהונפקו במדינה לפי מדדים שעליהם יורה הממונה, ובתנאים שיורה.

אייל לב ארי: איזה תנאים קבעו עד עכשיו לגבי סוגי השקעות כאלה או מדדים?

אייל לב ארי: זאת תקנה שמועתקת.

אייל בן ישעיה: שוב, מהוראת השעה.

אייל לב ארי: היא מועתקת מהוראת השעה.

אייל לב ארי: מה קבעתם בהוראת השעה?

אייל לב ארי: הרי יהיה איזשהו רצף.

בארי כספי: זה מנוסח על דרך השלילה.

בארי כספי: ככלל, מדובר על מדדים שהם לא מדד תל אביב 35, מדד תל אביב 125, מדד של אגרות חוב, לרבות אגרות חוב להמרה, ומדד שלפחות 75% ממשקל ניירות הערך שמרכיבים אותו, הם ניירות ערך של בנקים, מבטחים או תאגידים שנמנים על פי סיווג הבורסה בענף שירותים פיננסיים.

בארי כספי: מה היה הרציונל מאחורי זה?

בארי כספי: לומר שככל שמדובר במדד שהוא מספיק מרכזי, מספיק גדול, למשל תל אביב 35 או תל אביב 125, במדדים מסוג זה, המניות שמרכיבות את אותו מדד, הן כאלה שהגוף המוסדי מכיר אותן והוא יכול להשקיע באופן ישיר בנכסי הבסיס.

בארי כספי: הוא לא צריך להשקיע במדד חלף נכסי הבסיס.

בארי כספי: מצד שני, אם יש מדדים שהם פחות מרכזיים ופחות מהותיים, במקרים כאלה יש ערך יותר משמעותי להשקיע במדד עצמו מתוך רציונל שלא בהכרח הגוף המוסדי מכיר את ניירות הערך האלה ברמה מספיק מעמיקה וישירה.

בארי כספי: זה הרציונל בהקשר הזה.

אייל בן ישעיה: (6) השקעה של משקיע מוסדי בקרן טכנולוגיה עילית, שהיא תשלום למנהל הקרן או לקרן ובלבד שמנהל הקרן אינו צד קשור.

אייל בן ישעיה: "; לעניין הגדרה זו – ""בעל רישיון", "מנהל תיקים" ו"ניהול תיקי השקעות" – כהגדרתם בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"א-1995; "חוק השקעות משותפות בנאמנות" – חוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994; "מנהל תיקים זר" – מי שרשאי לעסוק בניהול תיקי השקעות במדינה מחוץ לישראל לפי הדין החל באותה מדינה, ואינו בעל רישיון מנהל תיקים; "קרן", "קרן טכנולוגיה עילית" ו-"קרן סל" – כהגדרתן בחוק השקעות משותפות בנאמנות; "קרן חוץ" – כהגדרתה בסעיף 113 א לחוק השקעות משותפות בנאמנות.

אייל בן ישעיה: ";

אייל לב ארי: יש עוד קרנות כמו טכנולוגיה עילית, שחשבתם להרחיב ואפשר להשקיע בהן?

אייל לב ארי: בייחודיות שלהן?

אייל לב ארי: זה משהו מאוד ספציפי שקיים בחוק השקעות משותפות.

בארי כספי: בהקשר הזה, צריך לזכור שגם קרן השקעה שהיא לא קרן טכנולוגיה עילית, ומשקיעה בטכנולוגיות – קרנות הון סיכון או קרנות אחרות שמשקיעות בטכנולוגיות, גם בהן אפשר להשקיע לא דרך הסעיף הזה אלא דרך סעיפים אחרים.

בארי כספי: כך לא כל ההשקעות הטכנולוגיות מצומצמות ותחומות רק לערוץ הזה, של הטכנולוגיה העילית.

אייל לב ארי: הן לא מצומצמות, אבל מבחינת המסלולים – כשנגיע אליהם – יש סעיף שמתייחס לזה ספציפית.

בארי כספי: אני מניח שאתה מדבר על מסלול עוקב מדדים ועל החריגה שעשינו שם.

אייל לב ארי: זה לא עוקבי מדדים, אלא הנכסים שמושקעים במסלול, שהמשקיע המוסדי גובה בעדו דמי ניהול תלוי תשואה, והוקם לאחר המועד הקובע הוצאות ישירות כמפורט בפסקה 6.

בארי כספי: זה אותו מסלול שמשה התייחס אליו, כשהוא דיבר על הכול כלול.

בארי כספי: שם, באופן רוחבי, ללא קשר לשאלה אם מדובר בקרן טכנולוגיה, קרן גידור או קרן אחרת, כל ההוצאות הישירות יהיו כלולות במנגנון של דמי הניהול הקבועים עם דמי הניהול המשתנים.

בארי כספי: לא יהיו הוצאות ישירות, ללא קשר לסוג ההשקעה שמחוללת את ההוצאות הישירות.

אייל בן ישעיה: (4) אחרי ההגדרה "קרן השקעה" יבוא: "תקנות ההשקעה" – תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (כללי השקעה החלים על גופים מוסדיים), התשע"ב-2012.

אייל בן ישעיה: תיקון תקנה 2 3.

אייל בן ישעיה: בתקנה 2 לתקנות העיקריות – (1) האמור בו יסומן "(א)", ובה: (א) ברישה ובפסקאות (3) ו-(4), במקום "קופת גמל" יבוא "משקיע מוסדי" (ב) במקום פסקה (6) יבוא: "(6) מיסים החלים על משקיע מוסדי, על נכסיו, על הכנסותיו ועל עסקאות שנעשו בנכסיו;"; (ג) בפסקה (7) – (1) המילה "משלמת" תימחק; (2) אחרי "קופת ביטוח" יבוא "ושאינה קופת גמל לחיסכון";

אייל לב ארי: תסביר את התיקונים.

אייל בן ישעיה: חלק מהתיקונים האלה הם תיקונים טכניים.

אייל בן ישעיה: דיברנו על העובדה שהוספנו את ההגדרה משקיע מוסדי, ולכן הכנסנו את ההגדרה הזאת במקום המונח קופת גמל, שהופיע ברישה בפסקאות (3) ו-(4).

שלומית ארליך: סעיף (2) מתייחס להוצאות הישירות.

שלומית ארליך: הוא קובע שהוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות בנכסי משקיע מוסדי יהיו אלה בלבד.

שלומית ארליך: בפסקאות (3) ו-(4) עשיתם תיקון טכני, ובמקום קופת גמל למשקיע מוסדי, ככל שמדובר בהוצאות שנובעות מהשקעה בניירות ערך לא סחירים או מהשקעה בזכויות מקרקעין.

שלומית ארליך: בפסקה (6) הוספתם מיסים החלים על משקיע מוסדי, על נכסיו, על הכנסותיו ועל עסקאות שנעשו בנכסיו.

שלומית ארליך: תסביר את זה.

אייל בן ישעיה: גם כאן מדובר בתיקון טכני, כי הסעיף המקורי דיבר על מיסים החלים על קופת גמל, על נכסיה, על הכנסותיה וכדומה.

אייל בן ישעיה: מן הסתם, היינו צריכים להפוך את זה ללשון זכר מכיוון שאנחנו מדברים על משקיע מוסדי.

אייל בן ישעיה: בפסקה (7) מדובר בתיקון שגם הוא במהותו טכני, ונועד ליישר קו עם שינוי ההגדרות שנעשה באחד התיקונים האחרונים לחוק קופות גמל.

אייל בן ישעיה: המונחים השתנו שם, ולכן יצרנו התאמה בהתאם.

אייל בן ישעיה: (ד) בפסקה (8) – (1) במקום "שהגישה חברה מנהלת" יבוא "שהגיש גוף מוסדי"; (2) במקום "שבניהולה" יבוא "או מסלול שבניהולו"; (3) אחרי "כספי הקופה" יבוא "או המסלול";

אהוד אלפסי: כבוד היושב-ראש, אני מבקש לשאול שאלה בנושא.

אהוד אלפסי: אני יועץ משפטי של איגוד בתי ההשקעות.

אהוד אלפסי: התקנה הזאת עוסקת באפשרות של קופת הגמל להשית הוצאות משפטיות על נכסי העמיתים.

אהוד אלפסי: זאת התקנה היחידה שקובעת כאן חלוקת הוצאות בין הקופה לבין הגוף המוסדי.

אהוד אלפסי: יוצא מצב שאם גוף מוסדי צריך להגיש תביעה על כספי העמיתים, כלומר הוא השקיע את כספי העמיתים בנייר ערך, ומסתבר שהתאגיד שבו הוא השקיע עשה איזושהי עוולה, שמאפשרת להגיש תביעה ייצוגית, הוא יכול להגיש תביעה ואם היא תצליח, העמיתים ירוויחו את הכסף של זכיית התביעה.

