ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 326, 2022-09-07 13:30

אלכס קושניר: צוהריים טובים.

אלכס קושניר: אנחנו מחדשים את הישיבה, עוברים לסעיף השני בסדר-היום: הצעת תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (פטור מחובת רישוי).

אלכס קושניר: לאחר שחיכינו לתקנות אלה הרבה מאוד זמן, אני שמח שהן סוף סוף הגיעו.

אלכס קושניר: אני כבר אומר שאני לא חושב שזה מצב תקין שאנחנו נאלצים לאשר תקנות רטרואקטיבית.

אלכס קושניר: אני לא מדבר על הפגיעה שנעשתה בשוק בגלל הדבר הזה.

אלכס קושניר: אבל אני מקווה ומצפה שפעמים הבאות לפני שהוראת השעה מסתיימת אתם תביאו אותה לארכה בוועדת הכספים כמקובל.

אלכס קושניר: בנוסף לכך, מעבר להפיכת הוראה השעה שפקעה להוראת הקבע, יש פה עוד סעיף שמדבר על פטור מרישוי לגופים בין-לאומיים שנותנים שירותי תשלום, שגם זה מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: אז לכן אנחנו נתחיל פשוט דיון לפי הסדר.

אלכס קושניר: מי בממשלה מציג?

ברוך לוברט: אנחנו נתחיל.

אלכס קושניר: בבקשה.

טמיר כהן: רק תציגו את עצמכם, בבקשה, לפרוטוקול.

ברוך לוברט: שמי ברוך לוברט, היועץ המשפטי, רשות שוק ההון.

ברוך לוברט: אנחנו מגיעים לפה עם תקנות מכוח חוק הפיקוח על שירותים פיננסים מוסדרים.

ברוך לוברט: זה חוק שנחקק ב-2016.

ברוך לוברט: מה שהחל בפיקוח על גופי אשראי חוץ-בנקאיים ועל נותני שירות בנכס פיננסי.

ברוך לוברט: התכליות של החוק היו שתיים עיקריות: אחת היא באמת הגנה צרכנית על הלקוחות, שמירה על האינטרסים שלהם, בעיקר בגלל פערי הכוחות שיש בינם לבין נותני השירותים; והתכלית השנייה היא יצירת בסיבה אמינה ובטוחה לפעילות של אותם גופים כדי גם לאפשר להם לתת, לעודד אותם לתחרות מול המערכת הבנקאית.

ברוך לוברט: התקנות שאנחנו מביאים בפניכם הן תקנות שנותנות פטור מרישוי לגופים בשני מישורים.

ברוך לוברט: אחד זה מישור אותן תכליות שדיברנו עליהן.

ברוך לוברט: יש גופים שאנחנו סבורים שלא נדרש לתת להם רישוי, בגלל שהתכליות לא מתקיימות לגביהם, או לחילופין שיש רגולטור אמין שכבר מפקח על הגופים האלה.

ברוך לוברט: ולכן הסדרה שהוא למעשה כבר נותן לאותם גופים היא הסדרה מספקת מבחינתנו.

ברוך לוברט: אני מזכיר שהתקנות, מבחינת התהליך, התקנות הותקנו בפעם הראשונה באוגוסט 2018 כהוראת שעה.

ברוך לוברט: הן חודשו שוב בדצמבר 2020.

ברוך לוברט: ההוראה פקעה באמת ב-2021.

ברוך לוברט: אנחנו הוצאנו גם איזשהו קול קורא לציבור כדי לשאול לגבי הפטור הקיים וגם לגבי גופים נוספים שמעוניינים בפטור.

ברוך לוברט: אחרי זה אנחנו כמובן הוצאנו טיוטה של תקנות להערות הציבור.

ברוך לוברט: והנוסח הסופי למעשה מבחינתנו של התקנות מובא כאן בפניכם.

ברוך לוברט: אני מציע שאולי על הפרטים ועל הסעיפים הספציפיים נדבר תוך כדי ההקראה או איך שנראה לכם.

אלכס קושניר: תוך כדי הקראה.

אלכס קושניר: כן, התייחסויות נוספות, לפני שאנחנו עוברים לגופן של התקנות עצמן.

אלכס קושניר: מישהו שרוצה?

רונן סולומון: אנחנו נעלה את זה בהקראה.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: היועצת המשפטית?

שלומית ארליך: שיתחיל.

אלכס קושניר: כן, בבקשה.

אלכס קושניר: בואו נתחיל בהקראה ונתקדם.

אילת שמעון: שמי אילת שמעון, מרשות שוק ההון.

אילת שמעון: אני אקריא.

אילת שמעון: טיוטת תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (פטור מחובת רישוי), התשפ"ב–2022 בתוקף סמכותי לפי סעיף 13(ב) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו–2016 (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:

שלומית ארליך: תסבירי את כל מה שאת מקריאה וגם תגידי שזה שינוי מהוראת השעה בעצם שהייתה ב-2018.

אילת שמעון: אז אני אשאל אותך.

אילת שמעון: את רוצה שאני אסביר את ההגדרות?

אילת שמעון: זה קצת מנותק קשר.

אילת שמעון: ואולי אני אסביר את ההגדרות אגב - - -

אלכס קושניר: במילה.

אילת שמעון: אוקיי.

אילת שמעון: אז אשראי צרכני מוגדר כמו בחוק הגנת הצרכן.

אילת שמעון: וזה באמת לצורך התקנות בהמשך.

אילת שמעון: אז באמת בהגדרת "מיזם" זה פטור שניתן בסעיף 6, השוני שעשינו פה.

אילת שמעון: בתקופה שהוראת השעה פעלה ראינו שיש אולי חוסר הבנה למה התכוונו בהגדרה "מיזם", והיה לנו חשוב לצמצם שגם הפטור שניתן למיזם יהיה יחסית מצומצם, ולכן הוספו את המילים "בפרק זמן קצוב".

שלומית ארליך: למה?

שלומית ארליך: למה "פרק זמן קצוב"?

שלומית ארליך: מה זה פרק זמן קצוב מבחינתכם?

אילת שמעון: אז באמת "מיזם" הוא הגדרה מאוד מאוד רחבה, ולכן אנחנו מדברים על משהו שיש לו התחלה ויש לו סוף מסוים.

אילת שמעון: זה נכון ש"פרק זמן קצוב" – לא כתבנו זמן ספציפי – אבל הרעיון, כמו שאמרתי, היה למסגר יותר את הסיפור של "מיזם".

אלכס קושניר: כן, בבקשה.

אלכס קושניר: שם ותפקיד.

עודד אופק: שמי עורך דין עודד אופק מטעם איגוד חברות האשראי בלשכת המסחר.

עודד אופק: אני רק רוצה להזכיר את ההיסטוריה החקיקתית של הסעיף הזה.

עודד אופק: המטרה המקורית של הפטור הזה נועדה למנוע סיטואציה שפונים לרשות המון המון גופים או גוף אחד עם כמה חברות, עם פעילות שהיא בעצם תחת חברה בעלת רישיון מורחב למתן אשראי.

עודד אופק: בסוף גוף אחד יכול למצוא את עצמו, קבוצה אחת של חברות יכולה למצוא את עצמה עם שלושה-ארבעה רישיונות שנדרשים לרשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון.

עודד אופק: זו תוצאה שהיא לא טובה.

עודד אופק: אני לא רוצה עכשיו להיכנס אם זה נכון לרשיין ארבע חברות שונות בתוך אותה קבוצה.

עודד אופק: אין תקדים לזה.

עודד אופק: אין דבר דומה לזה בשוק ההון, למעט ברישיונות האלה.

עודד אופק: כשיצאנו לדרך דיברנו על כך שסעיף הפטור הזה יהיה סעיף על בסיס איזושהי תמה, רעיון.

עודד אופק: לדוגמה, חברת-בת שעוסקת בתחום מסוים.

עודד אופק: צמצמו את זה.

עודד אופק: אני מזכיר שכבוד היושב-ראש שישב כאן בוועדה באותה עת נדרש למעין משפט שלמה, ובסופו של דבר הוא חתך את הנוסח כפי שנחתך אז, כלומר בנוסח כפי שהוא מופיע כרגע, כשהייתה רגישות גבוהה מאוד לצמצם את הנוסח הזה עוד יותר.

עודד אופק: כרגע, כשקובעים בעצם פרק זמן קצוב, זה משנה את התפיסה שאותם גופים שפעלו על בסיסה ההגנה הספציפית הזאת, על בסיס הפטור הזה, מה שיכול להוביל לתוצאה שבסוף עוד פעם המון גופים יפנו ויידרשו לרישיון, שזו התוצאה לא בריאה.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: תציג את עצמך.

אלי טובול: שמי אלי טובול, מרשות שוק ההון.

אלי טובול: הפטור הספציפי שמדבר על מיזם מסוים נועד כדי למנוע באמת את המצב של עודף בקשות במקרים שבהם יש איזשהו פרויקט שיש לו מימון ייעודי או איזו התארגנות למימון ייעודי, לרבות אשראי, ולגביה חשבנו שלא נכון יהיה שהם יבואו כחברה לקבל רישיון למתן אשראי.

אלי טובול: זה הרעיון המרכזי.

אלי טובול: עכשיו, עודד מדבר על תמה, וזה בדיוק הלב של העניין, כי תמה היא משהו שאתה יכול לנסח אותו או לפרש אותו בצורה מאוד רחבה.

אלי טובול: ולכן יש צורך לצמצם את זה.

אלי טובול: לצורך העניין, אם אני ככה סתם אקח כדוגמה, תמה יכולה להיות יזם שעושה פרויקטים בעת תמ"א 38, סדר?

אלי טובול: בלי הגבלת זמן, בלי המגבלה גאוגרפית, בלי הגבלה של מספר עסקאות או מספר פרויקטים.

אלי טובול: לצורך העניין במקרה ספציפי או אירוע תחום, הרבה יותר קל לראות את הצורך הזה בפטור לגוף הספציפי שמממן פרויקט ספציפי.

עודד אופק: אם אפשר רק להגיב?

עודד אופק: אני לא שולל את מה שאלי אומר.

עודד אופק: אני רק רוצה לומר את הדבר הבא.

עודד אופק: האמירה "פרק זמן קצוב" תהפוך את זה למשהו עוד יותר מוגבל.

עודד אופק: אם פרק הזמן ישתנה, למרות שמדובר באיזשהו פרויקט, לא משנה, במשהו ספציפי, שהמועד שלו משתנה, אז נכנסים כאן לדיפולט סתם, ללא כל סיבה מוצדקת.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אתם מנסים להבדיל בין איזשהו מימון פרמננטי למימון פר מיזם מסוים?

אייל בן ישעיה: שמי עורך דין אייל בן ישעיה, מרשות שוק ההון.

אייל בן ישעיה: אולי טיפה לתת איזושהי דוגמה שתבין למה התכוונו כשנכתבה תקנת הפטור הזו לכתחילה.

אייל בן ישעיה: היא נועדה למעשה לגדר סיכונים פיננסיים.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת שאם, הדוגמה המאוד מאוד קלאסית היא חברת נדל"ן שיש לה כמה וכמה פרויקטים לבנייה, פרויקט באשקלון, בתל אביב, בפתח תקווה, ולכל פרויקט היא רוצה להקים מימון סגור.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, המשקיעים שמשקיעים בפרויקט בפתח תקווה מנותקים מהסיכונים שקיימים בפרויקט באשקלון.

אייל בן ישעיה: לכן לא ראינו לנכון, במקום שבו יש רצון להקים שותפויות כאלה שהן למעשה הישות המשפטית שמגייסת את הכספים, שכל אחת מהישויות האלה יצטרכו לבקש מאיתנו רישיון במקום שבו השותף הכללי, מי שמתפעל את כל האירוע, זה בעל הרישיון עצמו.

אייל בן ישעיה: לכן אמרנו במקרה הזה, ומתוך ההיגיון העסקי, אז אנחנו נהיה מוכנים לבוא ולומר: כאן אנחנו לא נדרוש מהשותפויות האלה שנועדו לגדר בעצם סיכון.

אייל בן ישעיה: הבעיה התעוררה כשאנחנו לאורך השנים באנו וגילינו שהפרשנות שנוצקת לתוך המונח "מיזם" היא פרשנות מאוד מאוד רחבה.

אייל בן ישעיה: סתם לדוגמה, מי שעוסק במתן הלוואות לרכבים.

אייל בן ישעיה: עכשיו, זו כמובן לא הייתה הכוונה של הפטור.

אייל בן ישעיה: ולכן הבנו שצריך כן לבוא ולחדד קצת יותר ולהבין שב"מיזם" מדובר באיזשהו משהו שהוא מוגדר, שיש לו התחלה וסיום.

אייל בן ישעיה: בכוונה כמובן לא קצבנו בזמנים, כי אנחנו מבינים שיש צורך בפלואידיות הזאת.

אייל בן ישעיה: אבל זה לא יכול להיות משהו שהוא כאילו נמשך כרגע לנצח.

אייל בן ישעיה: ולכן היה חשוב החידוד הזה בהגדרה.

אלכס קושניר: כן, עודד.

עודד אופק: דגש אחד שאני רוצה לתת, ואייל אתה בדיוק עמדת על הדגש החשוב.

עודד אופק: מדובר בסופו של יום באוכלוסייה של פטורים כשבתוך הקבוצה מי שמנהל את העסקאות זה בעל רישיון מורחב למתן אשראי.

עודד אופק: התוצאה שבסופו של דבר זה יכול להוביל אליה היא שיהיה בעל רישיון מורחב למתן אשראי, שותף כללי, for that matter, שמתחתיו יש כמה שותפויות, וכל שותפות תצטרך עכשיו לקבל רישיון.

עודד אופק: יופנו אליכם עשר, 20, 30 בקשות רישיון עם עלויות של הון עצמי בכל אחד מהשותפויות.

עודד אופק: זו תוצאה שהיא בלתי מתקבלת על הדעת.

עודד אופק: זו תוצאה לא נכונה.

אייל בן ישעיה: לא.

אייל בן ישעיה: אבל כך אנחנו נענה.

אייל בן ישעיה: ככל ששותפויות האלה מוגדרות למטרה מאוד מאוד ספציפית, אז נכון.

אייל בן ישעיה: אבל ככל שכל אחת מהשותפויות האלה או, לצורך העניין, מהחברות, כי הפטור גם ניתן לחברות, היא עכשיו חברת אשראי בפני עצמה שיש לה מקורות מימון משלה והליכים משלה, לא הגיוני שעכשיו אנחנו נאפשר לכל כך הרבה גופים משפטיים שמעמידים אשראי דה-פקטו להיות מתחת לרדאר הרגולטורי.

אייל בן ישעיה: זה הקו המנחה.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: הלאה, ממשיכים.

אילת שמעון: בעצם בהמשך לדיון הקודם שערכנו, הרעיון הוא מי בפועל פועל להתפעל את אותה עסקת אשראי.

אילת שמעון: ולכן ההגדרה הזאת הייתה חשובה.

שלומית ארליך: אז בעצם למעט ההערה לגבי ה"מיזם", שזה באמת שינוי, ההגדרה הנוספת שהיא חדשה פה זו הגדרת "סולק".

שלומית ארליך: אז תסבירי למה הכנסתם אותה.

שלומית ארליך: אחר כך תרחיבי בסעיף עצמו, אבל ככה למה זה משמש.

אייל בן ישעיה: אני אסביר.

אייל בן ישעיה: בסופו של דבר צריך לזכור שתקנות הפטור המקוריות תוקנו כאמור בשנת 2018, וזה היה ערב הפרדת חברות כרטיסי האשראי מהבנקים.

אייל בן ישעיה: ולכן הפטור שחל על חברות כרטיסי האשראי בעצם נבע מתוך הגדרתם כתאגיד עזר בנקאי.

אייל בן ישעיה: ברגע שהחברות האלה הופרדו היה צורך פשוט גם לעדכן את התקנות ולהוסיף את המונח "סולק" כדי שאפשר יהיה לייחד אותם בהקשרים הללו.

אילת שמעון: אני אמשיך?

אלכס קושניר: כן.

אילת שמעון: אני אקרא את סעיף 2.

אילת שמעון: ואני אקרא אותו כן סעיף-סעיף, פסקה-פסקה, כי כל אחד מהם מדבר על משהו אחר.

אילת שמעון: אז סעיף 2 מדבר על פטור מחובת רישוי למתן אשראי.

אילת שמעון: אז באמת סעיף 2 מדבר על גופים שיהיו פטורים מרישיון אשראי.

אילת שמעון: בחוק רישוי יש רישיון אשראי שסעיף 2 מדבר עליו.

אילת שמעון: סעיף 3 ידבר על רישיון - - -

אלכס קושניר: תאטי את הקצב.

אילת שמעון: סליחה.

אילת שמעון: סעיף 2 מדבר על פטור מרישיון באשראי.

אילת שמעון: סעיף 3 בהמשך ידבר על רישיון למתן שירות בנכס פיננסי.

אילת שמעון: אז הסעיף ה-1 באמת לתאגיד שהוא תאגיד בנקאי, תאגיד זר שהוא בעל רישיון חוץ.

אילת שמעון: כלומר יש לו כבר רישיון ממפקח במדינה שחברה בארגון ה-OECD.

אילת שמעון: והרעיון היה, כמו שברוך התחיל ואמר, שיש לו כבר מפקח ואנחנו לא רוצים לעשות כפל של רישיון, ומדובר במפקח שאנחנו סומכים עליו.

אילת שמעון: ולכן הגדרנו את זה למדינות שחברות בארגון ה-OECD.

אילת שמעון: ובנוסף היה חשוב, ובלבד שהוא אינו חייב בקבלת רישיון - - -

אלי טובול: הוצאת רישיון.

אילת שמעון: כן.

אלכס קושניר: תסבירו את הסעיף.

אייל בן ישעיה: אני אסביר את הסעיף.

אייל בן ישעיה: יש פה איזושהי שאלה משפטית אם תאגידים בנקאיים זרים נופלים תחת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים או תחת חוק הבנקאות (רישוי), כיוון שחוק הבנקאות (רישוי) מדבר על גוף שחייב ברישיון כמי שמקבל פיקדונות ונותן אשראי כאחת.

אייל בן ישעיה: יש שאלה משפטית שעולה מה קורה אם גופים בנקאיים זרים שפועלים פה עוסקים רק באחת מהרגליים, רק באחת מהפעילויות האלה ולא בפעילות השנייה.

אייל בן ישעיה: האם זה עדיין מחייב רישוי.

אייל בן ישעיה: אנחנו יודעים שבנק ישראל מקיים ממשקים אל מול לפעילויות אלה, אבל התקנה הזאת גם, כפי שתוקנה בהוראת השעה, באה כדי להבהיר את המצב המשפטי שהגופים האלה הם, לצורך העניין, לא מתנהלים מולנו בפעילות ולא חייבים ברישיון שלנו.

אלכס קושניר: אוקיי.

אילת שמעון: פסקה (2) היא תוספת על פסקה (1).

אילת שמעון: כלומר, גם תאגיד שנמצא בשליטה.

אילת שמעון: ומה שכן חשוב להגיד "ובלבד שאינו עוסק בישראל במתן אשראי צרכני".

אילת שמעון: כאשר מדובר במתן אשראי צרכני ראינו לנכון כן לחייב ברישיון ישראלי ובפיקוח של רגולטור ישראלי.

אלכס קושניר: למה?

אילת שמעון: כי הסיכונים שם יותר גבוהים כאשר מדובר בצרכן, ולכן גם ההגדרה.

אילת שמעון: זה צרכן שהוא צרכן ישראלי אנחנו רוצים לעשות פיקוח הדוק יותר ולדעת מה שקורה.

אלכס קושניר: אם התאגיד בעצם פועל מתוקף רישיון באחת ממדינות ה-OECD - - -

אילת שמעון: ההסדרה בארץ לא זהה לחלוטין להסדרה מחוץ לארץ.

אילת שמעון: ולכן כאשר מדובר באשראי שהוא אשראי לקוח - - -

אלכס קושניר: לא חשבתם לתקן כדי שנהיה רגועים?

אלכס קושניר: יהיה לנו יותר קל לחיות?

אייל בן ישעיה: לא.

אייל בן ישעיה: אני אחדד.

אייל בן ישעיה: ההסדרה בארץ מן הסתם מותאמת למצב החוקי ולמצב הדין פה בישראל.

אייל בן ישעיה: הצורך בפטור הזה נולד כיוון שאנחנו ראינו פעילות עסקית של תאגידים זרים, בנקים.

אייל בן ישעיה: בעצם פסקה (2) מדברת על תאגידים שקשורים לבנקים, בין אם הם חברות-אחיות ובין אם חברות-בנות, שהפעילות שלהם מפוקחת.

אייל בן ישעיה: אבל הם בעצם מייצרים השקעות ומעמידים אשראי לפעילות עסקית פה בישראל, לא לצרכני קצה, שצרכני קצה זה כבר משהו שהוא יותר מתכתב עם הרציונלים שחוק המוסדרים בא להגן עליהם.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: הלאה, סעיף 3.

אילת שמעון: אז אני אגיד שהפטור הזה דומה לפטור של (1).

אילת שמעון: אבל הוא מדבר על רישיון של ביטוח.

אילת שמעון: והמהות היא אותה מהות.

אלכס קושניר: אוקיי.

אילת שמעון: אז אני אסביר ואז אני גם אציין את השינוי שנעשה פה.

אילת שמעון: הסעיף בעצם עוסק בתאגידים שעוסקים במהות בעסקאות בניירות ערך ואגב פעילות של העסקאות האלה לפעמים יש גם מתן אשראי.

אילת שמעון: מבחינה המהותית, כמו שראינו לנכון לפטור חברות שיש להן רישיון מבטח או רישיון בנק, גם כאן אנחנו חשבנו שזה נכון.

אילת שמעון: מה שכן, נעשה פה שינוי שהוא שינוי די טכני-מהותי.

אילת שמעון: חלק מהשירותים שנכתבו פה בהוראת השעה היו בפסקה (15), ואנחנו איחדנו את הכול בעצם תחת הרעיון של עסקאות בניירות ערך.

אילת שמעון: בפועל, המשמעות היא שנוספה גם לעסקאות האלה, שהיו בפסקה (15) ועכשיו בפסקה (4), הדרישה של רשות פיקוח שדווקא חברה בארגון ה-OECD.

אילת שמעון: כלומר אותה דרישה שהסברנו בפסקאות (1) עד (3), שהיא רשות פיקוח שאנחנו יכולים לסמוך על הפיקוח בה, היא נכונה לכל העסקאות בניירות ערך.

אילת שמעון: ולכן שמנו את כולם תחת פסקה (4).

אילת שמעון: נעשה פה עוד שינוי.

אילת שמעון: התוספת של הפסקה האחרונה: "והכל לעניין מתן אשראי אגב ביצוע פעילות העסקאות או שירותי המסחר כאמור".

אילת שמעון: רצינו להסביר שהפטור הזה באמת ניתן למתן אשראי שניתן אגב העסקאות.

אילת שמעון: אבל אם אותו בעל רישיון עושה אותו בנפרד, הוא יצטרך רישיון.

אלכס קושניר: אוקיי.

שלומית ארליך: לא.

שלומית ארליך: רגע.

שלומית ארליך: כמה שאלות.

שלומית ארליך: אחת, זה באמת איזשהו שעטנז כזה בין פסקה (4) לפסקה (15), שהיו בהוראת השעה.

שלומית ארליך: אני כאילו אומרת את זה כבר כאן כי אנחנו מדברים על זה, אבל אותה התייחסות הופיעה במקור גם בפטור מחובת רישוי למתן שירות בנכס פיננסי.

שלומית ארליך: ושם הורדתם את זה לגמרי.

שלומית ארליך: אם את יכולה כבר להתייחס פה ולהגיד למה, ביחס לעסקאות נגזרים, עסקאות מכר חוזר.

אלכס קושניר: אולי כשנגיע לשם נדבר על זה?

שלומית ארליך: אפשר.

שלומית ארליך: אבל אנחנו לא נראה את זה, כי הוא הורד.

אלכס קושניר: אה.

אלכס קושניר: אבל בסדר.

אלכס קושניר: תגידי להם.

אילת שמעון: למה?

אילת שמעון: 3(1) מדבר על (1) עד (4).

אילת שמעון: אולי אני לא הבנתי.

שלומית ארליך: כן, לא.

שלומית ארליך: בסדר.

שלומית ארליך: הוא מדבר על (1) עד (4), אבל אז ב-3, מה שהיה במקור 3(6), היה "מי שעיסוקו בעסקאות נגזרים, או בפסקאות מכר חוזר בניירות ערך".

שלומית ארליך: בעצם המקבילה של זה לעניין פטור למתן שירות בנכס פיננסי.

שלומית ארליך: זה ירד מהנוסח ולא לא חזר.

שלומית ארליך: מאיזו מסיבה?

אייל בן ישעיה: כן, לא.

אייל בן ישעיה: שלומית, אם תשימי לב, אם את הולכת לתקנה 3 לפסקה (1), אז יש שם הפניה לפסקאות (1) עד (4).

אייל בן ישעיה: אז הכללנו את הפטור הזה פשוט בפסקה (4) ולכן לא היה צורך בפסקה (6).

אילת שמעון: כן, כמו שפסקה (15) נמצאת בתוך פסקה (4), אז גם פסקה (6).

אייל בן ישעיה: בתקנה 3, שפוטרת מחובת למתן רישוי בנכס פיננסי, מחובת רישיון בנכס פיננסי, יש הפניה לתקנה 2 פסקאות (1) עד (4).

אייל בן ישעיה: ולכן הפטור הזה שהיה בהוראת השעה בפסקה (6), נכנס עכשיו בפסקה (4).

שלומית ארליך: אה, הבנתי.

שלומית ארליך: אוקיי.

שלומית ארליך: הפניתם כאילו לתקנה 2 בתוך תקנה 3, ואז כל זה נכנס.

אייל בן ישעיה: נכון.

אייל בן ישעיה: נכון.

שלומית ארליך: עכשיו, פה יש לנו גם אלמנט חדש שלא היה קודם, של השאלה של ניירות ערך.

שלומית ארליך: תסבירו את זה.

שלומית ארליך: וגם כשאתה מתייחס, אז תתייחס כבר להיבט הרטרואקטיבי.

שלומית ארליך: בעצם התקנות האלה חלות באופן רטרואקטיבי מ-1 בינואר 2022.

שלומית ארליך: מה קורה והאם יש איזושהי דרך שבה זה מחמיר את המצב ביחס לשינוי הזה?

אייל בן ישעיה: אז ככה, אנחנו נגיד.

אייל בן ישעיה: התקנות האלה ברגע שהן מרחיבות את הפטור למעשה הן מקלות עם העוסקים, כי באופן טבעי ברירת המחדל לפי החוק היא חובת רישיון, וכאן אנחנו מרחיבים את מעגל הפטורים.

אייל בן ישעיה: אז התקנה הספציפית הזאת למעשה, בהיותה מרחיבה את מעגל הפטור, היא לכאורה לא פוגעת בעוסקים.

אייל בן ישעיה: אנחנו הוספנו את העסקה של השאלת ניירות ערך לבקשת רשות ניירות ערך.

אייל בן ישעיה: האמת היא שהנציגים שלהם נמצאים פה.

אייל בן ישעיה: אם הם ירצו להתייחס, אז בשמחה.

אייל בן ישעיה: אבל מההסברים שאנחנו קיבלנו מהם, בסופו של דבר מדובר באיזשהן עסקאות שמאוד מאוד דומות למכר, לעסקאות מכר שמנויות בתקנה.

אייל בן ישעיה: בסופו של דבר צריך לזכור שלתקנה הזאת גם כן יש רציונל נוסף.

אייל בן ישעיה: והיא מדברת על עסקאות שנעשות בדרך כלל אגב עסקאות גדולות יותר ומתוחכמות יותר, ככה שפערי הכוחות בין הצדדים, שאנחנו בדרך כלל חוששים מהם, פחות באים לידי ביטוי.

אייל בן ישעיה: מדובר פה בצדדים מתוחכמים יחסית לעסקה.

אייל בן ישעיה: ולכן יש פחות צורך להכביד על הטלת עלות של רישוי והסדרה וכל הנגזר מכך.

אלכס קושניר: כן, עודד.

עודד אופק: אני לא בטוח שאין שינוי ביחס לעבר.

עודד אופק: אלא אם כן אני לא הבנתי נכון את התיקון.

עודד אופק: סעיף 2(15) נמחק?

שלומית ארליך: הם עשו שעטנז.

אייל בן ישעיה: לא.

אייל בן ישעיה: 2(15) פשוט שולב עם פסקה (4).

עודד אופק: לא.

עודד אופק: אבל הוא לא - - -

אייל בן ישעיה: הוא נמחק.

אייל בן ישעיה: כן הוא נמחק והוא שולב עם פסקה (4).

עודד אופק: אבל 2(15) היה כללי גם על גופים בישראל, ועכשיו מדברים על כל גוף שהתאגד ב-OECD.

עודד אופק: אלא אם כן אני לא הבנתי נכון את התיקון.

עודד אופק: בהנחה שאתם ביטלתם את הפטור לגבי גופים ישראליים והחלתם את זה רק על גופים זרים שהתאגדו במדינות ה-OECD, אז זה שינוי מאוד משמעותי ביחס לעבר.

עודד אופק: אבל אולי אני לא הבנתי נכון את התיקון.