אהוד אלפסי: התקנה הזאת אומרת שהגוף המוסדי צריך לשאת ב-20% מההוצאות המשפטיות.

אהוד אלפסי: זה יוצר חוסר הלימה בין האינטרס של הגוף המוסדי לבין האינטרס של העמיתים.

אהוד אלפסי: כאשר גוף מוסדי צריך לשקול האם להגיש תביעה בשם העמיתים, תביעה שיכולה להביא לעמיתים תוחלת, הוא בכל מקרה לא ירוויח שום דבר מהעניין הזה.

אהוד אלפסי: זה גורם להסטה של האינטרסים בצורה שאין בה שום היגיון.

אהוד אלפסי: זה המקום היחיד בתקנות שבו יש חלוקת הכנסות כזאת, ואני גם לא מכיר מקומות אחרים במשפט הישראלי, שבהם עוסקים במישהו שמנהל כספים של אחרים.

אהוד אלפסי: יש מנהלי עיזבון, יש נאמנים, יש מנהלים בהליכי הסדר בחדלות פירעון, ותמיד כשאתה מייצג כסף של אחרים ואתה צריך להוציא הוצאות עבור אחרים, ההוצאות האלה לא יורדות מההכנסות שלך.

אלכס קושניר: הנקודה ברורה, ואתה מתחיל לחזור על אותו דבר.

אלכס קושניר: תשובה.

בארי כספי: מבחינה מהותית אנחנו מסכימים עם ההערה ועם הגישה שננקטת.

בארי כספי: אין ספק שמבחינת תמריצים, המנגנון שיאפשר מאה אחוזים יהיה יותר נכון מבחינת תמריצים בין החוסכים לבין הגוף המוסדי.

בארי כספי: עשינו הרבה מאוד תיקונים, ולכן לא מצאנו לנכון להרחיב ולהכביד בתיקונים.

בארי כספי: אין לנו התנגדות לתיקון המוצע הזה.

אלכס קושניר: אז בואו נתקן.

אהוד אלפסי: מבחינת הניסוח, אפשר למחוק את המילים "בשיעור שלא יעלה על 80 אחוזים מסכום ההוצאה ובמגבלות שיורה עליהן הממונה".

אהוד אלפסי: זה בתקנות המקוריות.

משה קאשי: אנחנו היינו מאוד שמחים אם הגופים המוסדיים יהיו הרבה יותר אקטיביים, ויגישו תובענות נגזרות וייצוגיות מול חברות ציבוריות ודירקטורים.

משה קאשי: זה ישפר את ההתנהלות של השוק כולו.

משה קאשי: אתה צריך לקחת היבט אחד, שגוף מוסדי שמחליט לתבוע, צריך להיות לו סוג של skin in the game, כי אם הוא יכול לתבוע על ימין ועל שמאל, בלי שהוא לוקח איזשהו סיכון שהוא ישלם – אם הוא זוכה, בית המשפט קובע הוצאות, ואני מניח שהוא לוקח חלק מההוצאות.

אלכס קושניר: אתה יכול להניח שגוף מוסדי שהולך להליך משפטי, יחשוב כמה פעמים לפני שהוא הולך לשם, לפני שהוא נכנס לאירוע הזה.

אלכס קושניר: הוא בטח לא יהפוך לתובע סדרתי, כי זה השם שלו, בסופו של דבר.

משה קאשי: אין בעיה, אבל אם הוא יוכל להשית את הכול על העמית, הוא לא לוקח סיכון.

אלכס קושניר: גם אם הוא יכול להשית את הכול על העמית.

אלכס קושניר: זה לא רק עניין כספי.

משה קאשי: אין לנו התנגדות, אבל לרשום מאה אחוזים?

משה קאשי: אם זה יעודד את הגופים המוסדיים להיות יותר אקטיבים ולתבוע, זה מבורך.

אלכס קושניר: הרשות, אני מבקש הצעה לתיקון.

משה ברקת: זאת בדיוק הייתה ההתלבטות.

משה ברקת: מצד אחד, אנחנו לא רוצים שעלויות יתנפחו בגלל שכיס אחר משלם.

אלכס קושניר: לא נראה לי שמשקיעים מוסדיים חובבים בתי משפט.

אלכס קושניר: לא נראה לי.

משה ברקת: מגיעים לפשרות.

משה ברקת: בהחלט, הנושא של בקרה על עלויות וכולי, זה משהו שהרשות יכולה לעשות.

משה ברקת: אני מבין את הרציונל שמשה מתאר, ואיתו הלכנו, אבל זה בהחלט יכול לשים מגבלה מהצד השני.

אלכס קושניר: מה התיקון ואיפה?

בארי כספי: במקום 80%, זה יהיה 100% כמו שאר ההוצאות.

שלומית ארליך: ייכנס תיקון בפסקה (ד), שמתייחס לפסקה (8), בין (2) ל-(3) נכניס תיקון שאומר שהמילים "בשיעור שלא יעלה על 80 אחוזים מסכום ההוצאה ובמגבלות שיורה עליהן הממונה" – יימחקו.

אלכס קושניר: יופי.

אלכס קושניר: ממשיכים.

אייל בן ישעיה: (ה) אחרי פסקה (8) יבוא: "(9) עמלת ניהול חיצוני; (10) הוצאה הנובעת ממתן משכנתה לפי מגבלות שעליהן יורה הממונה מכוח סמכותו בסעיף 2(ב) לחוק הביטוח וסעיף 39(ב)(1) לחוק קופות גמל.

אייל בן ישעיה: "; אלה שני סוגי ההוצאות הישירות שבעבר היו מנויים בהוראות השעה, והיו תחת המגבלה של 0.25%.

אייל בן ישעיה: מכיוון שכרגע אנחנו מייצרים הוראת קבע, ההוצאות האלה מצטרפות לרשימת ההוצאות הקבועה שקיימת בתקנה 2(א).

אייל בן ישעיה: (2) אחרי תקנת משנה (א) יבוא: "(ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות בנכסי משקיע מוסדי למסלולי ההשקעה שלהלן יהיו כמפורט לידן: אני אקדים ואומר, שאנחנו מבקשים לבצע איזשהו עדכון קטן לנוסח שמונח בפניכם.

אייל בן ישעיה: אני אקריא את התקנה כולל העדכון שיבוא בסופה.

אייל בן ישעיה: (1) בעד נכסים המושקעים במסלול השקעה מתמחה שבתקנונו נקבע כי עיקר השקעותיו הן השקעות בנכסים סחירים, ושהוקם לאחר יום ח' בטבת התשפ"ג, 1 בינואר 2023 (בתקנה זו – המועד הקובע) – הוצאות ישירות כמפורט בפסקאות (1), (2), (6) ו-(8), שבתקנת משנה (א); על אף האמור, הוצאות ישירות מסוג עמלת ניהול חיצוני כמפורט בפסקה (9) שבתקנת משנה (א), יהיו רק הוצאות כמפורט בפסקאות (4) ו-(5) להגדרה עמלת ניהול חיצוני שבתקנה (1), ובלבד שמדובר בהוצאה הנובעת מהשקעה בנייר ערך סחיר.

אייל בן ישעיה: אני אסביר.

אייל בן ישעיה: תקנה 2(ב) מדברת על החרגות למקומות שבהם גוף מוסדי יכול לגבות הוצאות ישירות בעד מסלולים.

אייל בן ישעיה: אנחנו מדברים על מסלולים שההוצאות הישירות שנגבות בגינם יהיו מוגבלות.

אייל בן ישעיה: מדובר על מסלול שעיקר השקעותיו הן השקעות בנכסים סחירים, כאשר ההוצאות הישירות שמתאפשרות הן למעשה ההוצאות המנויות.

אייל בן ישעיה: הוספנו את פסקה (9) שמדברת על עמלות ניהול חיצוני, אבל הטלנו מגבלה שהיכולת לגבות הוצאות ישירות בגין עמלת ניהול חיצוני תהיה רק כנגד השקעה בקרנות שעוסקות במסחר בנכסים סחירים.

אייל בן ישעיה: כאשר מדובר במסלול שעיקר השקעותיו בנכסים סחירים, חלק מביצוע ההשקעות נעשה באמצעות השקעה בקרנות, והקרנות עצמן סוחרות רק בנכסים סחירים.

אייל בן ישעיה: היחידות או ההשתתפות בקרן לא יהיו נכס חריג כשלעצמו, ואז יימצא שאנחנו מייצרים חסימה לאופן ההשקעה הזאת.

אייל בן ישעיה: לכן, הרעיון הוא לאפשר מבחינת הרציונל את ההשקעה בנכסים הסחירים, גם באמצעות קרנות שזה מה שהן עושות.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: נמשיך.

משה ברקת: אני רוצה לחדד, מדובר בקרנות עוקבות מדדים.