אלכס קושניר: אני מקווה שלא הבנת נכון את התיקון.

אייל בן ישעיה: בסדר.

אייל בן ישעיה: אנחנו נבדוק את זה.

אלכס קושניר: זה יפה.

אלכס קושניר: לא חשבנו על זה.

אילת שמעון: מהותית זו לא הייתה הכוונה.

אילת שמעון: אבל אנחנו נבדוק את זה.

אייל בן ישעיה: - - -

אילת שמעון: שהתאגד במדינה.

אילת שמעון: לא, כי הוא צריך גם להתאגד במדינה כאילו.

אילת שמעון: אבל בסדר, זו לא הייתה הכוונה.

אלכס קושניר: אז צריך לוודא.

אייל בן ישעיה: אנחנו נציע תיקון נוסח לדבר הזה כדי שזה יהיה ברור.

אייל בן ישעיה: הרעיון לא היה להשמיט.

אלכס קושניר: הלאה.

אלכס קושניר: תסבירי את זה.

אילת שמעון: לא.

אילת שמעון: אבל אני חושבת שעדיף שנקרא את כל פסקה (5) ואז נסביר, כי זו מהות אחת.

אלכס קושניר: בסדר.

אילת שמעון: זו פסקה ארוכה, אבל אני אסביר את הרעיון מאחוריה.

אילת שמעון: פסקה (5), המטרה שלה היא לפטור מה שנקרא עסקאות של תאגיד שנותן אשראי אגב עסקת איגוח, עסקה שבה אותו נותן אשראי בעל הרישיון מאגד תיק האשראי.

אלכס קושניר: היה עכשיו הסבר מאוד מאוד מעמיק.

אילת שמעון: כן.

אילת שמעון: הסברתי את עצמי.

אילת שמעון: מאגד תיק אשראי בעצם מאגד חובות אשראי שיש כלפיו ומוכר אותו לתאגיד ייעודי אחר שנימצא ב-100% בשליטתו.

אילת שמעון: ובמצב הזה ובתנאים שמפורטים ב(א) עד (ג), שאני גם אסביר אותם, אנחנו חושבים שאין צורך לחייב אותו ברישיון למתן אשראי.

אלכס קושניר: רגע.

אלכס קושניר: ואם הוא מוכר את זה למישהו אחר, אז כן?

אילת שמעון: אז השאלה אם מתקיימים (א) עד (ג).

אילת שמעון: אז (א) בעצם אומר שהתאגיד חייב להיות 100% בשליטתו, ואז הוא יהיה פטור מרישיון.

אילת שמעון: (ב) בעצם מתעסק בזה שזה יהיה תאגיד ייעודי רק לצורך קניית אותן עסקאות וביצוע האיגוח.

אילת שמעון: ו-(ג), וזה הסעיף החשוב, אומר שנותן האשראי בעל הרישיון בעצם ימשיך ויעסוק בתפעול של העסקאות האלה.

אילת שמעון: ובעצם האמירה שלנו אומרת שאם בעל רישיון עצמו גם שולט ב-100% וגם אחראי לתפעול, אין צורך לחייב גם את אותו SPC ברישיון.

אייל בן ישעיה: אני אוסיף על ההסבר ואומר דבר כזה.

אייל בן ישעיה: בסופו של דבר, כמו שאילת ציינה, מדובר בתקנה שתוקנה אגב הוראת השעה, ואכן המטרה שלה הייתה באמת לפטור תאגידי SPC אגב עסקאות איגוח.

אייל בן ישעיה: אנחנו מודעים לזה שיש התפתחויות שונות ועסקאות איגוח שונות, וגם קיבלנו הערות בנושא.

אייל בן ישעיה: אנחנו רק נגיד שבימים אלה אנחנו כממשלה יושבים על תזכיר חוק איגוח שאמור לגעת בכל האלמנטים של עסקאות איגוח וגם באלמנט של איזה תאגיד ראוי לפטור מחובת רישוי.

אייל בן ישעיה: ולכן לא רצינו לייצר כבר, אגב התקנות האלה, איזושהי הסדרה שיכול להיות שתשתנה ממש עוד מעט.

אייל בן ישעיה: והמטרה הייתה בעצם לשמר את המצב המשפטי שהיה עד היום, כי אנחנו מבינים שכנראה שיש - - -

אלכס קושניר: אתה מבין את המצב הפוליטי שיש היום, נכון?

אייל בן ישעיה: אני מבין.

אלכס קושניר: מתי אתה מעריך שחוק כזה יכול לעבור בכנסת?

אייל בן ישעיה: בתקווה כמה שיותר מהר.

אייל בן ישעיה: אני אופטימי מטבעי.

אייל בן ישעיה: אבל אנחנו חשבנו שממילא הממשלה מן הסתם בדיונים שלה יש דעות לכאן ולכאן וכדומה.

אייל בן ישעיה: ולכן כמדיניות האמירה הייתה: אנחנו נמשיך את המצב המשפטי שהיה עד היום בהינתן שיש גופים שיסתמכו על הפטור הזה ופועלים תחתיו, ולכן אנחנו כמובן לא נבטל את התקנה הזאת.

אייל בן ישעיה: אבל לא ראינו לנכון עכשיו לפתוח את התקנה ולדון בכל היבטי עסקאות האיגוח ומתי נכון לתת פטור ומתי לא נכון לתת פטור בהינתן הדבר הזה.

אלכס קושניר: כן, עודד.

עודד אופק: טוב.

עודד אופק: מן העבר השני, אני כמובן מודע לעמדה של הממשלה.

עודד אופק: מצד שני, בפעילות השוטפת זה מאוד מאוד מקשה מבחינת הפטור.

עודד אופק: אני רק אומר שהפטור הוא לא רק לאיגוח, הוא גם למתן הלוואות, הרכיב השני של הסעיף.

עודד אופק: אבל באמת לתיק מאוגד כלשהו במהות.

אייל בן ישעיה: - - - לאיגוח - - -

עודד אופק: כן.

עודד אופק: בסדר.

עודד אופק: אבל מבחינת התפיסה, מאוד מאוד קשה לקיים את זה כשהשליטה חייבת להיות שליטה מוחלטת.

עודד אופק: יש הרבה מאוד היבטים שזה לאו דווקא שליטה.

עודד אופק: המהותי היא התפעול.

עודד אופק: אני חושב גם בתפיסה בסופו של דבר הרשות רצתה להבטיח שיהיה כאן

עודד אופק: בעל רישיון שמרכז את כל הנושא הזה מול הלקוחות, דואג לצרכים שלהם, יש, מה שנקרא, Accountability, יש Credibility, יש למי לפנות, יש ממי לקבל תשובות, והוא אחראי להלוואות האלה.

עודד אופק: בתוצאה הזו, התוצאה היא קצת פחות טובה, כי בסופו של יום זה מגביל את היכולות באמת של שכלול השוק מבחינת ההיבטים האלה של הסעיף הספציפי של הפטור.

עודד אופק: אנחנו חושבים שכל עוד יש גורם מתפעל, הגורם המתפעל יכול לרכז את זה כבעל רישיון.

עודד אופק: לצד זה, זה כמובן משליך על הפרמטר השני כאן, שהאחריות היא רק על בעל השליטה, שאם יש גורם שמתפעל שהוא לא בעל השליטה, אז הגיוני שגורם המתפעל יהיה אחראי.

עודד אופק: אבל רק הערה, לא שבעל השליטה ייסוג מאיזושהי אחריות כאן.

אייל בן ישעיה: אני אתייחס.

אייל בן ישעיה: הרעיון לכתחילה במסגרת הוראת השעה לבוא ולומר שמדובר בבעל שליטה שמחזיק ב-100% היה גם לייצר זהות כלכלית, אינטרסים כלכליים זהים בין התאגיד ה-SPC לבין היזם, שזה למעשה בעל השליטה.

אייל בן ישעיה: עכשיו, יכול מאוד להיות שיש מקום לשקול שיקולים אחרים בהקשר הזה.

אייל בן ישעיה: אבל כאן זה בדיוק מתקשר בטיעון מעגלי לנקודה הראשונה שלי, שהטיעונים האלה הם טיעונים שנידונים בימים אלה ממש אגב כל הדיון על מהי עסקת איגוח ומי השחקנים ואילו חובות אמורות להיות מוטלות על מי.

אייל בן ישעיה: ולכן אנחנו חושבים שהדבר צריך כן להגיע במסגרת של הסדר כולל.

אייל בן ישעיה: שוב, הרעיון כאן היה לשמר את המצב המשפטי As is.

אלכס קושניר: ואין כאן שינוי מהתקנות?

אייל בן ישעיה: יש כמה שינויים טכניים בעיקרם שנבעו ואנחנו תכף נעמוד עליהם.

אלכס קושניר: אז בואו נעבור רגע לשינויים.

אלכס קושניר: מה שיניתם?

אילת שמעון: אוקיי.

אילת שמעון: זה היה שינוי יחסית טכני אחד בפסקת משנה (ג).

עודד אופק: אגב, תזכיר חוק האיגוח הוא משנת 2011, רק שנקבל פרופורציה.

אלכס קושניר: אה, זה יקרה בקרוב, אם כך.

אייל בן ישעיה: בואו נגיד ככה.

אייל בן ישעיה: אנחנו הוספנו את ההגדרה "סולק" ו"בעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי" לרשימת הגופים שלמעשה יכולים להחזיק במניות של ה-SPC כערובה לחיוב.

אייל בן ישעיה: אני מזכיר, אחד התנאים למתן הפטור היה ש-100% מהמניות מוחזקים בידי בעל השליטה, אבל יש חריגים לכלל הזה.

אייל בן ישעיה: אחד החריגים הוא שאפשר שהמניות האלה יוחזקו על ידי גורמים מסוימים כערובה לחיוב.

אייל בן ישעיה: ורשימת הגורמים האלה כללה בעבר רק את מבטח, חברה מנהלת, נאמן להתחייבויות ותאגיד בנקאי ותאגיד עזר.

אייל בן ישעיה: אנחנו הוספנו "סולק", כיוון שכאמור חברות כרטיסי האשראי הופרדו ובעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי, שזה למעשה אגודה בנקאית שגם היא יכולה להחזיק במניות הללו.

אלכס קושניר: מה זה האגודה בנקאית?

אייל בן ישעיה: זה בעל רישיון שאמור לעסוק, זה גם מוסדר תחת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים.

אייל בן ישעיה: זו למעשה אגודה שיתופית שרוצה לעסוק בפעילות בנקאית לכל דבר ועניין, ועד להיקף פעילות מסוים, צבר פיקדונות או צבר אשראי של 1.5 מיליארד שקלים, לא מוטל עליה חובת רישיון של בנק, אלא היא מקבלת רישיון מאת רשות שוק ההון של אגודת פיקדון ואשראי.

אייל בן ישעיה: הרעיון בבסיסו ככה על קצה המזלג, זה איון של בעיית הנציג, מכיוון שבאגודה שיתופית בעלי המניות הם גם יהיו הלקוחות, אז המתח הזה שהבנק רוצה להרוויח על חשבון הלקוח, כדי לשרת את בעלי המניות שלו, הוא מצטמצם ולכן יש הצדקה לרגולציה אולי יותר מקילה מבנק , כמובן עד היקף פעילות מסוים.

אלכס קושניר: אוקיי.

אייל בן ישעיה: אוקיי.

אלכס קושניר: מה עוד שיניתם?

אייל בן ישעיה: אוקיי.

אייל בן ישעיה: בפסקת משנה (ג) זה שינוי שנבע מהנסחות.

אייל בן ישעיה: בעבר בהוראת השעה נאמר שבעל השליטה חייב בכל הוראות הדין כאילו הוא העמיד את ההלוואות.

אייל בן ישעיה: ונתקלנו באיזושהי בעיה משפטית מבחינת סעיף הסמכה.

אייל בן ישעיה: סעיף הסמכה מסמיך את השר לפטור גופים מחובת רישיון, לא להטיל חובות על גורמים אחרים.

אייל בן ישעיה: ולכן הנוסח קצת שונה באופן כזה שבעל השליטה הסכים לכך שיראו אותו כאחראי לקיום כל הוראות הדין.

אייל בן ישעיה: המשמעות מבחינתנו היא שאנחנו באמת נתייחס אליו כמי שעומד מאחורי כל העסקאות האלה ונדרש לקיום כל הוראות הדין בגינן.

שלומית ארליך: מה קורה לגבי המתפעל האחר?

שלומית ארליך: ובעל השליטה או מתפעל אחר שהוא בעל רישיון מורחב?

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: עוד פעם, בגלל שבעולם של עסקאות איגוח, מבחינתנו בעל השליטה שהוא למעשה היזם, הוא ה-go to guy, נקרא לזה ככה, אז אפשרנו באיזושהי הקלה שהתפעול גם יהיה עם מתפעל אחר, זאת אומרת, בעל השליטה יכול לבקש מבעל רישיון אשראי אחר שהוא יתפעל את העסקאות.

אייל בן ישעיה: אבל מבחינתנו, לפחות בשלב הזה, הוא הגורם שאליו אנחנו נרצה להגיע בהינתן שיש בעיות כאלו או אחרות עם העסקאות.

אייל בן ישעיה: הוא אחראי על העסקאות הללו.

אייל בן ישעיה: שוב, יכול להיות שהדברים ישתנו בעתיד ככל שנראה שעסקאות איגוח מסוימות מצדיקות את זה, אבל כרגע זה המצב.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: הלאה, פסקה (6).

שלומית ארליך: כאן יש טעות.

שלומית ארליך: זה במקום "בעל השליטה" זה צריך להיות "השותף הכללי".

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: יש פה תיקון של טעות סופר.

אייל בן ישעיה: במקום "בעל השליטה", אז "השותף הכללי".

אלכס קושניר: תסבירו רגע את הסעיף.

אייל בן ישעיה: אוקיי.

אייל בן ישעיה: נגענו בזה כשדיברנו על ההגדרה מהי מיזם.

אייל בן ישעיה: בסופו של דבר הרעיון מאחורי הפטור הזה היה באמת, כמו שאמרתי, לבוא ולגדר סיכונים פיננסיים של שותפים מוגבלים בהקשר הזה, שרוצים להיות חשופים רק לסיכון שנובע מאותו פרויקט.

אייל בן ישעיה: לכן אמרנו שבמידה שהשותף הכללי למעשה מתפעל את כל שלושת השותפויות בדוגמה שנתנו, אז הוא יהיה בעל הרישיון.

אייל בן ישעיה: הוא ממילא זה שעומד מול הלקוחות.

אייל בן ישעיה: הוא זה שחב בכל החובות.

אייל בן ישעיה: ובהינתן שהשותפות היא בעצם כלי לגיוס כספים, אז אנחנו נהיה מוכנים לפטור אותם מחובת רישיון בהינתן שמדובר במיזם כמובן מגודר וספציפי.

אלכס קושניר: יאללה.

אילת שמעון: אז הפסקה הזו דומה מבחינה מהותית לפטור שניתן בפסקה (6).

אילת שמעון: מה שכן, וזה גם שינוי שנעשה מהוראות השעה בפסקה (ב), אפשרנו את השליטה שהיא לא שליטה מלאה אלא החזקה של 80%.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: מה ההבדל בין פסקה (6) לפסקה (7) בנושא הזה?

אייל בן ישעיה: מכיוון שפסקה (6) מדברת על שותפות, שזו התאגדות מסוג מסוים, ואנחנו מכירים שהפעילות האמורה של בעצם מיזמים מתבצעת גם על ידי תאגידים, אז ראינו לנכון גם לפטור תאגידים שבעצם במהות הפעילות שלהם היא רק גיוס כספים, זה גם נאמר בתקנה - - -

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: את זה הבנתי.

אלכס קושניר: אבל למה הפער באחוזים בשליטה?

אייל בן ישעיה: עוד פעם, כי כאשר אנחנו מדברים על תאגיד, אז יש שוני בין אמצעי שליטה בשותפות, שמדובר על יחידות השתתפות.

אייל בן ישעיה: אבל השותף הכללי למעשה הוא הגורם שעוסק בתפעול של הדברים.

אייל בן ישעיה: וכאשר אנחנו מדברים על תאגיד, אז זה קצת שונה מבחינת הזכויות שגלומות במניות החזקה.

אייל בן ישעיה: נאמר שבהוראת השעה הדרישה גם כאן הייתה של 100%.

אייל בן ישעיה: אבל בעקבות ההערות שקיבלנו מהשוק, התבקשנו לאפשר גם החזקה של בעלי מניות אחרים.

אייל בן ישעיה: זה משהו שאנחנו הסכמנו לו, אבל גם הסכמנו, כמו שאפשר לראות, במשורה, כיוון שאנחנו עדיין רוצים את הזהות הכלכלית של בעל השליטה עם התאגיד הזה שבבעלותו.

אייל בן ישעיה: ולכן המספר 80%.

אייל בן ישעיה: ומעבר לזה, כל אחד משאר בעלי השליטה אמור להיות בעל החזקה שהיא החזקה יחסית קטנה על מנת לשרת את אותו רציונל.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: שינויים לעומת הנוסח הקודם?

אלכס קושניר: חוץ מזה שהוספתם "סולק" ו"בעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי".

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: אז כמו שאמרתי, בניגוד לנוסח הקודם שדיבר על 100%, אז כאן אנחנו מדברים על 80%.

אילת שמעון: וגם בפסקה (ד) נעשה שינוי שהסברנו אותו כבר בפסקה הקודמת לעניין התחייבות לכל הוראות הדין.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: פסקה (8).

אלכס קושניר: כן.

אייל בן ישעיה: אוקיי.

אייל בן ישעיה: הרציונל מאחורי הפטור הזה זה בעצם רציונל של לווים מתוחכמים.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, אנחנו מבינים שיש עסקאות שבהן הפערים בין המלווה לבין הלווה הם יחסית מצומצמים.

אייל בן ישעיה: ובשיקולי העלות-תועלת הכללית, הטלת חובת רישוי על מלווה שהעיסוק שלו הוא רק מול מלווים כאלה - - -

אלכס קושניר: אבל איך אתה יודע לוודא את זה?

אייל בן ישעיה: אוקיי.

אייל בן ישעיה: אז יש פה איזושהי הנחה, זה מה שהופיע גם בהוראת השעה, שלמעשה ברגע שמדובר על סך עסקה שעולה על סכום מסוים, אז יש פה איזושהי הנחה מובנית שמדובר בעסקה שנעשית מול לווה שהוא לווה יחסית מתוחכם.

אייל בן ישעיה: אין הרבה גורמים צרכניים, נקרא להם, שלוקחים הלוואות מעל 5 מיליון שקלים.

אייל בן ישעיה: אחד השינויים שעשינו - - -

אייל לב ארי: גם מעל שלושה מיליון.

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: זה מה שאני בדיוק באתי לומר.

אייל בן ישעיה: אחד השינויים שעשינו ביחס להוראת השעה הוא שהעלינו את הרף מ-3 מיליון ל-5 מיליון.

אייל בן ישעיה: כמו שגם אלי מציין פה נכון, הלווים אמורים להיות תאגידים עסקיים בלבד.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, לא מדובר פה על הלוואות שניתנות בסכומים כאלה לצרכנים.

אלכס קושניר: איפה זה כתוב?

אייל לב ארי: בפסקה (8), ברישה.

אייל בן ישעיה: ברישה: "תאגיד העוסק במתן אשראי לתאגידים עסקיים בלבד".

אלכס קושניר: אה, אוקיי.

אייל בן ישעיה: ויש הגדרה של מהו תאגיד עסקי בהמשך.

אלכס קושניר: למה העליתם מ-3 מיליון ל-5 מיליון?

אייל בן ישעיה: אלי, אתה רוצה להתייחס?

אלי טובול: קודם כול, עברו כמה שנים.

אלי טובול: וכשבחנו את המאפיינים של מי שחוסה תחת הפטור הספציפי הזה של 3 מיליון, מדובר, ברוב המכריע של המקרים, במי שעושה ליווי יזמי-נדל"ני או פרויקטים מהסוג הזה.

אלי טובול: חשנו, גם משיחות וגם ממידע שקיבלנו, שהחתך הזה של 3 מיליון הוא נמוך מדי ולא מאפיין באמת לקוח עסקי חזק.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: קרה משהו בשטח בתקופה הזאת שהרגשתם שיש פה איזשהו כשל או שזה רק משיחות ומתחושות?

אלי טובול: לא.

אלי טובול: זה לא שיחות ותחושות.

אלי טובול: קודם כול, גם יש לך עליית מחירים של נכסים.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: זה לא קשור.

אלכס קושניר: לא קשור למחירים.

אלי טובול: לא.

אלי טובול: זה קשור לאופן שבו הסגמנט הזה פעל.

אייל לב ארי: עדיין, כמו שאתם אומרים, הצד השני הוא תאגיד עסקי.

אייל לב ארי: זה לא צרכן.

אלי טובול: לא כל התאגידים העסקיים, אנחנו יוצאים מתוך הנחה שלא כל תאגיד עסקי, ברגע שהוא תאגיד עסקי, הופך להיות לקוח חזק מול מי שמלווה לו בהיקפים - - -

אייל לב ארי: גם ב-5 מיליון לא כך.

אייל בן ישעיה: לצורך העניין, גם המכולת השכונתית יכולה להיות תאגיד עסקי.

אלכס קושניר: איך קבעתם 3 מיליון בפעם הקודמת?

אלי טובול: אנחנו באנו עם 10 מיליון.

אייל בן ישעיה: למען האמת, כן, אנחנו הגענו לוועדה עם הצעה ל-10 מיליון.

אייל בן ישעיה: במהלך הדיון הוחלט לרדת לסכום של 3 מיליון.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אם עכשיו באותה פרופורציה, אני צריך להוריד אתכם למיליון, זה פחות או יותר - - -

אייל בן ישעיה: אז אנחנו מבקשים לשנות את התקנה ל-30 מיליון, אם כך.

אלכס קושניר: כן, עודד.

עודד אופק: קודם כול, אם מכולת שכונתית היא תאגיד עסקי שלווה 3 מיליון, אז אני רוצה להיות מכולת כזו.

עודד אופק: לא נראה לי שיש הרבה מכולות כאלה, אולי יש את רשת am:pm.

עודד אופק: אבל לפחות, ככל שאנחנו התייחסנו מבחינת השוק, אנחנו לא ראינו תזוזה מהותית מבחינת ה-3 מיליון.

עודד אופק: אנחנו חשבנו שהבנצ'מרק הוא בנצ'מרק ראוי שנתן מענה די יפה, דרך אגב, אחרי שהיו דיונים רבים על הסעיף הזה לגבי 10 מיליון.

עודד אופק: לא בכדי זה ירד אז ל-3 מיליון שקלים.

עודד אופק: ואנחנו מצאנו שזה בהחלט יוצר הבחנה ראויה.

עודד אופק: תאגיד עסקי שנוטל הלוואה של 3 מיליון שקלים זה תאגיד עסקי שיודע לדאוג לעצמו.

עודד אופק: הפטרנליסטיות כאן של לבוא ולהגיד: רק מ-5 מיליון, זה השינוי שבעצם שם את הבנצ'מרק, שזה תאגיד עסקי ראוי וזה תאגיד עסקי שצריך את ההגנה, אנחנו חושבים שהפער הזה של 2 מיליון הוא לא פער מוצדק בנסיבות העניין.

אלכס קושניר: אגב, מה קורה לתאגידים האלה שנתנו אשראי בסכום של 3 מיליון שקלים אתמול?

אלכס קושניר: כלומר, הם היו ב-No action.

אייל בן ישעיה: אז יש לנו הוראת מעבר שמתייחסת בדיוק למקומות המאוד מאוד ספורדיים שבהם לכאורה יש החמרה של הפטורים ולא הקלה.

אייל לב ארי: לכאורה, זאת החמרה.

אייל לב ארי: זאת החמרה.

אייל לב ארי: זו לא הקלה.

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: כן.

אייל בן ישעיה: אני אומר.

אייל בן ישעיה: אני אומר.

אייל בן ישעיה: במקומות שבהם יש החמרה של הפטורים, אז יש הוראת מעבר.

אייל בן ישעיה: אפשר לדבר עליה עכשיו, אם כבוד היושב-ראש ירצה, או כשנגיע אליה.

אייל לב ארי: זו הוראת מעבר שמחייבת אחת מן השתיים:

אייל לב ארי: או שתגיש בקשה לרישיון בתוך 60 יום ואז תוכל להמשיך בפעילות שלך, או שבעצם אתה מפסיק את הפעילות שלך וסוגר אותה.

אייל בן ישעיה: בתוך שבע שנים.

אייל לב ארי: בתוך שבע שנים אתה לא נכנס לפעילות חדשה וצריך לסגור אותה.

אייל בן ישעיה: כן.

אייל לב ארי: אתה קיים בתוך שבע שנים.

אייל בן ישעיה: נכון.

אייל בן ישעיה: אתה צריך להחליט אם אתה רוצה להמשיך בהינתן הסטנדרט המשפטי החדש שנוצר, או שאתה רוצה להפסיק.

אייל בן ישעיה: אם אתה רוצה להפסיק, אז לא נפגע בך מיידית.

אייל בן ישעיה: ניתן גרייס, תקופה מאוד מאוד ארוכה, לסגור את העיסוקים.

אייל לב ארי: אבל שוב, זה אשראי לתאגידים עסקיים.

אלכס קושניר: כן, עודד.

עודד אופק: אני בתחושה שאני לא בטוח שזה נותן מענה – אני אנסה מכאן לא לדבר עוד הרבה – לא נותן מענה לרכיב אחד.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: בינתיים, רק תרמת.

אלכס קושניר: הכול בסדר.

עודד אופק: יום התחילה הוא באמת 1 בינואר 2022, שזה יום פקיעת התקנות הקודמות.

עודד אופק: אנחנו באמת באים ואומרים שמי שפעל בצורה הזאת יידרש לבקש רישיון.

עודד אופק: אבל אין כיסוי לתקופה ממועד התחילה עד מועד תחילת התקנות לעניין כך שאומר שמי שפעל בהתאם לתקנות הקודמות ייחשב כמי שפעל בהתאם להוראות האלה.

אייל בן ישעיה: יש, יש.

אייל בן ישעיה: עודד, אם תסתכל על תקנת משנה (ב) להוראות המעבר, תראה שההתייחסות היא ליום פרסום התקנות.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, אנחנו מדברים על מי שהעמיד אשראי, מי שעשה כמובן בהתאם לתקנות הקודמות – על זה התקנה מדברת; הוראת המעבר מדברת על מי שהיה פטור בהתאם לתקנות הקודמות – ועסק ערב יום הפרסום של הקרנות, ערב יום הפרסום זה למעשה מתי שהתקנות ייחתמו ויפורסמו ברשומות, אז לא יראו אותו כאילו העיסוק הזה חייב ברישיון, והוא צריך לסגור את זה שבע שנים קדימה.

עודד אופק: כלומר, תקנת משנה (ב) נותן מענה גם לכל אלה שפעלו בהתאם לתקנון?

אייל בן ישעיה: נכון.

אייל בן ישעיה: נכון.

עודד אופק: חוץ מה-run off בעצם של מי מבקש לא לבקש רישיון.

אייל בן ישעיה: נכון.

אייל בן ישעיה: נכון מאוד.

עודד אופק: אוקיי.

ירון פיטארו: שמי ירון פיטארו, מוולת'סטון החזקות.

ירון פיטארו: רציתי, בבקשה, התייחס פה, מניסיון שלי – אני גם מכיר את הסיבוב הקודם כשהייתי פה, ואז דיברנו על 3 מיליון, והוויכוח שלי אם זה 10 מיליון או 3 מיליון.

ירון פיטארו: אבל רציתי להתייחס, בפסקת משנה (א), לגבי עסקת אשראי בודדת.

ירון פיטארו: מהניסיון שלנו בתור מי שנתן לא מעט מימונים ללא מעט פרויקטים, כשבאים לתאגידים עסקיים, ליווי פרויקט וכד', הנושא של עסקת אשראי בודדת נתקלה הרבה פעמים בדברים - - - למשל, עסקה שהייתה - - - אותו פרויקט, אותה עסקה, רק ניתנה בשתי פעימות.

ירון פיטארו: איך אתם מתייחסים?

ירון פיטארו: הרי למעשה זאת אותה העסקה.

ירון פיטארו: אותו יזם יכול לבוא ולהגיד: אני לא רוצה את כל הכסף מיידית; אני רוצה את האשראי, ולא רוצה את כל הכסף מיידית כדי שלא לשלם גם ריבית גבוהה.

ירון פיטארו: אבל זה עדיין אותו פרויקט, עדיין אותה אשראי, אותה עסקה שנחתמה באותו הסכם.

ירון פיטארו: אז פה אני חושב שכן צריך להרחיב את העניין הזה, שזה ייתכן וזה יינתן ביותר פעימה אחת, כי זה יכול לייצר מצב - - -

אלי טובול: למה זאת לא עסקת אשראי בודדת?

ירון פיטארו: לא.

ירון פיטארו: אני אומר שזה כן.

ירון פיטארו: אני רואה את זה כאשראי בודדת.

ירון פיטארו: אני פשוט רוצה לחדד את זה יחד אתכם, כדי שזה ייחשב לעסקה אחת.

אייל בן ישעיה: לא.

אייל בן ישעיה: אז אנחנו לציין את זה.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, זו באמת הכוונה.