אייל בן ישעיה: (2) בעד נכסים המושקעים במסלול השקעה מתמחה, שבתקנונו נקבע כי עיקר השקעותיו הן השקעות במכשירים עוקבי מדד, ושהוקם לאחר המועד הקובע – הוצאות ישירות כמפורט בפסקאות (1), (2), (6), (8) ו-(9), שבתקנת משנה (א).

אייל בן ישעיה: על אף האמור, הוצאות ישירות מסוג עמלת ניהול חיצוני כמפורט בפסקה (9) שבתקנת משנה (א), יהיו רק הוצאות כמפורט בפסקאות (4) ו-(5) להגדרה "עמלת ניהול חיצוני" שבתקנה 1, ובלבד שמדובר בהוצאה הנובעת מהשקעה בנייר ערך סחיר.

שלומית ארליך: תסביר, וגם לעניין ההערה של משה ברקת.

משה ברקת: במסלול הפסיבי אנחנו מאפשרים להשית את העלויות של ניהול חיצוני של קרנות סל, כי זאת המהות ויעבדו דרך קרנות סל.

משה ברקת: בסחיר, אם אני עובד דרך קרנות סל סחירות, אני לא רוצה למנוע מהאפיק הסחיר לעשות השקעה יעילה יותר דרך קרנות סל סחירות.

משה ברקת: לכן, למעשה זה כמו הפסיבי פלוס אקטיבי.

אייל בן ישעיה: (3) בעד נכסים המושקעים במסלול שהמשקיע המוסדי גובה בעדו דמי ניהול תלויי תשואה, ושהוקם לאחר המועד הקובע – הוצאות ישירות במפורט בפסקה (6) שבתקנת משנה (א).

אייל בן ישעיה: בפסקה זו, "דמי ניהול תלויי תשואה" – דמי ניהול הנגבים במישרין מהעמית או מהמבוטח, לפי העניין, ששיעורם נגזר באופן ישיר מרווחי ההשקעה של המסלול שבעדו הם נגבים, אם אלה מותרים בגבייה על פי דין.

אייל בן ישעיה: למעשה, זה המסלול של דמי הצלחה, שדיברנו עליו בתחילת הדיון.

שלומית ארליך: הצגתם אותם כמסלולי חובה.

אייל בן ישעיה: צריך להבין שמדובר ברפורמה כוללת, ולכן אנחנו מוגבלים לסעיף ההסמכה שמאפשר קביעה של הוצאות ישירות בתקנות.

אייל בן ישעיה: הקביעה האם מדובר במסלול חובה או במסלול רשות, היא קביעה שמקורה במקור סמכות אחר, וזה בעצם בחוזרי הממונה.

אייל בן ישעיה: שם ייקבע שמדובר במסלול חובה.

אלכס קושניר: אותם נרצה לראות ולקבל בוועדה.

משה ברקת: נציג אותם.

אלכס קושניר: נמשיך.

אייל בן ישעיה: (ג) הוצאות ישירות הנגבות כנגד השקעה בנכס במסגרת אפיק השקעה מובטח תשואה, וכן במסגרת מסלול אחר, אחד או יותר, ייגבו באופן יחסי בהתאם לחלק ההשקעה באותו נכס המוקצה לטובת כל אחד מבין אפיק השקעה מובטח התשואה והמסלול או המסלולים האחרים, לפי העניין.

אייל בן ישעיה: הוראות אלה יחולו גם על הוצאות ישירות הנגבות כנגד השקעה במסגרת קרן ותיקה שבהסדר וקרן ותיקה שאינה בהסדר, שאינה קרן ותיקה מסלולית בשינויים המחויבים.

אייל בן ישעיה: מכיוון שאך לאחרונה עברה רפורמת האג"ח המיודעות, ואגב זה נוצר אפיק השקעה מובטח תשואה שמתנהג כמסלול לכל דבר ועניין, היה צורך להתייחס בתקנות האלה גם להוצאות הישירות שאפשר לגבות במסגרת אותו אפיק.

אלכס קושניר: חוץ מהקרנות הוותיקות?

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: מכיוון שהתיקון בחוק קופות גמל החיל עליהן הסדר בהתאמה, גם התקנה מדברת בהתאמה.

אורן משה: אין לזה משמעות מכיוון שאין אפיק מובטח תשואה בקרן ותיקה.

אורן משה: זה חוק שחל על שום דבר.

אייל בן ישעיה: (ד) על אף האמור בתקנת משנה (ב), המגבלות המנויות בפסקאות (1) עד (3) לתקנת המשנה האמורה, לא יחולו על הוצאות ישירות המשולמות כנגד השקעות שמתבצעות במסגרת אפיק השקעה מובטח תשואה, אם המסלול הקובע כמשמעותו בסעיף 34ג(ג)(1) לחוק קופות גמל, אינו אחד מהמסלולים המנויים בפסקאות האמורות.

אייל בן ישעיה: "

בארי כספי: זה מעט מורכב אבל אני אסביר.

בארי כספי: נניח שיש מסלול עוקף מדדים, ויש מגבלה על הוצאות ישירות שיש במסלול הזה.

בארי כספי: אותו מסלול עוקף מדדים מנוהל על ידי קרן פנסיה, שיש לה גם אפיק מובטח תשואה.

בארי כספי: אפיק מובטח תשואה עוקב אחרי המסלול הגדול ביותר, ולדוגמה הוא בכלל לא עוקב מדדים.

בארי כספי: הוא מסלול רגיל, שמתנהל כרגיל.

בארי כספי: יש בו גם השקעות לא סחירות, שצורכות הוצאות ישירות בסוגים שונים.

בארי כספי: אותו אפיק מובטח תשואה צריך לחקות את המסלול הגדול ביותר.

בארי כספי: במקרה כזה, לומר שאותן מגבלות שחלות על עוקב מדדים ועל הוצאות ישירות שניתן יהיה להשית על החוסכים, לא יהיו רלוונטיות לאפיק מובטח תשואה.

בארי כספי: אם נחיל אותן על אפיק מובטח תשואה, אנחנו לא נאפשר את החיקוי של המסלול הגדול ביותר.

אייל לב ארי: יש בזה פתח להוצאות נוספות שיכולות להיות מושתות על העמיתים?

בארי כספי: אין פתח.

בארי כספי: יש הפרדה, יש ניהול נפרד של אפיק מובטח תשואה.

בארי כספי: כלומר, הניהול נפרד לגמרי ובפסקה הקודמת כתבנו שלמעשה תהיה אלוקציה של הוצאות ישירות בין לבין.

בארי כספי: זה ינוהל בנפרד, והעמית לא צד להוצאות ישירות שקשורות לאפיק מובטח תשואה.

בארי כספי: אגב, באותו רעיון אני אגיד גם בכיוון ההפוך – גם המדינה היא לא צד להוצאות ישירות שקשורות לאפיקים אחרים שאינם מובטחי תשואה.

בארי כספי: יש הפרדה ביניהם.

אייל לב ארי: מי נושא בהן?

בארי כספי: לגבי אפיק מובטח תשואה, המדינה.

בארי כספי: נקבע בחוק שהיא משלימה ל-5.15 ביחס לתשואה בפועל, בניכוי ההוצאות הישירות.

בארי כספי: כלומר, זה לא נופל בין הכיסאות וזה מאוסדר באופן קוהרנטי ושלם.

אייל בן ישעיה: הוספת תקנה 2א 4.

אייל בן ישעיה: אחרי תקנה 2 לתקנות העיקריות יבוא: "מגבלת עמלת ניהול חיצוני 2א.

אייל בן ישעיה: (א) משקיע מוסדי יחליט לגבי כל מסלול השקעה שבניהולו, ובמקרה שאינו מנהל מסלול השקעה, לגבי כל קופת גמל שבניהולו, את השיעור המרבי של מגבלת עמלת ניהול חיצוני.

אייל בן ישעיה: במגבלת עמלת ניהול חיצוני, לא תיכלל ההוצאה שהיא תשלום של דמי ניהול משתנים.

אייל בן ישעיה: בקנה זו, "דמי ניהול משתנים" – החלק מתשלום עמלת ניהול חיצוני שנגבה מנכסי המשקיע המוסדי, ושנגזר מתשואת הנכסים שבעדם נגבית העמלה האמורה.

בארי כספי: אני אסביר את המצב.

בארי כספי: יש השקעה באיזושהי קרן, יש דמי ניהול קבועים שהקרן גובה, ובנוסף היא גובה גם דמי הצלחה.

בארי כספי: אם היא משיגה מעל תשואה מסוימת או מעל ביצועים מסוימים, יש תשלום נוסף של דמי הצלחה.

בארי כספי: כל השאלה היא האם אותו תשלום נוסף של דמי הצלחה צריך להיות תחת אותה תקרה של עמלות ניהול חיצוני.