אייל בן ישעיה: מן הסתם, החשש הוא מהצד השני.

אייל בן ישעיה: כי הרי אם אנחנו נדבר על עסקה של מסגרת אשראי שנמשכת לנצח, בסופו של דבר אנחנו נגיע לרף הזה כן, בין אם תוך חמש שנים ובין אם בתוך עשר שנים או 20 שנה.

אייל בן ישעיה: בסופו של דבר נגיע לזה.

אייל בן ישעיה: ולכן זו לא הייתה הכוונה.

אלכס קושניר: אלי, אתם לא משהו שדוחף סתם להגדלת מינוף?

אלי טובול: הגדלת מינוף?

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: כי, אתה יודע, אם הוא צריך עכשיו רישיון מתחת ל-5 מיליון, אז הוא ינסה לדחוף את המינוף של הלקוח שלו ל-5 מיליון ומעלה גם אם הוא צריך 4.5 מיליון.

אלכס קושניר: אז בשביל מה לעשות את זה?

אלכס קושניר: אני שואל שאלה.

אלכס קושניר: פעם האחרונה הארכת את התוקף בשנת 2020, נכון?

אלכס קושניר: אם מאז ועד היום לא ראיתם איזשהו abuse של הדבר הזה ולא ראיתם לקוחות שנפגעו, אז בשביל מה?

אלכס קושניר: כל התקנה הזו באה להקל ובאה לפשט.

אלכס קושניר: ובכלל, הממשלה הזו, שר האוצר, במשך השנה הזו פועל בשביל להקל ולפשט.

אלכס קושניר: כאן אתם עושים פעולה הפוכה.

אלכס קושניר: ואני לא אומר "לא" באופן מוחלט.

אלכס קושניר: אבל ממה ששמעתי מכם, לא ראיתי איזושהי הצדקה דרמטית כדי שבאמת להעלות את הסכום.

אלכס קושניר: אני לא אומר לכם להוריד, אבל תשאירו את מה שהיה.

אלכס קושניר: התקנה קיימת כמה זמן?

שלומית ארליך: מ-2018.

אלכס קושניר: מ-2018, ארבע שנים לא היה איזה abuse, לפחות לא דיברתם עליו.

אלכס קושניר: אז אתם מנסים להגן או להפחית סיכון שלא קיים.

אלכס קושניר: בשביל מה?

אלכס קושניר: למה אתם דוחפים אותם למעלה?

אלכס קושניר: בשביל מה?

אלי טובול: עוד פעם, לדחוף למעלה זה נשמע לא טוב.

אלי טובול: אבל הסיטואציה הנוכחית היא כזו שבה אתה בכל זאת 3 מיליון נקבע גם אז די שרירותי כשחשבנו בזמן אמת על המספר - - -

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: אבל ארבע שנים לא קרה כלום.

אלכס קושניר: הכול בסדר.

אלי טובול: אני לא בטוח.

אלי טובול: כי כשאתה אומר את הדבר הזה, אני מזכיר לך שגופים שלא מפוקחים או פטורים או היו פטורים הם לא ממש בסקופ שלנו.

אלי טובול: אנחנו לא יודעים איך הם מתנהלים.

אלי טובול: אנחנו לא יודעים מה החיכוכים העסקיים שנולדים להם.

אלי טובול: הם לא ברדאר שלנו.

אלי טובול: וזו בדיוק אחת הבעיות, כי אתה מוציא למעשה בדרך הזאת מהרדאר הפיקוחי אוכלוסייה מסוימת שכנראה היא פועלת בסדר, אבל עדיין.

אלכס קושניר: אבל אתה מדבר על אוכלוסייה של לווים מתוחכמים שיודעים להתמודד עם כל המלווים.

אלי טובול: אבל מלכתחילה דיברנו על זה.

אלי טובול: ועדיין כשאתה מסתכל על עסקים קטנים ובינוניים, אז לא תמיד גם ההיקפים האלה הם לא היקפים חריגים.

אלי טובול: ועדיין אתה לא חושב שלא כל עסק קטן ובינוני הוא כזה.

אלכס קושניר: אני מבקש להשאיר את זה על 3 מיליון.

אלכס קושניר: אני לא שמעתי פה איזשהו טיעון שמצדיק העלאה.

אייל בן ישעיה: אנחנו רק נציין דבר כזה.

אייל בן ישעיה: בסופו של דבר, כפי שאלי ציין, ברגע שמדובר בפעילות שהיא פעילות שחוסה תחת פטור היא לא נמצאת ברדאר שלנו, ויכול מאוד להיות שיש לווים שכן נפגעים.

אייל בן ישעיה: עכשיו, מה שאנחנו כן ראינו, ועל זה אנחנו כן קיבלנו אינדיקציות, הוא שיש עסקים קטנים ובינוניים שבבסיס החוק בא להגן גם עליהם.

אייל בן ישעיה: חובת הרישוי שמוטלת באה גם להגן עליהם.

אייל בן ישעיה: אנחנו מכירים עסקים קטנים ובינוניים שלכאורה היה ראוי שייהנו מהגנות האלה אל מול נותני אשראי שכן לוקחים הלוואות בהיקפים שעולים על 3 מיליון.

אייל בן ישעיה: האם התרחשה קטסטרופה?

אייל בן ישעיה: את זה אנחנו לא יודעים לומר.

אייל בן ישעיה: אבל האם אנחנו רואים לווים שלכאורה כן זכאים ליהנות מהגנות שבחוק ולא נהנים מהן?

אלכס קושניר: אבל המטרה שלך היא לתת לשוק הזה לפרוח ולצמוח, כי אתה מבין שמתן אשראי הוא בעצם הגורם העיקרי לצמיחה, איך שלא תסתכל על זה.

אלכס קושניר: ולכן, עוד פעם, אני מבין את הצורך להגן על הלווה, אבל בארבע שנים אם אתם לא יודעים להביא לי דוגמה ספציפית של מקרה אפילו אחד של לווה שנפגע כתוצאה מפטור מרישיון של המלווה, אז אני לא רואה שום סיבה להעלות את זה.

אייל בן ישעיה: היו"ר, רק ברשותך, חשוב לי גם כן לעשות שנייה איזשהו זום-אאוט ולהבין, כי אנחנו שומעים את הטיעון של פטור כאיזשהו עידוד צמיחה.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, אנחנו בראייה שלנו, ולדעתי זו גם הראייה של המחוקק בזמנו, עצם הטלת חובת הרישוי ועצם העובדה שיש רגולטור שמפקח ומייצר שוק מסודר וכד' הוא כשלעצמו הגורם שנותן לגיטימציה לשוק הזה והוא זה שמעודד את הצמיחה.

אייל בן ישעיה: אנחנו כאן מדברים על תקנות שלכאורה באות ומוציאות מתחולת הרגולציה.

אייל בן ישעיה: והשאלה היא האם באמת הפער הזה, הדלתא הזו, זה משהו שמעודד צמיחה או שהוא משהו שפועל נגד הצמיחה.

אלכס קושניר: עוד פעם, אם היינו בוויכוח תיאורטי לפני ארבע שנים, אז היינו יכולים להתווכח פה לנצח.

אלכס קושניר: אבל היות שאנחנו אחרי ארבע שנים של אמפיריקה ואנחנו לא רואים איזושהי דרמה בשוק בגלל שנתתם פטור למעל 3 מיליון, אני פשוט לא רואה שום סיבה להעלות את זה.

אלכס קושניר: פשוט אין.

אלכס קושניר: זו תחושה.

אלכס קושניר: זו תחושה.

אלכס קושניר: אני לא רוצה שזה יהיה על בסיס תחושות.

אלכס קושניר: אז אני מבקש להשאיר את זה על 3 מיליון.

אלכס קושניר: קדימה, פסקה (9).

אילת שמעון: אני אמשיך.

אילת שמעון: אז הרעיון של הפטור הזה הוא באמת השקעות בחברות הייטק בסכומים שיחסית גבוהים.

אילת שמעון: וראינו בהשקעות האלה השקעות מתוחכמות יותר, ולכן חשבנו שנכון לפטור אותן מתחולת החוק.

אלכס קושניר: אוקיי.

אילת שמעון: אני אגיד שחוק הפיקוח בסעיף 13 פוטר אגודה שיתופית מתחולת החוק.

אילת שמעון: ואנחנו ראינו שגם הסיווגים של מושב עובדים וכפר שיתופי במהות דומים לרעיון הזה, ולכן חשבנו שנכון לפטור גם אותם בתקנות.

אלכס קושניר: זה דומה לאגודה בנקאית בעצם, שנותנים אשראי לעצמם, לחברים שלהם.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: אבל רק בתוך הזה.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: לחברים.

אילת שמעון: כן.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: הלאה.

אילת שמעון: אז בטענות דומות לפסקה (10), גם כאן מדובר על התאגדויות דומות.

אילת שמעון: ומדובר גם על אשראי שניתן לחברי העמותה, ולכן יש פחות בעיה של נציג.

אילת שמעון: ולכן לעמדתנו יש פחות סיכונים וניתן לפטור מחוק הפיקוח.

אלכס קושניר: אוקיי.

אילת שמעון: זה בדומה למה שאמרתי כבר.

אילת שמעון: שוב, אשראי שניתן לחברי אותה אגודה בידי אגודה שיתופית, קיבוצית.

אלכס קושניר: מה קרה ב-1 ביוני 2017?

אילת שמעון: רגע.

אילת שמעון: אני חושבת שזה עניין של הגדרות.

אילת שמעון: בטח החליפו את ההגדרות שלהם.

אייל בן ישעיה: לא, לא, לא.

אייל בן ישעיה: 1 ביוני 2017 זה בעצם המועד שבו החוק נכנס לתוקף והטיל את חובת הרישוי.

אייל בן ישעיה: ולכן הרעיון פה היה לפטור את החברות שהוקדמו, שכבר פעלו עד היום ושלא מנסות לעשות - - -

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: יש פה שינוי מתקנות קודמות?

אייל בן ישעיה: לא, לא.

אלכס קושניר: פסקה (14).

אילת שמעון: כלומר גם מי שבשליטה, מי שפטור מרישיון בהתאם לפסקה (13).

אילת שמעון: נמשיך?

אלכס קושניר: כן.

אילת שמעון: אוקיי.

אילת שמעון: כמו שאמרתי, סעיף 2 דיבר על פטור ממתן אשראי.

אילת שמעון: וסעיף 3 מדבר על פטור חובת רישוי למתן שירות בנכס פיננסי.

אילת שמעון: זה רישיון אחר.

אילת שמעון: אני אזכיר ש-(1) עד (4) דיברו על גופים זרים שיש להם רישיון של ה-OECD ומפוקחים שם, ולכן גם בעניין רישיון של מתן שירות בנכס פיננסי ראינו לנכון לפטור אותם.

אילת שמעון: פסקה (2) בעצם פוטרת סוכן ביטוח שמפוקח דרך חוק אחר, חוק הפיקוח על הביטוח, בשירות בנכס פיננסי שהוא נותן כשירות נלווה לשירות המרכזי שהוא נותן.

אילת שמעון: בגלל שמדובר בגוף מפוקח וגם בגלל שמדובר בשירות נלווה שכחלק מהשירות שהוא כבר מפוקח, אנחנו חושבים שנכון לפטור אותו.

אלכס קושניר: תנו לי דוגמה לשירות כזה.

אלי טובול: גביית עמלות.

אלכס קושניר: מה?

אלי טובול: גביית עמלות.

אייל בן ישעיה: לפעמים העמלות שמשולמות לחברת הביטוח כנגד פוליסת הביטוח משולמות דרך הסוכן.

אייל בן ישעיה: זאת אומרת, יש מצב שבו הסוכן בעצם מחזיק בכסף של הלקוחות במטרה להעביר לחברת הביטוח.

אלכס קושניר: כן.

אייל בן ישעיה: לכאורה הפעילות הזאת מחייבת אותו ברישיון למתן שירות בנכס פיננסי.

אייל בן ישעיה: אבל בגלל שזה חלק מהפעילות המפוקחת שלו, זה משהו שיכול לפטור.

אלכס קושניר: הבנתי.

אילת שמעון: שוב, מדובר בגוף שהוא גוף מפוקח, אותו רציונלי ופעולות הן פעולות נלוות שהן חלק מהפעילות המרכזית.

אילת שמעון: זה רציונל דומה.

אילת שמעון: מדובר בעוסקים שאגב הפעילות שלהם הם עוסקים גם בשירות בנכס פיננסי שהיא מלכתחילה מחויבת ברישיון.

אילת שמעון: בגלל שמדובר בפעולה נלווית, אנחנו חושבים שנכון לפטור אותם.

אילת שמעון: פה באמת לקחנו איזושהי פרקטיקה מוכרת שנעשית בבתי מלון, מאוד מאוד מצומצמת, ולכן חשבנו שאפשר לפטור.

אילת שמעון: אני אסביר.

אילת שמעון: בעל רישיון להפעלה של מערכת בתיווך באשראי זה בעל רישיון שמפוקח גם בהתאם לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, שהפעולה שלו היא תיווך באשראי בין לווים למלווים וכחלק מהפעילות הספציפית הזו הוא גם מחזיק כספים.

אילת שמעון: ולכן, בגלל שהוא מפוקח לעניין הזה גם, אז חשבנו שנכון לפטור אותו ואין צורך שהוא יחזיק בשתי רישיונות.

שלומית ארליך: זו בעצם תוספת חדשה למה שהיה.

אילת שמעון: נכון.

אלכס קושניר: אוקיי.

אילת שמעון: כבר דיברנו על זה.

אילת שמעון: זו תחילה רטרואקטיבית.

אילת שמעון: בעצם מה שקרה הוא שהתקנות פקעו כבר ב-1 בינואר 2022.

אלכס קושניר: ברור.

אילת שמעון: בשביל לייצר רצף הסדרתי, אנחנו מבקשים להחיל אותן רטרואקטיבית.

אלכס קושניר: אז אתם צריכים להחזיר תשובה לגבי התיקון או השאלה של עודד לגבי התאגידים בישראל.

אילת שמעון: ניסוח, כן.

שלומית ארליך: מה קרה במהלך השנה?

שלומית ארליך: רק כדי לוודא.

שלומית ארליך: במהלך שנת 2022 האם הייתה איזושהי אכיפה נגד מי שלא - - -

אייל בן ישעיה: לא, לא.

אייל בן ישעיה: אנחנו כחלק מהבנה שייווצר פער זמנים בין התקנות החדשות להוראת השעה שפקעה, אנחנו פרסמנו באתר האינטרנט של הרשות No Action נגד הגופים שבאמת חסו תחת תקנות הפטור בהוראת השעה ומתוך הבנה שהם צריכים איזושהי ודאות.

אייל בן ישעיה: אז אנחנו הודענו שאנחנו לא נאכוף נגדם אמצעים רגולטוריים עד שהדבר הזה יוסדר באופן מלא.

אלכס קושניר: אוקיי.

שלומית ארליך: אז עכשיו אנחנו מגיעים בעצם להוראת השעה.

שלומית ארליך: אתם רוצים להסביר?

אייל בן ישעיה: אולי שנייה נחזור לתקנה 2(4) על הניסוח.

אילת שמעון: להערה של עודד.

שלומית ארליך: לנוסח?

שלומית ארליך: אין בעיה.

אייל בן ישעיה: אז אנחנו חשבנו להוסיף את המילים "וכן תאגיד כאמור" לאחר "לחשבונו העצמי".

אייל בן ישעיה: אם אני שנייה אקרא את התקנה שוב: "תאגיד שעיסוקו הוא בעסקאות נגזרים, או בעסקאות מכר חוזר בניירות ערך, או בהשאלה של ניירות ערך, או שעיסוקו במתן שירותי מסחר בניירות ערך כהגדרתם בחוק ניירות ערך, לחשבונם של אחרים או לחשבונו העצמי.

אייל בן ישעיה: וכן תאגיד כאמור שהתאגד במדינה החברה בארגון ה-OECD, שרשות פיקוח במדינה החברה בארגון ה-OECD מפקחת עליו ושהוא רשאי לעסוק בין השאר, במתן אשראי אגב ביצוע פעילות העסקאות או שירותי המסחר כאמור, והכל לעניין מתן אשראי אגב ביצוע פעילות העסקאות או שירותי המסחר כאמור".

מיכאל בן דהן: בסדר גמור.

אלכס קושניר: אחלה.

אלכס קושניר: כן, הוראת שעה.

אלכס קושניר: מי מסביר?

מיכאל בן דהן: אני אקריא ואז אנחנו ניתן הסבר או שאתם רוצים קודם הסבר.

אלכס קושניר: קודם כול, הסבר כללי.

אלכס קושניר: אבל תציגו את עצמכם לפני שאתם מדברים.

מיכאל בן דהן: אין בעיה.

מיכאל בן דהן: שמי מיכאל בן דהן ממשרד האוצר, רפרנט פיננסים.

מיכאל בן דהן: בעצם הוראת השעה נוגעת לתחום פיננסי שנקרא שירותי תשלום.

מיכאל בן דהן: המצב היום בתחום הזה הוא שהממשלה עובדת כבר כמה שנים כדי להסדיר את הנושא הזה, וגם פורסם תזכיר חוק בנושא בתחילת השנה, כשבמקביל החוק של שירותים פיננסיים מוסדרים שנחקק ב-2016, עוד לפני שהממשלה התחילה לעבוד על הנושא הזה, כולל בכמה סגמנטים גם את נותני שירותי התשלום.

מיכאל בן דהן: כלומר החוק לכאורה מחייב חובת רישוי ממי שעושה את הפעילות שנותני שירותי תשלום, כשבמקביל הממשלה חושבת שיש צורך ברישיון ייעודי לנושא הזה, שהרישיון הנוכחי הוא לא באמת מספק את הצרכים שנצרכים כשמסדירים שוק.

מיכאל בן דהן: אז המצב שנוצר היום הוא שיש חברות שכן עושות פעילות כזאת של שירותי תשלום, אבל אין באמת חוק שמסדיר את הפעילות שלהן כשאני מזכיר שהחוק הזה של שירותים פיננסיים מוסדרים לכאורה כן דורש מהן רישיון.

מיכאל בן דהן: במסגרת כל העבודה על התקנות פנו אלינו גופים שטענו שכיום הם כבר עושים פעילות כזאת.

מיכאל בן דהן: הם מרושים במדינות בחו"ל ורוצים גם לעשות אותה בישראל, והם נדרשים לקבל רישיון במסגרת החוק הזה, כשהמצב יהיה שבערך, אני לא נביא, אבל עוד שנה, שנה וחצי, מתי שבאמת יהיו תהליכי חקיקה, הממשלה תדרוש מהם לבקש רישיון נוסף.

אלכס קושניר: לפני האיגוח או אחרי האיגוח?

מיכאל בן דהן: אני חושב שלפני.

מיכאל בן דהן: אבל אולי ביחד.

אלכס קושניר: אבל למה אתם מניחים שהממשלה תבקש מהם רישיון?

ברוך לוברט: היום הם חייבים רישוי.

ברוך לוברט: כבר היום חייבים רישוי.

ברוך לוברט: לפי התזכיר החדש, הם יהיו חייבים רישוי.

שלומית ארליך: לפי התזכיר הם כבר, זאת אומרת, הכוונה היא כן לחייב אותם ברישוי.

מיכאל בן דהן: כן הכוונה היא לחייב אותם ברישוי, ברישוי ייעודי של שירותי תשלום עם הוראות נפרדות.

מיכאל בן דהן: אני אגיד ההורות יהיו מחמירות יותר.

שלומית ארליך: אז בואו נסביר.

אלכס קושניר: רגע, רגע, רגע.

אלכס קושניר: יהיו מחמירות יותר ממה?

מיכאל בן דהן: מההוראות של נותן שירות בנכס פיננסי.

אלכס קושניר: רגע, רגע, רגע.

אלכס קושניר: שנייה, שנייה.

אלכס קושניר: עכשיו אתם רוצים להעביר הוראת שעה שבעצם מכירה ברישיון של הגופים האלה בחו"ל.

שלומית ארליך: פוטרת אותם מחובת הרישוי.

אלכס קושניר: בסדר, אבל בפועל היא פוטרת אותם על ידי זה שהיא מכירה ברישיון שקיים בחו"ל, נכון?

אלכס קושניר: למה בעוד שנה וחצי אתם רוצים לשנות את זה?

מיכאל בן דהן: אנחנו ניתן לזה מענה בהמשך.

מיכאל בן דהן: כן תהיה אפשרות בחוק החדש לתת הקלות בנושאים מסוימים לגופים כאלה.

מיכאל בן דהן: אנחנו חושבים באופן כללי שהגופים האלה – גם זה ייתן להם הרבה מאוד יתרונות להיות מרושים בישראל.

מיכאל בן דהן: הם יוכלו להתחבר למערכות התשלומים בישראל.

מיכאל בן דהן: יוכלו לעבוד עם בנקים בישראל באופן פשוט יותר, מה שהיום מקשים עליהם.

מיכאל בן דהן: באמצעות החקיקה הזאת, ההנחה שלנו היא שהפעילות שלהם תגדל ותתפתח.

מיכאל בן דהן: היום הם כמעט שלא פועלים בישראל.

מיכאל בן דהן: חברות שאתם מכירים שנותנות לכם שירותי תשלום, חברות כרטיסי האשראי, הבנקים, הם כולם מפוקחים על ידי בנק ישראל.

מיכאל בן דהן: זה המצב דה-פקטו היום.

מיכאל בן דהן: כל השוק הוא, למעט באמת מקרי קצה מאוד מיוחדים, נעשה על ידי גופים שפוקחים על ידי בנק ישראל.

מיכאל בן דהן: הכוונה פה היא לייצר רישיון שנותן, עם דרישות מקלות מהרישיון שהיום ניתן בבנק ישראל, כדי באמת לעודד את החברות האלה לבוא להיכנס לשוק הישראלי ולפעול.

אלכס קושניר: אז למה אתם לא מתקינים עכשיו תקנות עם הרישיון שאתם רוצים?

שלומית ארליך: אין להם עדיין את חוק המסגרת.

מיכאל בן דהן: מה שאנחנו חושבים שצריך לעשות לא נכון לעשות במסגרת התקנות.

מיכאל בן דהן: תקנות האלה הן פטור.

מיכאל בן דהן: אנחנו חושבים שצריך חוק ייעודי לעניין שיסדיר את כל ההוראות שיחולו על הגופים האלה, גם יגנו על הצרכנים וגם יאפשרו למתחרות.

שלומית ארליך: אז למה לקבוע את זה כאן עכשיו בהוראת שעה?

שלומית ארליך: זאת אומרת, עכשיו המצב מחייב אותם ברישוי.

שלומית ארליך: בעתיד, תוך שנה, שנה וחצי אתם מתכוונים ממילא לחייב אותם ברישוי.

מיכאל בן דהן: נכון.

שלומית ארליך: למה עכשיו להסדיר בהוראת שעה משהו כשאין לכם עדיין את ההסדר העיקרי נעשה במסגרת שאתם ממילא מתכוונים להעביר?

מיכאל בן דהן: אז יש שני טעמים מרכזיים.

מיכאל בן דהן: דבר ראשון, אנחנו לא רוצים שהם יעשו משהו סתם.

מיכאל בן דהן: אנחנו לא חושב שכדאי שהם יקבלו רישיון כשעוד שנה הם יקבלו רישיון אחר.

מיכאל בן דהן: והדרישות הן לא בהכרח – אני אומר שהן יהיו מחמירות כגישה, כי הפעילות היא פעילות יותר מורכבת מאשר הפעילות של נותן שירות בנכס פיננסי, אבל הן לא בהכרח יהיו זהות.

מיכאל בן דהן: יכול להיות שיש דברים שדורשים היום ולא ידרשו מחר.

מיכאל בן דהן: זה דבר ראשון.

שלומית ארליך: לה היה קל בהקשר הזה להגיד שמי שקיבל רישיון לפי החוק ההוא, בהסדר הזה יחול עליו עכשיו רישוי או יעשו לגביו התאמות בחובת רישוי החדשה?

מיכאל בן דהן: לא.

מיכאל בן דהן: אבל מה שרציתי להגיד הוא שבאופן פרקטי יש רצון לתת לחברות הזרות הקלות בהסתמך על הרישיון הזר כדי לתת להן הקלות.

מיכאל בן דהן: בחוק הנוכחי זה בלתי אפשרי.

מיכאל בן דהן: בחוק שירותים פיננסיים מוסדרים אין אפשרות לתת הקלות.

מיכאל בן דהן: אני אתן דוגמה.

מיכאל בן דהן: חברה לפי החוק חייבת להתאגד בישראל.

מיכאל בן דהן: זאת אומרת, היא חייבת להקים חברה בישראל ואת כל הדברים שמשתמעים מזה.

מיכאל בן דהן: החוק של נותני שירותי תשלום יכול לאפשר לרשות ניירות ערך להקל בעניין הזה, אם אנחנו רואים שזה באמת עוזר לחברות האלה.

מיכאל בן דהן: זה דבר ראשון.

מיכאל בן דהן: הדבר השני, לעניין השאלה שלך, הוא העניין שכרגע השירותים פיננסיים מוסדרים מוסדרים על ידי רשות שוק ההון, ואילו נותני שירותי תשלום הוסדרו על ידי רשות ניירות ערך.

שלומית ארליך: למה?

שלומית ארליך: מה הסיבה לזה?

מיכאל בן דהן: יש החלטת ממשלה בנושא שהחליטה שרשות ניירות ערך – אני אגיד, שירותי תשלום זה לא תחום שמאוד קרוב לאף אחד מהתחומים של הרגולטורים.

מיכאל בן דהן: יש טיעונים לכאן ולכאן לכל אחד מהרגולטורים.

מיכאל בן דהן: בסופו של דבר הממשלה החליטה על סמך הניסיון של רשות ניירות ערך, על סמך גורמים נוספים שיש להם באמת ניסיון בפיקוח על תחומים טכנולוגיים יחסית, הכרה עם הרגולציה הבין-לאומית.

מיכאל בן דהן: כל המכלול של היתרונות האלה הובילו את הממשלה להחליט שזו תהיה רשות ניירות ערך.

מיכאל בן דהן: אז זו כבר החלטה של הממשלה.

מיכאל בן דהן: והתזכיר גם אומר את הדבר הזה.

מיכאל בן דהן: אז שוב אני חוזר על הטענה המקורית.

מיכאל בן דהן: החברות האלה מצד אחד יצטרכו לקבל רישיון ולא יכלו לקבל את ההקלות שבעתיד אנחנו כן רוצים לתת להן.

שלומית ארליך: שוב, אתה אומר הקלות.

שלומית ארליך: אבל המשמעות היא לעשות להן חובת רישוי.

שלומית ארליך: במסגרת חובת רישוי לתת איזשהן הקלות.

שלומית ארליך: זה לא שהן יהיו פטורות כמו שאתם מבקשים לעשות עכשיו בהוראת שעה.

מיכאל בן דהן: לא אמרתי פטור מלא.

מיכאל בן דהן: אמרתי הקלות.

אלכס קושניר: לכמה זמן אתם רוצים את ההוראה הזאת?

מיכאל בן דהן: לשנה וחצי.

שלומית ארליך: עד סוף שנת 2024.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אתם מניחים - -

שלומית ארליך: עד 1 בינואר 2024.

אלכס קושניר: - - שעד 1 בינואר 2024 יהיה חוק.

אלכס קושניר: אוקיי.

עמיהוד שמלצר: הממשלה כבר ערוכה.

שלומית ארליך: בכמה חברות מדובר?

שלומית ארליך: אתה יכול לתת נתונים?

מיכאל בן דהן: אין לנו נתונים מדויקים כי זה - - -

קריאה: מדובר בחברות מחו"ל.

מיכאל בן דהן: כן.

מיכאל בן דהן: חברות בין-לאומיות.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: זה בכוונה.

אלכס קושניר: מדברים על חברות מחו"ל.

שלומית ארליך: כן, כן.

שלומית ארליך: כמה חברות?

מיכאל בן דהן: אנחנו יודעים על החברה הבין-לאומית - - -

קריאה: - - -

אלכס קושניר: כן.

שלומית ארליך: אבל יש חברות שפועלות כבר היום?

ברוך לוברט: אנחנו יכולים לתת נתונים, כי יש היום גופים כאלה שמרושים על ידינו.

ברוך לוברט: כבר יש להם רישיון.

שלומית ארליך: אוקיי.

שלומית ארליך: אז מה הנתונים?

שלומית ארליך: הבאת את הנתונים?

ברוך לוברט: המצב הוא שעכשיו הם כבר יהיו פטורים.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: כמה גופים יש לכם?

אלי טובול: קודם כול, אני רק אגיד שכל התחום של מתן שירות בנכס פיננסי והקרבה שלו לשירותי התשלום היא גדולה.

אלי טובול: בסדר?

אלי טובול: אז במובן הזה, הרבה פעמים פעילות שהיום אנחנו מרשים גופים שנותנים שירותי העברת כספים, שירותי שמירה, ארנקים דיגיטליים, מרושים אצלנו מכוח הוראות החוק הספציפי הזה.

אלי טובול: יש לנו מחלקה ייעודית שמתעסקת בנושא הזה, מחלקת פינטק, מרשה ומפקחת עליהם.

אלי טובול: יש לנו כרגע כמה עשרות גופים שנופלים תחת המסגרת הזאת, חלקם עוסקים גם בפעולות אשראי ותשלום אגב אשראי, בסדר?