בארי כספי: למעשה, אם לא נבצע את ההחרגה הזאת, מה החשש המרכזי שיקרה?

בארי כספי: שתהיה השקעה מאוד מאוד מוצלחת וטובה, עקב כך דמי ההצלחה יהיו מאוד מאוד גבוהים.

בארי כספי: ברגע שהיא תהיה תחת התקרה, הגוף המוסדי ירצה לממש אותה כי היא נוגסת בתקרה ומשפיעה על התקרה.

בארי כספי: לכן, רצינו לוודא שאין שיוך ויש הפרדה מוחלטת בין דמי ניהול מהצלחה לבין התקרה.

בארי כספי: (ב) מגבלת עמלת ניהול חיצוני כאמור בתקנת משנה (א) תחושב מתוך כל השווי המשוערך של נכסי קופת הגמל או של מסלול ההשקעה בתום שנת הכספים הקודמת לשנת הכספים שלגביה הוחלט על מגבלת עמלת ניהול חיצוני.

בארי כספי: זה הכלל, ואנחנו מורים שהמגבלה תחושב בהתאם לסך הנכסים, כפי שהיה בשנת הכספים הקודמת.

קרן טרנר: עלתה שאלה מה קורה במצבי שוק משתנים, מה שמאוד מטריד אותנו גם היום וגם צופה פני עתיד.

קרן טרנר: מצב שבו סך התיק יורד, אבל דווקא יש הזדמנויות טובות לחוסך.

קרן טרנר: מקרה כמו שהיום, מקרה שיכול לקרות בעתיד, איך זה משפיע על הגוף המוסדי?

קרן טרנר: היום יש מוסדיים שמממשים נכסים, ואתה יכול לחשוב על משהו פחות נכון לחוסך מאשר לממש היום נכסים?

קרן טרנר: זה המצב של תקרה, וגם אם נקבעה תקרה בסוף 2021, היום, ב-2022, צופה פני 2023, הם צריכים לממש נכסים כדי לא להיות בחריגה, או לקבוע עמלה גבוהה יותר.

בארי כספי: זה נושא שחשבנו עליו הרבה.

בארי כספי: התקנות עצמן מייצרות איזשהו איזון בין אלמנטים של שקיפות ושל גמישות בניהול ההשקעות.

בארי כספי: אם נסתכל על הבקשה עצמה, נניח שנקבעה מגבלה, נקבעה תקרה.

בארי כספי: במהלך השנה השתנו פני השוק.

בארי כספי: הדבר הזה יעלה על העיקרון של השקיפות של העלות הכוללת הצפויה.

בארי כספי: כשאנחנו באים בתחילת שנה ומנגישים לחוסך את העלות הכוללת הצפויה עם דמי הפקדה ותקרה, התקרה היא זאת שהגוף הצהיר עליה, וזה מה שזה.

בארי כספי: ברגע שהתקרה גמישה, הדבר פוגע משמעותית בעיקרון השקיפות.

בארי כספי: צריך לזכור שאפשרנו גמישות שנתית, כלומר את התקרה עצמה אפשר לעדכן בתדירות שנתית.

בארי כספי: אם עברו מספר חודשים ופני השוק השתנו משמעותית במקרה קיצון, בכל מקרה, בעוד מספר חודשים הגוף המוסדי יוכל לקבוע תקרה חדשה קדימה.

בארי כספי: גם ככה, ההשקעות הן לרוב ארוכות טווח, ואנחנו חושבים שכפי שזה מוצג כרגע, זה האיזון הנכון בין השקיפות לבין הגמישות בניהול ההשקעות.

אייל בן ישעיה: קרן, ההערה שלך מתייחסת להערה הראשונה שלך.

אייל בן ישעיה: אנחנו מבינים שאתם לא סבורים שצריכה להיות תקרה.

אייל בן ישעיה: תקרה שמשתנה במהלך השנה היא מבחינתנו לא תקרה.

אייל בן ישעיה: הגמישות הזאת אין לה שום אפקטיביות.

אייל בן ישעיה: לכן, המיקוד של השאלה הוא האם צריך תקרה, כן או לא, ואנחנו חושבים שנכון לייצר את המגבלה הזאת.

אייל בן ישעיה: נכון שהיא תיקבע בתחילת השנה, גם מבחינת השקיפות שזה מייצר, הוודאות שזה מייצר גם לחוסכים, ויש לזה ערך נוסף בהיבט של תחרות בין הגופים לבין עצמם.

אייל בן ישעיה: מדובר באיזשהו ניהול סיכונים שהגוף לוקח על עצמו.

קרן טרנר: למה לא היית מציע שאם יש תנאי שוק משתנים, בטווח של חצי שנה יודיעו לחוסך ולא בטווח של שנה?

קרן טרנר: למה זה כל כך משנה.

אייל בן ישעיה: אותה שאלה הייתה יכולה להיות למה לא בטווח של חודש או בטווח של רבעון.

אלכס קושניר: אני מציע שלא נפתח את הדיון הזה.

אלכס קושניר: יש פה הערה חשובה של קרן, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לתת לזה לקרות, ואם נגיע למצבי קיצון כאלה, נבחן את זה.

קרן טרנר: המצב המוצע יותר טוב מהמצב הקיים היום, זה ברור.

בארי כספי: התדירות השנתית לא אקראית.

בארי כספי: היא נקבעה כדי לייצר הלימה עם מדיניות ההשקעה.

אלכס קושניר: זה ברור.

אלכס קושניר: חברים, אני רוצה שנמשיך.

אייל בן ישעיה: (ג) על אף האמור בתקנת משנה (ב): (1) אושרו קופת גמל או מסלול השקעה, לפי העניין, במהלך שנת כספים עד לתום הרבעון השני לאותה שנה, תחושב מגבלת עמלת ניהול חיצוני מתוך ממוצע הנכסים שבין השווי המשוערך של נכסי אותה קופה או אותו מסלול השקעה בתום הרבעון העוקב לרבעון שבו אושרו, לבין השווי המשוערך של נכסי הקופה או המסלול בתום שנת הכספים; (2) אושרו קופת גמל או מסלול השקעה במהלך שנת הכספים החל מהרבעון השלישי לאותה שנה – (א) בעד שנת הכספים שבה אושרו הקופה או המסלול, תחושב מגבלת עמלת ניהול חיצוני מתוך השווי המשוערך של אותה קופה או אותו מסלול השקעה בתום שנת הכספים.

אייל בן ישעיה: (ב) בעד שנת הכספים העוקבת לשנה שבה אושרו הקופה או המסלול, תחושב מגבלת עמלת ניהול חיצוני מתוך ממוצע הנכסים שבין השווי המשוערך של נכסי הקופה או מסלול ההשקעה בתום שנת הכספים שבה אושרו, ובין השווי המשוערך של נכסי הקופה או מסלול ההשקעה בתום שנת הכספים העוקבת.

אייל בן ישעיה: אנחנו מדברים על קופות חדשות שהוקמו במהלך שנת כספים, ואין להן ערך שעליו דיברנו, ועל בסיסו חייבנו לקבוע את מגבלת ההשקעה.

אייל בן ישעיה: לכן, הרעיון הוא לייצר עבורן מכנה אחר, שמתוכו הם יוכלו לחשב את מגבלת ההוצאה שלהן.

אהוד אלפסי: יש כאן מנגנון יותר גמיש שהצעתם, והוא בהחלט חיובי בעיניי.

אהוד אלפסי: הוא מדבר על מצב שבו יש שינויים בנכסים.

אהוד אלפסי: המנגנון של שינויים בנכסים לא קיים רק כאשר מקימים קופה חדשה; הוא קיים גם כאשר יש שינוי מאוד יוצא דופן בנכסים של הקופה, וראינו מצבים שבהם בשנה מסוימת קופה יכולה להכפיל את עצמה, לשלש את עצמה ולהגיע אפילו ליותר מזה.

אהוד אלפסי: באותן קופות שצומחות מאוד מהר, יש נזק מאוד גדול לעמיתים כי תוך זמן קצר הקופה הזאת ממצה את היכולת שלה להשקיע השקעות שמצריכות הוצאות.

אהוד אלפסי: גם בתקנות הקודמות הייתה גמישות מסוימת לממונה, להחליט בנסיבות חריגות, לאפשר בדיקה של מועד אחר של חישוב הנכסים.

אהוד אלפסי: אנחנו מבקשים לשמר את הסמכות הזאת לממונה גם כאן.

בארי כספי: ככלל, זה חוזר לעיקרון של השקיפות, שמאוד חשוב לנו.

בארי כספי: ברגע שאנחנו מייצרים יותר הבדלים תוך כדי תנועה, נפגם העיקרון ששמנו במרכז, של שקיפות ועלות כוללת צפויה – מספר שהגוף יוכל לומר.

בארי כספי: מאחר והדברים האלה ניתנים לשינוי בתדירות שנתית ולא פעם בארבע-חמש שנים, על פניו זה נשמע לנו סביר כפי שזה.

אהוד אלפסי: עיקרון השקיפות מאוד מאוד חשוב ויש עקרונות נוספים.

אלכס קושניר: חברים, כפי שאמרתי לשאלתה של קרן, גם כאן זה אירוע שצריך לבחון.

אלכס קושניר: הרי לא מדובר בטווח אין סופי; מדובר בשנה.

אלכס קושניר: כמות הקופות שגדלות במאות אחוזים בשנה אחת, לא גדול, אם בכלל.

אלכס קושניר: אם יקרה אירוע כזה, נבחן אותו, אבל אי-אפשר בשביל זה לתקן את הכול.

אהוד אלפסי: הבקשה הייתה לשמר סמכות שיש היום.

אלכס קושניר: אני מבין, אבל הרשות לא מסכימה מתוך זה שהיא רוצה לשמר עיקרון אחר, וזה לגיטימי.

אלכס קושניר: נמשיך.

בארי כספי: אפשר להעניק סמכות כך שנבחן את זה במצבים מאוד קיצוניים ומאוד חריגים.

בארי כספי: יש פה משהו חדש, ואנחנו לא יודעים איך הדברים האלה יתנהלו בפועל.

בארי כספי: אפשר להעניק לממונה סמכות, ואנחנו בוודאות נבחן את זה בצורה מאוד זהירה ואחראית, ואנחנו לא נאפשר את זה בצורה מאוד פזיזה.

שלומית ארליך: היה שימוש בסמכות הזאת?

משה ברקת: הממונים מעדיפים בדרך כלל לא להפעיל את הסמכויות החריגות האלה, אבל תמיד קורה המקרה שבו זה נכון.

אלכס קושניר: אתם חושבים שצריך להכניס תיקון כזה?

משה ברקת: בנסיבות שבהן יש גוף תחרותי ואנחנו מגבילים אותו ופוגעים בתחרות, בנסיבות חריגות דווקא הממונה יכול להתערב.

משה קאשי: אין ניצול הזדמנויות השקעה בכל הנושא של קרנות השקעה.

משה קאשי: אלה נכסים לא סחירים והזמן שעובר בין הרגע שמחליטים להשקיע עד הרגע שמשקיעים באמת, זה כמה חודשים טובים.

משה קאשי: טווח של שנה הוא טווח מספיק טוב וראוי לקבל את השינויים.

משה קאשי: אין דבר כזה שהשוק נופל, ופתאום מנצלים הזדמנויות השקעה.

אלכס קושניר: דיברו פה על משהו אחר.

אלכס קושניר: אתם יכולים להטמיע את מה שהיה בתקנות הקודמות לכאן?

שלומית ארליך: אז צריך לעשות שינויים.

שלומית ארליך: בתקנות הקודמות נאמר: הממונה רשאי, בהתקיים נסיבות חריגות ומטעמים מיוחדים – את זה אפשר להשאיר – לקבוע כי לעניין הוצאות ישירות הנובעות מהשקעות שהושקעו ערב שנת הכספים, תחושב מגבלת ההוצאה האמורה.

שלומית ארליך: אז זה היה כ-0.25%, וצריך לעשות איזושהי התאמה.

שלומית ארליך: תגידו איזו התאמה אתם רוצים לעשות בנוסח.

אהוד אלפסי: אני אציע נוסח: על אף האמור לעיל, הממונה רשאי, בהתקיים נסיבות חריגות, לקבוע כי לעניין קופת גמל או מסלול השקעה אחד או מסוג מסוים, מגבלת עמלת ניהול חיצוני כאמור בתקנת משנה (א), תחושב מתוך סך כל השווי המשוערך של קופת הגמל או של מסלול ההשקעה במועד אחר.

אהוד אלפסי: הממונה יחליט לגבי איזה מועד צריך לחשב את הנכסים.

אהוד אלפסי: אי-אפשר לדעת מה יהיו הנסיבות וחבל להיכנס לזה בתקנות.

אלכס קושניר: מה דעתכם?

ברוך לוברט: נשמע לי סביר.

משה ברקת: אם היועץ המשפטי מאשר, אני מאשר.

משה ברקת: לא הייתי מאשר בלי ברוך.

שלומית ארליך: אנחנו נכניס תיקון כזה אחרי סעיף קטן (ד).

אלכס קושניר: ממשיכים.

אייל בן ישעיה: (ד) במסגרת חישוב מגבלת עמלת ניהול חיצוני כאמור בתקנת משנה (א), (ב) ו-(ג) לא יובאו בחשבון הוצאות ישירות מסוג עמלת ניהול חיצוני שייגבו לצורך השקעות הנכללות באפיק השקעה מובטח תשואה.

אייל בן ישעיה: (ה) משקיע מוסדי יפרסם באתר האינטרנט שלו את מגבלת עמלת ניהול חיצוני שעליה החליט לגבי שנה מסוימת, כאמור בתקנת משנה (א), לא יאוחר מיום 31 בדצמבר של שנת הכספים שקדמה לשנה שלגביה החליט על המגבלה האמורה.

גל רווה: הערה טכנית, ב-31 בדצמבר עדיין אין דמי הענף.

אייל בן ישעיה: נכון, לכן כשמדובר על קביעה, מדובר על שערוך.

אייל בן ישעיה: אנחנו נמצאים בנקודה שבה כבר אפשר לשערך באופן יחסי מה היו נכסי הקופה, ועל בסיס זה לקבוע את המגבלה.

אייל לב ארי: יש יידוע אקטיבי על ההחלטה של המשקיע המוסדי לגבי מגבלת עמלת הניהול החיצוני לעמיתים?

אייל לב ארי: כרגע הוא מפרסם באתר האינטרנט וזהו זה.

משה ברקת: כן.

משה ברקת: בדוח יש הפניה, בצירוף יש הפניה.

אייל לב ארי: הדוח הוא בדיעבד.

אייל לב ארי: כאן אנחנו מדברים על החלטה שבה בסוף שנה הוא קובע לגבי השנה העוקבת, מה תהיה המגבלה.

משה ברקת: באיזו נקודה ליידע את העמית?

משה ברקת: כשהם מצטרפים?

אייל לב ארי: לא.

אייל לב ארי: אני מדבר על עמיתים קיימים.

משה ברקת: בדוח השנתי יירשם מה תהיה המגבלה השנתית של השנה הבאה.

אייל לב ארי: מה שמקבלים בערך בסוף מרס בשנה העוקבת.

משה ברקת: זה יהיה גם באתר.

אייל בן ישעיה: אני אפנה אותך לתקנה 3ב(ב), שם הוספנו את המילים: ואת העלות השנתית הצפויה, שאמורה להיות מדווחת במסגרת כל הדוחות.

אייל בן ישעיה: יש פה התייחסות גם לגבי העלות.

אייל לב ארי: זה בדוחות, ואני מדבר על מה שקורה מרגע שהוא החליט.

משה ברקת: יש שתי נקודות, ראשית זה באתר כבר מתחילת השנה.

משה ברקת: שנית, כאשר הוא מקבל את הדוח, בדוח תהיה הפניה לאתר ודיווח על העלות הצפויה.

קריאה: שלושה חודשים אחרי.

משה ברקת: בשביל זה יש את האתר.

אייל לב ארי: אבל אנשים לא נכנסים לאתר בתחילת כל שנה.

משה ברקת: אני חושב שזה מספיק מאוזן.

משה ברקת: זאת מגבלה שהציבור צריך לדעת שהוא מקבל, ובעוד שלושה חודשים, כשמפרסמים את הדוח, זה ייאמר בצורה רשמית.

משה ברקת: זה מופיע באתר באופן שוטף.

משה ברקת: אנחנו בדור דיגיטלי, להתחיל להוציא הודעות לכל מבוטח ומבוטח?

משה ברקת: זה לא סביר.

אלכס קושניר: טווחי זמן של שלושה חודשים הם לא דבר דרמטי.

אייל לב ארי: אפשר להוציא הודעה לעמיתים, כמו שהחברות המנהלות שולחות באינטרנט את הדוח, שייאמר בה: קבענו את עמלת הניהול החיצוני לשנה הבאה בשיעור כך וכך.

משה ברקת: זה בדוח, זה נמצא בדוח.

אייל לב ארי: כמו שהם שולחים את הדוח, ואין בעיה לשלוח דוח אלקטרוני – אתה מדבר על עידן דיגיטלי – גם שליחה באי-מייל לגבי עמלת הניהול החיצוני לא תיצור - - -

משה ברקת: זה מופיע באתר וכן בכל הצטרפות וכולי הדבר הזה בא לידי ביטוי.

אלכס קושניר: אייל, טווח זמן של שלושה חודשים זה לא דבר דרמטי בחיסכון ארוך טווח.