אלי טובול: זאת אומרת, הפעילות הזאת היא מורכבת.

אלי טובול: זה לא רק העברות ולא רק כרטיסי אשראי או מה שציין מיכאל פה קודם תחת פיקוח של בנק ישראל.

אלי טובול: אז במובן הזה יש לנו כבר, דרך אגב, גם גופים בין-לאומיים או שנמצאים בתהליך עם פתיחת חברה בארץ וכו', או לחלופין כבר קיבלו רישיון ונמצאים בהיערכות.

אלי טובול: אז אם נסתכל על סך הכול הפינטקים שיש לנו, יש לנו כמה עשרות, בערך 40.

אלכס קושניר: הבנתי.

מיכאל בן דהן: אני אגיד לעניין הזה שדבר ראשון ההוראה הזאת נוגעת לחברות זרות, אוקיי?

מיכאל בן דהן: לא לחברות שפועלות בישראל וכבר יש להן רישיון על ידי רשות שוק ההון.

מיכאל בן דהן: נכון, זה לא העניין פה.

מיכאל בן דהן: העניין פה זה באמת החברות הזרות.

אלכס קושניר: אתה דיברת על חברות זרות או על ישראליות?

ברוך לוברט: גם, גם.

שלומית ארליך: גם.

ברוך לוברט: גם זרות.

אלכס קושניר: כמה זרות יש?

אלכס קושניר: אמרת כמה עשרות.

אלכס קושניר: כמה מהן זרות?

אלי טובול: כל החברות, גם אם הן נשלטות על ידי חברות זרות, אם הקימו תאגיד בישראל, הגוף המרושה הוא תאגיד ישראלי.

אלכס קושניר: יש להן התאגדות בישראל.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלי טובול: בערך עשרה.

אלי טובול: אני צריך לבדוק את המספר ספציפית.

מיכאל בן דהן: אז אני אמשיך.

מיכאל בן דהן: אני אגיד שגם בעניין הזה נתח השוק הוא לא מהותי של כל השירותים הפיננסיים כרגע.

מיכאל בן דהן: והחברות הזרות - - -

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: סליחה.

מיכאל בן דהן: בכל מקרה, מה שרציתי להגיד הוא שהחברות הזרות, אם אתם מכירים שם מרכזי שגם אנחנו מכירים, זה PayPal, שנותנים סוג של שירותי תשלום בישראל היום באופן מאוד מצומצם.

מיכאל בן דהן: אנחנו מאוד מקווים שברגע שתהיה את החקיקה המלאה הם יקבלו רישיון של נותני שירותי תשלום ויוכלו באמת להיכנס.

אלכס קושניר: אז איך היא פועלת היום, PayPal?

מיכאל בן דהן: היום היא, שוב, נמצאת באיזשהו מרחב לא ברור שאנחנו רוצים להבהיר אותו באמצעות התקנות האלה.

ברוך לוברט: היא פועלת היום תחת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים - - -

מיכאל בן דהן: באמצעות התקנות האלה – שנייה.

ברוך לוברט: היא פועלת היום בלי רישיון, ולא על פי החוק.

ברוך לוברט: והיום אנחנו למעשה נותנים לה איזשהו גושפנקא ופוטרים אותה, למרות שהיא כבר פועלת ארבע שנים בלי רישיון.

מיכאל בן דהן: אנחנו לא מכירים עד כדי כך את הפעילות, כמו שברוך אומר, שאפשר להגיד באופן חד משמעי שכרגע הם נותנים שירותי תשלום שנופלים להגדרת החוק בישראל.

שלומית ארליך: רגע.

שלומית ארליך: לא שמעתי מה ברוך אמר.

שלומית ארליך: אתה נכון לחזור שוב פעם?

ברוך לוברט: אמרתי שאם פועלים, על פי החוק שלנו, הם צריכים לקבל רישיון, ולא מקבלים.

עמיהוד שמלצר: שמי עמיהוד שמלצר מהשלכה המשפטית.

עמיהוד שמלצר: התזכיר שמיכאל דיבר עליו כבר הופץ בשנת 2018.

עמיהוד שמלצר: ממה שאנחנו מבינים, יש שיח בין PayPal לבין הרשות.

עמיהוד שמלצר: אבל PayPal היא רק דוגמה שגם אנחנו לא מכירים אותה אישית ואנחנו לא רוצים להגיד עליה אישית שהיא עומדת בכל הפרמטרים שנקבעו פה בחוק לגבי הגופים שיהיו פטורים מרישוי.

אלכס קושניר: הבנתי.

עמיהוד שמלצר: זה לא PayPal.

ברוך לוברט: אבל עוד פעם, PayPal היא לא הסוגיה.

ברוך לוברט: הסוגיה היא אותם גופים ששוב אני אומר, היום לפי החוק הקיים הם חייבים ברישיון.

ברוך לוברט: גם לפי החוק העתידי הם יהיו חייבים ברישיון, ואנחנו היום פוטרים את הגופים האלה רק בגלל - - -

אלכס קושניר: רגע.

אלכס קושניר: שנייה, ברוך.

אלכס קושניר: אני לא אוהב את הקביעות האלה.

אלכס קושניר: אתם כבר קבעתם איך ייראה החוק הבא.

שלומית ארליך: הם יודעים.

שלומית ארליך: יש תזכיר חוק.

ברוך לוברט: יש.

ברוך לוברט: יש תזכיר.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: אבל אנחנו יודעים שכשחוק מגיע לכנסת, הוא עובר פה כל מיני שינויים.

אלכס קושניר: ואני אומר לכם שאם אני אהיה פה, ככל שתהיה פה הוספת רגולציה, זה לא יהיה.

אלכס קושניר: זה לא יהיה.

אלכס קושניר: ואנחנו נצטרך להוריד את הרגולציה, ולא להעלות אותה.

אלכס קושניר: ולכן אני חושב שיש הרבה מאוד שכל בקבלת הוראת השעה הזו כדי לראות איך הגופים האלה פועלים, איך השוק מתנהל.

אלכס קושניר: בזמן הזה תזכיר החוק יתקדם בקצב שלו, בקצב של הכנסת ובקצב של הממשלה ושל לוח הזמנים הפוליטי.

אלכס קושניר: ואז נוכל לראות, ובאמת לא לדבר באוויר ולדבר תכלס מה קרה, אילו גופים נכנסו, מה המשמעות של זה.

אלכס קושניר: כי בסוף אנחנו חייבים לייצר פה תחרות בכל הנושא הזה של שירותי תשלום.

אלכס קושניר: יש לזה חשיבות אדירה.

אלכס קושניר: מי שניסה להעביר פעם כסף מבנק לבנק יודע כמה הוא משלם על זה.

אלכס קושניר: אני מדבר על להעביר מבנק בישראל לבנק בחו"ל.

אלכס קושניר: אז חייבים לייצר פה תחרות.

אלכס קושניר: ואני אומר לכם שאתם באים פה במין הנחה כזו שהכנסת תקבל את כל מה שהממשלה רוצה מבחינת הרגולציה, אז אתם טועים.

אלכס קושניר: זה לא יקרה.

אלכס קושניר: אנחנו נשב ונדבר פה כל צורך בצורך במתן רישיון.

אלכס קושניר: ובמידה שנראה שאין צורך, אז נבטל או לא נקבל, לצורך העניין.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: הוראת שעה, קדימה.

שלומית ארליך: רגע.

שלומית ארליך: עוד שאלה אחת.

שלומית ארליך: אבל בעצם אתם יוצרים גם הבחנה בין חברות בין-לאומיות לחברות ישראליות.

שלומית ארליך: איך אתם מצדיקים את ההבחנה הזאת?

מיכאל בן דהן: אז הרעיון בהבחנה הזאת הוא באמת לאזן בין שתי מטרות החוק.

מיכאל בן דהן: מצד אחד, להגן על הצרכן; מצד שני, לקדם את התחרות בישראל, כשאנחנו אומרים שהכוונה של הממשלה בעתיד, וזה כמובן כפוף לשיקול הדעת של הכנסת, היא כן לרשות את הגופים האלה.

מיכאל בן דהן: ואנחנו חושבים שאת הגופים שפועלים בישראל בלי רישיון כרגע אנחנו לא רוצים לפטור.

מיכאל בן דהן: אבל כן הגופים בעלי רישיון במדינות מוכרות, ופירטנו כאן כמה תנאים שאנחנו עוד מעט נדבר עליהם, שבהם הם צריכים לעמוד כדי לפעול ולקבל את הפטור הזה.

מיכאל בן דהן: אנחנו חושבים שכשמאזנים בין שני הדברים באמת משיגים את המטרה של קידום התחרות והגנה על הצרכן הישראלי.

שלומית ארליך: לא.

שלומית ארליך: עדיין לא הצלחתי להבין איך אתם המצדיקים את ההבחנה ביניהן.

מיכאל בן דהן: החברות הזרות מפוקחות, אחד מהתנאים הוא שהן יהיו מפוקחות על ידי רגולטור זר במדינה מוכרת, שיש לנו היכרות עם הרגולציה ואנחנו סומכים את ידנו על הרגולציה, כדי שיוכלו לפעול בתקופה הזאת של הוראת השעה.

מיכאל בן דהן: וככל שחברה ישראלית גם תהיה מפוקחת בחו"ל ותרצה לבוא לישראל, היא גם תוכל לקבל את הפטור הזה, כי יש רגולטור זר שמסתכל עליה, שעושה את זה בסטנדרטים הכי גבוהים.

שלומית ארליך: תשאל.

אייל לב ארי: עכשיו בעצם כשהגוף הוא פטור, אני רוצה להבין באופן כללי, לפי החוק, אם הוא פטור, הוא פטור מרישיון.

אייל לב ארי: האם בעצם יש יכולת אכיפה לרשות שוק ההון על אותו גוף פטור?

עמיהוד שמלצר: לא.

אייל לב ארי: אם יש בעיות מול צרכנים?

עמיהוד שמלצר: כלום.

שלומית ארליך: בעצם המשמעות של מה שאומר אייל היא שאם יתעורר איזשהו באמת קושי מול הצרכנים, לא תהיה שום יכולת לאכוף.

עמיהוד שמלצר: לרגולטור בישראל לא תהיה.

אייל לב ארי: מדברים על פעילות בישראל.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מדברים עוד פעם על תקופה קצרה של שנה.

שלומית ארליך: שנה וחצי.

עמיהוד שמלצר: שנה ושלושה חודשים, שאנחנו אמורים במהלכן להשלים את החקיקה.

עמיהוד שמלצר: ואנחנו מדברים באמת על אותם גופים ספציפיים שאנחנו נתאר פה שהתאגדו במדינות ספציפיות, שיש עליהם רגולטור, שהרגולטור שלהם גם מתייחס לפעילות שלהם בישראל.

עמיהוד שמלצר: ואנחנו מחדדים את זה לגבי הפעילות של איסור הלבנת הון.

עמיהוד שמלצר: ואנחנו מחדדים לגבי הפעילות של מתן אשראי, חוק שירותי תשלום אמור לחול עליהם.

עמיהוד שמלצר: אלה ממש גופים ספציפיים שיש עליהם רגולציה, ורגולציה שבסך הכול הגורמים המקצועיים פה מכירים אותה.

אלכס קושניר: כן.

אורית שרייבר: אני אשמח להוסיף.

אורית שרייבר: שמי אורית שרייבר מרשות ניירות ערך.

אורית שרייבר: לגבי הצרכן, כן יחולו כאן הגנות צרכניות גם מחוק אשראי הוגן וגם מחוק שירותי תשלום הצרכני שכבר בתוקף.

אורית שרייבר: חוק הסדרת שירותי תשלום עדיין לא בתוקף, עוד לא נידון, ולכן הוא לא חל.

אורית שרייבר: ולכן לרגולטור לא תהיה סמכות לאכוף.

אורית שרייבר: אבל כן יחולו ההגנות הצרכניות מכוח החוקים הצרכניים.

עמיהוד שמלצר: יחולו, ואם לא יאכפו על ידי הרגולטור, אז אפשר יהיה לאכוף אותן על ידי בית המשפט.

אלכס קושניר: אני אומר שזה צעד בכיוון מאוד נכון.

אלכס קושניר: אנחנו חייבים להגביר את התחרות בשוק הזה ולא רק אל מול הבנקים, אלא בכלל, בכל הנושא של שירותי התשלום.

אלכס קושניר: כולנו יודעים מה קורה פה בשוק הזה ואיך הכוח המונופוליסטי העודף בסופו של דבר יבוא לרעת הצרכן.

אלכס קושניר: והוראת השעה הזו אמורה לתת בוסט לתחרות.

אלכס קושניר: אני בטוח שחוץ מ-PayPal יהיו עוד קבוצות חזקות שייכנסו לשוק הישראלי.

אלכס קושניר: ואנחנו בעוד שנה וחצי נהיה הרבה יותר חכמים כדי לדעת איזה סוג של רישיון, אם בכלל, צריך לתת ולמי ואיך.

אלכס קושניר: ואני חושב שהמדיניות שאנחנו מובילים כבר שנה שלמה שבה אנחנו מבקשים או דורשים מכל הרגולטורים, אם זה מכון התקנים ואם זה רשויות פיקוח כאלה ואחרות, להתחיל להבין שמה שטוב לצרפתי, לאנגלי, לאמריקאי, לאוסטרלי או, אני לא יודע, לעוד מדינה, זה גם טוב לישראלי, ולא צריך כל יום להמציא גלגל חדש רק כדי להצדיק את קיומו של הרגולטור.

אלכס קושניר: אני חושב שזה צעד לכיוון הזה בדיוק.

אלכס קושניר: ולכן אני חושב שזו הוראת שעה מאוד מאוד חשובה.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש לעבור להקראה ולהסבר.

שלומית ארליך: רגע.

שלומית ארליך: קודם כול, אתם גם מחילים את זה באופן רטרואקטיבי.

שלומית ארליך: זאת אומרת, מ-1 בינואר 2022, זה יום התחילה, נכון?

שלומית ארליך: זאת אומרת, גם חברות פעלו פה בלי רישיון לא - - -

עמיהוד שמלצר: כן.

עמיהוד שמלצר: מעכשיו כן.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: הלאה.

שלומית ארליך: למה דווקא המדינות האלה?

מיכאל בן דהן: בעצם, בהמשך גם למה שכבוד היו"ר אמר, אנחנו שואפים כן לאמץ את הרגולציה האירופאית וללכת לפיה.

מיכאל בן דהן: עליה מתבסס גם התזכיר שפרסמנו.

מיכאל בן דהן: ובגלל זה, גם אנגליה וגם מדינות האיחוד האירופאי, כולן עוקבות אחרי בדיוק אותה רגולציה.