אלכס קושניר: אם אדם לא יבדוק באתר ויקבל את הדוח בעוד שלושה חודשים, זה גם בסדר.

אלכס קושניר: קח בחשבון עוד דבר, כשאתה מוצף בהודעות מכל מיני גופים, אתה לא קורא אותן.

אלכס קושניר: כשאתה רואה את הדוח, אתה מתייחס לדוח.

אלכס קושניר: נא להמשיך.

אייל בן ישעיה: (ו) על אף האמור בתקנת משנה (ה) – (1) בעד קופת גמל חדשה או מסלול השקעה שאושרו במהלך שנת כספים מסוימת, יפרסם המשקיע המוסדי את מגבלת עמלת ניהול חיצוני בעד אותה שנת כספים שבה אושרו, לא יאוחר מהמועד שבו עמיתים חדשים יהיו רשאים להצטרף לאותה קופה או לאותו מסלול ההשקעה, לפי העניין; זה מדבר על פרסום המגבלה כאשר מדובר במגבלה שנקבעת על ידי מסלול חדש או קופה חדשה במהלך השנה.

אייל בן ישעיה: (2) מוזגה קופת גמל אחת לתוך קופת גמל אחרת, או שמוזג מסלול השקעה לתוך מסלול השקעה אחר, יפרסם המשקיע המוסדי את מגבלת עמלת ניהול חיצוני בעד אותה שנת כספים שבה התבצע המיזוג כאמור, לא יאוחר משלושים ימים מהמועד שבו אישר הממונה את המיזוג, לפי סעיף 37(א) לחוק קופות גמל.

אייל בן ישעיה: גם כאן, באותו עיקרון יש מיזוגים של קופות ומיזוגים של מסלולים.

אייל בן ישעיה: הדבר מייצר איזשהו צורך במגבלה חדשה, ולכן ההוראה הזאת קובעת שזה ייעשה תוך שלושים ימים מהמועד שבו אישר הממונה את המיזוג.

אייל בן ישעיה: (ז) מגבלת עמלת ניהול חיצוני שתפורסם בהתאם לתקנת משנה (ו) תוצג במונחים שנתיים.

אייל בן ישעיה: (ח) משקיע מוסדי לא יגבה הוצאות ישירות מסוג עמלת ניהול חיצוני, מעבר למגבלת עמלת ניהול חיצוני עליה החליט לפי תקנת משנה (א), ושפורסמה לפי תקנת משנה (ה) או (ו) ו-(ז); לעניין מסלולים או קופות כאמור בתקנת משנה (ו), הוצאות ישירות מסוג עמלת ניהול חיצוני יגבו מנכסי מסלול ההשקעה או קופת הגמל, לפי העניין, בשיעור שלא יעלה על מכפלת עמלת הניהול החיצוני שפורסמה, בחלקה היחסי של שנת הכספים החל במועדים כאמור בתקנת משנה (ו) ועד לסוף שנת הכספים.

אייל בן ישעיה: זאת ההוראה האופרטיבית שמחייבת את הגופים המוסדיים לעמוד במגבלת עמלת הניהול החיצוני שנקבעה.

אייל בן ישעיה: (ט) בתקנה זו – "מגבלת ניהול חיצוני" – השיעור המרבי של הוצאות ישירות מסוג עמלת ניהול חיצוני שרשאי משקיע מוסדי לגבות בכל שנת כספים; "משקיע מוסדי" – למעט קרן ותיקה שבהסדר.

אייל בן ישעיה: תיקון תקנה 3א 5.

אייל בן ישעיה: בתקנה 3א לתקנות העיקריות, במקום "יום ה' בניסן התשפ"ב (6 באפריל 2022)" יבוא "יום ז' בטבת התשפ"ג (31 בדצמבר 2022)".

אייל בן ישעיה: אנחנו רוצים לייצר רצף רגולטורי אחיד, ולומר שההוראה שחלה עד אפריל, ולמעשה פקעה באפריל, תמשיך לחול עד סוף השנה הנוכחית על מנת שלגופים המוסדיים תהיה ודאות.

אייל בן ישעיה: כמובן, החל מתחילת השנה הבאה ייכנסו לתוקף ההנחיות החדשות לפי התקנות הללו.

קרן טרנר: לגבי התייחסות למצבי שוק משתנים, נתתם תשובה שבכל שנה עוקבת הם יוכלו לתקן.

קרן טרנר: עכשיו יש מצב שבו הגופים המוסדיים כבר עכשיו בבעיה.

קרן טרנר: חלקם מממשים נכסים כי אין להם את הגמישות שעליה דיברתם.

קרן טרנר: מה הם עושים בשנה הזאת עד ה-31 בדצמבר, כשהם לא יכולים לעשות שום דבר מעל 0.25.

קרן טרנר: יש פה מצב של שוק משתנה, ומה הציפייה שלכם שיקרה עד סוף השנה?

הראל פרימק: יש הוכחה שהמוסדיים מממשים נכסים?

קרן טרנר: זה מהשיח שלי עם חלק מהמוסדיים.

הראל פרימק: שיח לא מספיק לוועדה בכנסת.

קרן טרנר: אז גם האמירה שלך לא מספיקה.

הראל פרימק: אנחנו אנשים של נתונים.

הראל פרימק: אפשר ללכת למוסדיים ולבקש נתונים.

אלכס קושניר: סליחה, אני זוכר שבוועדת כספים נותנים רשות דיבור ולא לוקחים.

קרן טרנר: צריך להבין מבחינת הכלכלה הישראלית, המוסדיים האטו, חלקם עצרו וחלקם מממשים השקעות.

קרן טרנר: יש לנו אירוע עולמי ואירוע בישראל.

קרן טרנר: המוסדיים עצרו השקעות גם בגלל אי הוודאות וגם בגלל ששערוך הנכסים ירד.

אלכס קושניר: חברים, יש התייחסות לטענה?

אייל בן ישעיה: כעיקרון, הרעיון הוא שהמצב שהיה עד היום, הוא שימשיך לחול עד סוף שנת הכספים הנוכחית.

אייל בן ישעיה: כמו שאמרנו בתחילת הדברים, אנחנו לא מזהים כרגע אפקטיביות של המגבלה.

אייל בן ישעיה: לא ראינו מצב שבו גוף מוסדי הגיע ל-0.25.

קרן טרנר: ראינו את זה בדיעבד.

אייל בן ישעיה: הרעיון מדבר על כל מגבלה באשר היא, והשאלה נכונה גם לגבי גוף מוסדי, שקובע לעצמו את המגבלה.

אייל בן ישעיה: נכון שעכשיו הוחלט להוסיף לממונה סמכות במצבים מאוד מסוימים.

אלכס קושניר: בכל מקרה, אי-אפשר להעביר הוראה מיידית לשינוי כי זה לא יכול לקרות.

יואב ערמוני: אני מנכ"ל של קרן פנסיה שאינה בהסדר, ורציתי לציין שהמגבלה הזאת עכשיו אפקטיבית מבחינתנו.

יואב ערמוני: אנחנו בהחלט שוקלים ובוררים בפינצטה אם אנחנו בכלל יכולים להיכנס להשקעות חדשות ונוספות בקרנות, כי המגבלה הזאת אפקטיבית מבחינתנו.

אלכס קושניר: אני מציע שתבחנו את זה, רק לא לדיון הזה ולא עכשיו.

אלכס קושניר: יש פה אירוע, וכנראה הוא באמת אירוע אמיתי.

אלכס קושניר: אני בטוח שיש לכם את הנתונים ואתם יכולים לבדוק, או לפחות לבקש את הנתונים, ולראות האם המגבלה הופכת להיות הגבלה שמונעת מהגופים להמשיך ולהשקיע עבור החוסכים.

אלכס קושניר: אם כן, אתם יכולים להציע פעולה, אבל כרגע זה לא - - -

קרן טרנר: האם אפשר לקבוע שמה-1 באפריל ועד סוף השנה זה לא יהיה 0.25 אלא מספר אחר?

אלכס קושניר: לא, לא, אי-אפשר.

אלכס קושניר: קרן, לא, כי את צריכה להגיע למספר הזה עכשיו.

אלכס קושניר: זה דיון של עוד שעות, ואי-אפשר לעשות את זה בלי שיש עבודת מטה מראש.

קרן טרנר: איזשהו טווח ביטחון.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: זה חייב להתבסס על איזושהי עבודה שלכם.

אלכס קושניר: אני לא פותח את זה לדיון, וממשיכים.

אייל בן ישעיה: תיקון תקנה 3ב 6.

אייל בן ישעיה: בתקנה 3ב לתקנות העיקריות – (א) בתקנת משנה (א), אחרי "החולפת מנכסי הקופה" יבוא "ואת העלות הכוללת הצפויה שבה יישא אותו אדם באותה שנה, בשל דמי ניהול והוצאות ישירות (להלן בתקנה זו – העלות השנתית הצפויה)".

אייל בן ישעיה: (ב) בתקנת משנה (ב) – (1) במקום "ואת התשואה" יבוא "את התשואה".

אייל בן ישעיה: (2) אחרי "בניכוי הוצאות ישירות" יבוא "ואת העלות השנתית הצפויה".

אייל בן ישעיה: תקנה 3ב מדברת על הגילוי לעמית, וכאן אנחנו מוסיפים את הרכיבים של העלות השנתית הצפויה, שמבוססת, בין היתר, על מגבלת ההוצאה.

לינור דויטש: זה הסעיף המדובר, שעליו דיברנו.

לינור דויטש: אנחנו מציעים שייאמר כך.

משה ברקת: לינור, יש לנו הצעה שלדעתי תספק אותך.

משה ברקת: תני לנו להציע ונסגור.

בארי כספי: בעיקרון, לומר כך: בכל מקום שבו ישוקפו דמי הניהול באופן פורמלי, תשוקף גם העלות הכוללת הצפויה.

בארי כספי: אנחנו אומרים שרק במקומות שבהם יש שיקוף של דמי הניהול הכוללים, אז ורק אז יהיה גם אתה עניין התוספתי של העלות הכוללת הצפויה.

משה קאשי: פורמלית זה גם בהליך הערעור הפנסיוני?

משה קאשי: גם הסוכן וגם המשווק?

משה ברקת: כן.

משה ברקת: בכל מקום שבו יזכירו מהם דמי הניהול, יגידו גם את העלות הכוללת.

גיא רוטקופף: אני רוצה להתנגד, בבקשה.

גיא רוטקופף: אני רוצה להתייחס לזה בצורה מאוד בוגרת, רצינית ועניינית.

גיא רוטקופף: אנחנו בעד שקיפות ואנחנו חושבים ששקיפות זה דבר נכון.

גיא רוטקופף: זה גם נכון בהקשר הזה.

גיא רוטקופף: במכולת, לא בכל אינטראקציה אומרים לי מה המחיר של הלחם.

גיא רוטקופף: כתוב לי את זה על הדלת והמוכרת לא אומרת לי שזה המחיר.

גיא רוטקופף: אם אני פוגש במקרה מישהו, הוא גם לא אומר לי מה המחיר של הלחם.

גיא רוטקופף: בנוסף, יש פה הרבה שחקנים שאני לא שולט עליהם.

גיא רוטקופף: אני שולט על עצמי.

גיא רוטקופף: אני לא שולט על סוכן, אני לא שולט על יועץ, אני לא שולט על כל השחקנים שנמצאים פה בכתב ובעל פה.

גיא רוטקופף: לכן, הסיטואציה תביא לכך שמישהו יגיד: הוא לא אמר לי בעל פה כשהוא ישב איתי בים, ואני אהיה בתביעה ייצוגית של מיליוני שקלים.

גיא רוטקופף: אני חושב שההגדרה צריכה להיות הגדרה נכונה ושוויונית בכל החקיקה, ולייצר הרמוניה חקיקתית.

גיא רוטקופף: לא יכול להיות שנייצר איזושהי אמירה נפרדת שקשורה רק לסיטואציה של הוצאות ישירות, ורק בסיטואציה הזאת יצטרכו להגיד לאדם בכל אינטראקציה.

גיא רוטקופף: אני מבין את הטעם, אני חושב שאין לנו מה לחפש פתרון מיידי.

גיא רוטקופף: האמירה כאילו אנחנו יצאנו וכל תאוותנו בידינו היא מאוד לא נכונה.

גיא רוטקופף: זה לא פשוט לנו, ואנחנו ויתרנו על הרבה מאוד טענות.

גיא רוטקופף: אני חושב שפשרה נכונה היא פשרה שבה שני הצדדים חיים בסדר עם מה שנקבע.

גיא רוטקופף: האמירה שפותחת את הסיטואציה לכל אינטראקציה, היא אמירה שאני לא יודע לשלוט בה.

גיא רוטקופף: לכן, אני חושב שהיא לא נכונה בשלב הזה.

משה קאשי: דבר ראשון, זה לא פותח לכל אינטראקציה אלא רק לאינטראקציה פורמלית.

משה קאשי: הוא לא שולט בה, אבל הממונה שולט בה.

משה קאשי: הממונה מפקח על היועץ, מפקח על המשווק, מפקח על הגוף המוסדי, והחוק מאפשר לממונה לקבוע באיזה אופן ולהורות איך הוא יעשה את זה.

משה קאשי: הגוף המוסדי יקבל בנהלים של הממונה איך להציג את זה.

משה קאשי: גם היועץ יקבל וגם המשווק.

משה קאשי: כל אחד ואחד שנמצא תחת הרגולציה של הממונה, הממונה יסדיר איפה צריך לגלות.

גיא רוטקופף: הסכמנו שהממונה יסדיר, אבל אתה ביקשת שזה יהיה בתקנות.

משה קאשי: בכל פרסום פורמלי ובכל מקום שבו מציגים לך - - -

אלכס קושניר: מה הנוסח שלכם?

אלכס קושניר: תקריאו את הנוסח שלכם.

אלכס קושניר: הם החליטו על נוסח שלא הבנתי.

משה ברקת: אולי תקריאו את הנוסח?

משה ברקת: העיקרון שהוצג פה מקובל עלינו.

משה ברקת: בסופו של דבר, אם זה צירוף ואם זה ניוד, זאת אינטראקציה שממילא הסכמנו עליה, ואמרנו שזה נכון.

משה ברקת: לגבי דיווחים, אמרנו שזה נכון.

משה ברקת: אם יש איזושהי אינטראקציה שבה הוא לא עשה לך ניוד, לא עשה לך צירוף אבל כן דיבר איתך על דמי ניהול, כאשר אנחנו אומרים שבסופו של דבר אנחנו מציגים עלות כוללת, יש היגיון רב לומר שאלה דמי הניהול, ומכיוון שיש גם הוצאות ישירות, זאת העלות הכוללת שלך.

אלכס קושניר: על העיקרון כולנו מסכימים, אבל איך כותבים את זה?

משה ברקת: זה מה שאנחנו מציעים.

משה ברקת: רק במקום שיש חובה, ודאי.

אייל בן ישעיה: הרעיון הוא לומר שבכל מקום שבו קיימת חובה על פי דין לשקף לעמית את דמי הניהול, תשוקף אף העלות הכוללת הצפויה.

אלכס קושניר: בסדר?

אלכס קושניר: נראה לי שכן, כי במקום שבו אתה צריך לשקף את דמי הניהול – הרי זה לא בכל מקום.

אלכס קושניר: לא בים ולא במקום אחר – אין שום סיבה שלא תשקף את העלות הכוללת בעקבות השינוי.

אלכס קושניר: בסדר.

אהוד אלפסי: הבעיה היא פרקטית.

אהוד אלפסי: אני לא יודע לצפות את כל המצבים שבהם יש חובה על פי דין לשקף את דמי הניהול.

אהוד אלפסי: יש כאן עניינים טכניים.

אלכס קושניר: אתה יועץ משפטי, לא אני, ואתה תוכל לבדוק איפה כן ואיפה לא.

אהוד אלפסי: הבעיה היא שצריך לייצר את הממשק הזה.

אלכס קושניר: יש לך זמן עד ה-1 בינואר.

אלכס קושניר: זה לא נכנס לתוקף עכשיו.

גיא רוטקופף: אפשר להוסיף את המילה "בכתב"?

גיא רוטקופף: אני חושש מאמירה בעל פה באמת בגלל יכולת הוכחה.

אלכס קושניר: משה, מה דעתך?

משה ברקת: כן, אפשר להוסיף את המילה "בכתב".

לינור דויטש: רגע, רגע.

לינור דויטש: אני לא אוהבת את המילה "בכתב", ואני אסביר למה.

לינור דויטש: מה קורה בשיחה עם המשווק, כשהוא יושב ומשכנע?

לינור דויטש: ראינו מה קרה בפעם הקודמת.

לינור דויטש: התקשרנו ובדקנו, ואתם יודעים איפה הוא מקבל את זה בסוף?

לינור דויטש: בסוף הוא מקבל ערימה גדולה של ניירות, ובסעיף קטן בעמוד 9 למטה זה משוקף.

לינור דויטש: לא, לא.

לינור דויטש: אתם מקבלים ביטול מוחלט של התקה, מה עוד אתם רוצים?

אלכס קושניר: לינור, לינור, את מוכנה להירגע?

לינור דויטש: לא, כי זה מעצבן אותי.

אלכס קושניר: זה גם מעצבן אותי שכבר שעה וחצי אני באיחור.

לינור דויטש: אוקיי.

לינור דויטש: גם בעל פה, בבקשה.

אלכס קושניר: במקום שבו על פי דין נדרש להציג את דמי הניהול, תוצג גם העלות הכוללת.

אלכס קושניר: זה הנוסח?

אלכס קושניר: תודה רבה.

אייל בן ישעיה: (ג) אחרי תקנת משנה (ב) יבוא – "(ג) הוצאות ישירות המשולמות כנגד השקעות הנכללות באפיק השקעה מובטח תשואה לא יכללו בדיווחים כאמור בתקנות משנה (א) ו-(ב).

אייל בן ישעיה: גוף מוסדי ידווח לממונה את שיעור ההוצאות הישירות כאמור, בתנאים ובאופן שיורה הממונה מכוח סמכותו לפי סעיף 42 לחוק הביטוח וסעיף 40 לחוק קופות גמל; הוראות תקנת משנה זו יחולו גם על קרן ותיקה שבהסדר וקרן ותיקה שאינה בהסדר שאינה קרן ותיקה מסלולית, בשינויים המחויבים.

אייל בן ישעיה: ".

אייל בן ישעיה: הרעיון הוא שאפיק השקעה מובטח תשואה הוא למעשה אפיק שבו הנכסים מנוהלים לטובת המדינה.

אייל בן ישעיה: הרי המדינה נותנת את ההתחייבות, אגב רפורמת האג"ח המיועדות.

אייל בן ישעיה: לכן, העמית עצמו אדיש לגבי מה שקורה בהן ועל מנת לפשט את הדברים, הם אמורים לא להיות נכללים בדיווחים לעמית, אלא דיווחים לרגולטור, שם יהיה המידע.

אייל בן ישעיה: כמובן, בהתאם למה שיידרש בהקשר לאפיק מובטח תשואה.

אייל בן ישעיה: מחיקת תקנה 4 7.

אייל בן ישעיה: תקנה 4 לתקנות העיקריות – בטלה; למעשה, זאת השלמה של הוספת ההגדרה שהוספנו – משקיע מוסדי.

אייל בן ישעיה: תקנה 4 אמרה בגדול את אותו עיקרון, וברגע שהוספנו את ההגדרה משקיע מוסדי, אין צורך יותר בתקנה 4.

אייל בן ישעיה: תחילה 8.

אייל בן ישעיה: (א) תחילתן של תקנות אלה, למעט האמור בתקנת משנה (ב) ביום ח' בטבת התשפ"ג (1 בינואר 2023).

אייל בן ישעיה: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), תחילה של תקנה 3א לתקנות העיקריות, כנוסחה בתקנה 4, ביום ו' בניסן התשפ"ב (7 באפריל 2022)".

אייל בן ישעיה: מוצע לקבוע את יום התחילה לתחילת שנת הכספים הבאה, למעט אותה תקנה שמדברת על הארכת המצב הקיים עד לסוף שנת הכספים הנוכחית.

שלומית ארליך: זה צריך להיות תקנה 5 ולא 4.

שלומית ארליך: זאת טעות.

אייל בן ישעיה: נכון, את צודקת.

משה גפני: מי חתום על זה?

אלכס קושניר: לא אתה, בוודאות.

משה גפני: אני רואה ששר האוצר.

משה גפני: הוא לא התפטר אחרי יוקר המחייה הזה?

אלכס קושניר: גפני, די, די.

אלכס קושניר: בוקר טוב, מה שלומך?

אלכס קושניר: הכול בסדר?

אלכס קושניר: דיברנו על זה בהתחלה.

אלכס קושניר: הכול טוב.

אלכס קושניר: לכלכתם, הכול בסדר.

משה גפני: - - - במזון.

משה גפני: במדינה מתוקנת, שר האוצר היה הולך הביתה.

אלכס קושניר: אני מצביע על התקנות.

ינון אזולאי: אלכס, מה עשית עם התיקון האחרון?

ינון אזולאי: הכול נעשה בהסכמה.

ינון אזולאי: אולי כדאי לשמוע את בתי ההשקעות שוב.

אלכס קושניר: לא, שמענו אותם כבר.

אלכס קושניר: יש פה עיקרון מאוד פשוט, במקום שבו יש מגע בין החוסך לבין הגוף, ובו יש שיחה על דמי הניהול, חובה על הגוף להגיד גם את העלות הכוללת.

אלכס קושניר: זה מאוד מאוד הגיוני.

משה ברקת: מעשית, כל הוויכוח הזה מיותר.

משה ברקת: כל האינטראקציות האלה מוקלטות ויש חובת הקלטה.

משה ברקת: בסופו של דבר, הוא חייב לתת מסמך הנמקה, וזה כתוב.

משה ברקת: זה לא מגביל אותנו, אבל נכון שמכיוון שכך הוא כותב, כך הוא גם יגיד.

משה ברקת: אין שום בעיה עם זה, וכך זה צריך להיות.

ינון אזולאי: אני בעד השקיפות הכי גדולה שיש.

משה ברקת: הרעיון מאוד פשוט – במקום דמי ניהול, יש דמי ניהול ותקרת הוצאות ישירות.

משה ברקת: משקפים לו את הכול גם במספר אחד.

משה ברקת: בכל מקום שיש התייחסות לדמי ניהול, אומרים לו גם מה העלות הכוללת.

משה ברקת: יסבירו לו כמו שצריך, וזה הכול.

גיא רוטקופף: זה נשאר חובה על פי דין, נכון?

אלכס קושניר: כן.

שלומית ארליך: אולי נדייק קצת את הנוסח.

שלומית ארליך: הנוסח של התיקון הזה צריך להיכנס אחרי סעיף קטן (א).

שלומית ארליך: בסעיף 3ב אחרי סעיף קטן (א) נכתוב: בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א) – סעיף קטן (א) מדבר על כך שגוף מוסדי יידע אדם שמעוניין להצטרף – בכל מקום שבו קיימת חובה על פי דין להציג למצטרף או לעמית - - -

לינור דויטש: לא, למצטרף אלא באופן כללי.

אייל בן ישעיה: סעיף קטן (א) מדבר על מצטרף חדש; סעיף קטן (ב) מדבר על עמית קיים.

אייל בן ישעיה: לכן, המיקום הגיאוגרפי נראה לנו יותר נכון.

לינור דויטש: החובה צריכה להיות כלפי כל.

לינור דויטש: באופן כללי, בכל מקום שאתה מדבר על פי דין על דמי ניהול, אתה חייב להזכיר את זה.

שלומית ארליך: האם רק לעמית קיים או גם למצטרף?

לינור דויטש: לא, מה פתאום?

לינור דויטש: אם אני עכשיו בהפניקס ואני שוקלת אם לעבור לאלטשולר או לחברה אחרת.

משה ברקת: מה שהם אומרים הוא שהמצטרף קיים כבר בסעיף הקודם, ועכשיו מתייחסים רק לעמית.

משה ברקת: זה ממש טכני.

אלכס קושניר: כשאתה מצטרף, זה אומר שאתה עוד לא לקוח, נכון?

לינור דויטש: כן, אבל אני רוצה שהנתון יהיה חשוף.

לינור דויטש: כלומר, אני לא חייבת לפנות אקטיבית לאלטשולר כדי לבקש את הנתונים.

אלכס קושניר: זה משהו אחר.

לינור דויטש: למה?

לינור דויטש: זה אותו דבר.

לינור דויטש: אם המידע הוא גלוי - - -

אלכס קושניר: לא, לינור.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אנחנו אומרים פה שבמקום שחייב על פי דין, שם זה יוצג.

אלכס קושניר: זה מה שאנחנו אומרים.

משה ברקת: לינור, זה טכני לחלוטין.

משה ברקת: בסעיף (א) כתוב למצטרף, ולא אכפת לנו שיהיה כתוב למצטרף או לעמית גם בסעיף (ב), אבל המצטרף נמצא כבר בסעיף (א).

משה ברקת: זה טכני לחלוטין.

שלומית ארליך: סעיף קטן (א) מתייחס למצטרף.

שלומית ארליך: נוסיף עוד סעיף שאומר, שבכל מקום שבו קיימת חובה על פי דין להציג לעמית את דמי הניהול, תוצג גם העלות השנתית הצפויה.

שלומית ארליך: יש לזה הגדרה כבר בסעיף קטן (א).

אלכס קושניר: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל).

משה גפני: אתה הולך להצביע?

אלכס קושניר: כן.

משה גפני: אני רוצה להצביע בעד, אבל אני לא מצביע על מה שכתב ליברמן.

משה גפני: הוא צריך ללכת הביתה.

אלכס קושניר: אתה רוצה לדחות עוד קצת את הדיון על פיצויים לתושבי הדרום?

אלכס קושניר: כן?

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (תיקון מס').

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (תיקון מס') אושרו.

אלכס קושניר: התקנות אושרו.

אלכס קושניר: אנחנו נצא להפסקה ונחזור בשעה שתיים לדיון הבא.