מיכאל בן דהן: לגבי ארצות הברית, זה שוק מאוד מתקדם שבאמת עומד בסטנדרטים מאוד גבוהים של רגולציה פיננסית.

מיכאל בן דהן: ובגלל זה אנחנו חושבים שנכון גם לאשר לחברות שקיבלו את הרישיון שם לעבוד בישראל.

שלומית ארליך: האם עשיתם איזושהי בדיקה כוללת של כלל המדינות ומתוכן גזרתם את המדינות האלה או שפשוט מראש בחרתם את המדינות האלה?

מיכאל בן דהן: אני אגיד שלא ביצענו עבודת עומק בעניין הזה.

מיכאל בן דהן: הלוואי שהיה לנו את הזמן ואת ה-Capacity לעשות בדיקת עומק.

מיכאל בן דהן: זה משהו שאנחנו נעשה לקראת התזכיר וטיוטת חוק שתגיע לכנסת.

מיכאל בן דהן: שם תהיה, כמו שציינתי, אפשרות לתת הקלות ספציפיות לחברות שקיבלו רישיון במדינות זרות.

אלכס קושניר: מיכאל, למה לא ללכת על ההגדרה של מדינות ה-OECD?

מיכאל בן דהן: אנחנו חשבנו גם בהתחלה ללכת על OECD.

מיכאל בן דהן: ואז עלתה טענה מצד הרשות לאיסור הלבנת הון שיש מדינות שלגבי הלבנת הון במדינות האלה לא ניתן להסתמך עליהן לעבוד בישראל.

מיכאל בן דהן: וכך נפסלו מדינות ה-OECD, והלכנו על מדינות שבאמת יש לנו היכרות עמוקה עם איסור הלבנת הון ועם הרגולציה שם.

שלומית ארליך: ומה קורה מחר בבוקר אתם מגלים שיש מדינה נוספת שהיא בסדר והיא יכולה והיא לא נמנית על ה-OECD ולא על ארצות הברית ועל אנגליה?

מיכאל בן דהן: שוב, אנחנו מדברים פה על הוראת שעה של שנה ושלושה חודשים.

שלומית ארליך: אז למה לא לכתוב איזשהו כלל מפתח בלי לנקוב במדינות?

שלומית ארליך: זאת אומרת, משהו שמתייחס באופן כללי ליכולת, למדינה שיש בה רגולציה דומה.

עמיהוד שמלצר: היו כמה מדינות שקיבלנו כן התייחסות ספציפית לגביהן שיש איזה קושי.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מעדיפים שלא לפתוח את זה יותר מדי.

עמיהוד שמלצר: גם ככה הוועדה והייעוץ המשפטי הציף את הקשיים.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מודעים לקושי במה שאנחנו עושים פה.

עמיהוד שמלצר: ולכן אנחנו כן רוצים ללכת על מה שאנחנו יודעים ויותר מכירים.

שלומית ארליך: כן.

שלומית ארליך: אבל, שוב, זה לא בא מתוך מקום שבחנתם את כל מדינות העולם וראיתם שלאלה יש רגולציה יותר דומה.

עמיהוד שמלצר: לא בחנו.

עמיהוד שמלצר: אלה תקנות שאפשר לתקן.

שלומית ארליך: כן.

שלומית ארליך: אבל, שוב, עכשיו אתה הולך וקובע מספר מסוים של תקנות ובהן מכניס – גם זה לא רק ה-OECD וארצות הברית – אתה מכניס מדינות, ויכול להיות שמחר בבוקר יתעורר עוד איזשהו גוף ממדינה אחרת, ואז התקנות כבר עשויות ועד שתביא ועד שזה, ויצרת פה איזושהי הבחנה שלא מוצאת את ההצדקה.

שלומית ארליך: אגב, משרד המשפטים, יש לכם עמדה בעניין הזה?

קרני קירשנבוים: היי.

קרני קירשנבוים: שלום.

קרני קירשנבוים: אני קרני ממשרד המשפטים.

קרני קירשנבוים: אנחנו נדרשנו גם לסוגיה הזאת במסגרת הסוגיה של האפשרות לתת פטור למדינות מהעולם הזר.

קרני קירשנבוים: בהתחלה באמת הנוסח הראשוני כלל את כל מדינות ה-OECD.

קרני קירשנבוים: אנחנו היינו ערים לכך.

קרני קירשנבוים: רצינו לוודא שהיבטים משמעותיים, כמו הלבנת הון שהוזכר כאן, והגנות צרכניות כן יהיה להן ביטוי.

קרני קירשנבוים: ולכן ביקשנו מגורמי המקצוע לצמצם את הרשימה מכל ה-OECD לאותן מדינות שייתנו לנו את הוודאות שתחומים משמעותיים, כמו עניין הלבנת הון, כן יקבלו מענה.

קרני קירשנבוים: ובעקבות זה גם שינינו את הנוסח לאותן מדינות שהבנו שייתנו את המענה לתחומים האלה שחשבנו שנכון לשמור על האינטרסים האלה בצורה ברורה ומאוזנת יותר.

אלכס קושניר: את אומרת שבכלל לבקשת

אלכס קושניר: כם השינוי הזה נעשה.

קרני קירשנבוים: במסגרת הדיונים, כן.

קרני קירשנבוים: במסגרת הדיונים שעשינו, כדי להבין את הקשיים המשפטיים כאן, ביקשנו לשמור גם על אינטרסים, זאת אומרת, בהתאם לעמדת הרשות לאיסור הלבנת הון, שביקשה להציף בפנינו את ההיבטים המקצועיים האלה ואת החשש הזה.

קרני קירשנבוים: וכמובן, כמו שהזכירו פה, גם את החשש הצרכני.

קרני קירשנבוים: זאת אומרת, אני חושבת, אם אפשר להגיד בצורה קצת יותר כללית, שניסינו ליצור איזון בין הרצון לפטור את שוק התשלומים בעת הזו לתקופה המגודרת הזו לבין הצורך לשמור על אינטרסים מסוימים אחרים שנוגעים להלבנת הון או שנוגעים להיבטים צרכנים.

קרני קירשנבוים: ואנחנו סברנו שהמתווה המוצע כאן נותן מענה לשני הדברים האלה, זאת אומרת, מחד מאפשר את הפתיחה, מאפשר כניסה של אותן חברות שנמצאות תחת רגולציה אחרת וגם מפוקחות על ידי רגולציה אחרת וגם פועלות פה בהתאם לרגולציה, בהתאם לרישיון שניתן להן ולא מעבר לכך; מצד שני, גם לא לפרוץ ולא לאפשר פה איזשהו משהו שיגרע מאינטרסים שאנחנו רוצים לשמור עליהם.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: כן, בבקשה.

עמיהוד שמלצר: שלוש הפעילויות שמיכאל דיבר עליהן, אלה פעילויות של ניהול חשבון תשלום, הנפקה של אמצעי תשלום וסליקה של אמצעי תשלום.

עמיהוד שמלצר: אלו הפעילויות שמוגדרות כשירותי תשלום.

עמיהוד שמלצר: ואלו הפעילויות שעתיד להיחקק חוק ייעודי, והגופים שנותנים את השירותים האלו, אותם אנחנו רוצים לפטור.

עמיהוד שמלצר: פסקה (2).

עמיהוד שמלצר: תקנה 2 לתקנות העיקריות.

עמיהוד שמלצר: ברשותכם, אני אקרא את (2) ו-(3) ביחד בגלל שפסקה (2) מדברת על פטור ממתן אשראי אגב שירותי תשלום ופסקה (3) מדברת על פטור ממתן שירות בנכס פיננסי, שזה העיקרי, כן?

עמיהוד שמלצר: הפטור ממתן שירות בנכס פיננסי.

עמיהוד שמלצר: זה הפטור העיקרי.

עמיהוד שמלצר: והאשראי זה רק אגב.

אלכס קושניר: יאללה.

אלכס קושניר: לך על זה.

עמיהוד שמלצר: זה פטור ממתן אשראי.

עמיהוד שמלצר: אבל נגיע אליו עוד שנייה.

עמיהוד שמלצר: כפי שאמרנו, במסגרת התקנות אנחנו מציעים כי לתקופה מוגבלת בזמן, הגופים שעונים על התנאים הבאים יהיו פטורים מרישיון של שירות בנכס פיננסי.

עמיהוד שמלצר: בנוסף, הגופים או במסגרת החוק העתידי ודירקטיבה אירופאית, הגופים שמקבלים רישיון של Payment Services Directive, של שירותי תשלום, יכולים לתת גם אשראי אגב שירותי התשלום האלה.

עמיהוד שמלצר: הדוגמה המוכרת, כאשר אתה הולך לשלם באמצעות כרטיס אשראי, באמצעות אמצעי תשלום, אתה משלם בתשלומים.

עמיהוד שמלצר: אז התשלומים האלה זה אשראי.

עמיהוד שמלצר: אנחנו רוצים לאפשר לאותם תאגידים להמשיך את הפעילות שלהם בלי לקבל עוד את הרישיון גם של האשראי.

עמיהוד שמלצר: התנאים שאנחנו מבקשים שאותם גופים יעמדו בהם הם תנאים שנועדו, כמו שאמרנו, מצד אחד לפטור אותם, מצד שני לוודא שאלה גופים שיש עליהם פיקוח ושחלות עליהם החובות הצרכניות שחלות על גופים בישראל.

עמיהוד שמלצר: אז אנחנו אומרים, ראשית, שמדובר בתאגיד שהתאגד באחת מהמדינות הבאות: ארצות הברית, האיחוד האירופי או אנגליה.

עמיהוד שמלצר: שנית, שיש לו רישיון לעסוק בשירותי תשלום.

עמיהוד שמלצר: הוא מפוקח.

אלכס קושניר: אגב, סליחה.

אלכס קושניר: אנגליה או בריטניה?

אלכס קושניר: לא, אמיתי אני שואל.

אלכס קושניר: סקוטלנד זה בסדר?

מיכאל בן דהן: אנחנו נברר את זה.

עמיהוד שמלצר: כן, כן.

עמיהוד שמלצר: אנחנו נצטרך לברר את זה עד ההצבעה.

עמיהוד שמלצר: אז אין לנו הרבה זמן.

אלכס קושניר: טוב.

שלומית ארליך: תגידו, למה לא לנסח – באמת אני חוזרת ושואלת – למה לא לנסח לכל מדינה מוכרת איזושהי מדינה שהכללים בה והדין החל בה מבטחים די הצורך את עניינו של הציבור בישראל?

שלומית ארליך: אמרה קרני שזה מה שעמד לנגד עיניהם, או לקבוע איזושהי הוראה כללית?

שלומית ארליך: זה משהו שככה ראיתי ברפרוף בעין בחוק ניירות ערך, בסעיף 35יח, שמדבר שם על בחירת הבורסות.

שלומית ארליך: וגם זה נעשה בהתאם לכללים ודין שחלים על תאגידים שהואגדו בישראל ומבטחים די הצורך את ענייניו של ציבור המשקיעים בישראל.

שלומית ארליך: למה לא ללכת על איזושהי הוראה כזאת ואז לאפשר גם למדינות נוספות?

אורית שרייבר: אני אשמח להתייחס.

קריאה: - - -

אלכס קושניר: רגע, רגע, שנייה.

אלכס קושניר: קודם כול, כן.

שלומית ארליך: עכשיו, לא משנה.

שלומית ארליך: אפשר לנסח את זה בצורה אחרת.

שלומית ארליך: אבל בעיקרון ללכת על איזושהי הוראה כזאת שתסגור לכם טוב את ההגנה על הציבור את כל מה שעומד מאחורי.

אורית שרייבר: אז אני אשמח להתייחס לזה.

אורית שרייבר: גם בהסדרים אחרים מכוח חוק ניירות ערך, כשאנחנו הולכים בשלב הראשון – דיברו כאן מקודם על האיזונים, אז אני לא אחזור על זה עוד פעם – אנחנו יוצרים כאן איזשהו איזון.

אורית שרייבר: אנחנו הולכים קודם כול למדינות שאנחנו מרגישים הכי בטוח מבחינתם.

אורית שרייבר: אנחנו מכירים את הרגולציה שחלה בהן בתחום הזה.

אורית שרייבר: אנחנו מכירים גם את הרגולציה והחקיקה הכללית שחלה גם על התחומים האלה, כמו נגיד, חקיקה שעוסקת בפרסום.

אורית שרייבר: יש לנו הסדרי שיתופי פעולה ביחד עם המדינות האלה.

אורית שרייבר: ולכן אנחנו קודם כול פוטרים למדינות שבהן אנחנו מרגישים שזה הכי בטוח, כי אנחנו רוצים להמשיך ולהגן כאן בסופו של דבר על הצרכן הישראלי, וגם את זה צריך לזכור, ביחד כמובן עם פיתוח השוק ועם עידוד התחרות, שאנחנו הראשונים שבעד זה.

אורית שרייבר: גם בהסדרים אחרים מכוח חוק ניירות ערך, כמו הסדר הרישום הכפול, כמו קרנות חוץ, התחלנו קודם כול ברשימה מצומצמת של מדינות שנקובות בחוק ניירות ערך.

אורית שרייבר: ואחר כך כשבחנו ובדקנו את הדינים או כשהגיעו אלינו פניות ממדינות אחרות שרצו להגיד שהן גם עומדות בקריטריונים דומים, באנו והרחבנו את הרשימות האלה.

אורית שרייבר: באמת זה היה תוך כדי עבודה כבר ולמידה.

אורית שרייבר: זה בלתי סביר או לא יכול להיות היום שאנחנו נדע את כל הדינים בכל רחבי העולם ולבוא ולבחון מה נכנס ומה לא נכנס.

אורית שרייבר: ונכון להתחיל את זה הדרגתי עם המדינות שאנחנו מרגישים איתן בטוחים וברגולציה שחלה בהן.

אורית שרייבר: ואם יהיה צורך – שוב, כאן מדובר בתקופה המוגבלת, פרק זמן מוגבל.

אורית שרייבר: מה שאנחנו הצענו בתזכיר החוק הוא שזה יהיה לכל המדינות אותו דבר.

אורית שרייבר: ולא תהיה שם התייחסות דווקא לאנגליה או לאיחוד האירופי או לארצות הברית.

אורית שרייבר: ולכן אנחנו חושבים שבהתחשב בכל הנתונים האלה ובאיזון שאנחנו עורכים כאן, זה נכון להתחיל ככה.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: אז בריטניה או אנגליה?

מיכאל בן דהן: בריטניה, בריטניה.

מיכאל בן דהן: זה Bank of England מפקח עליהם בין היתר, אבל זו בריטניה.

שלומית ארליך: מה משמעות?

שלומית ארליך: מה ההבדל בין בריטניה לאנגליה?

מיכאל בן דהן: כן.

מיכאל בן דהן: אנגליה נכללת בבריטניה ובריטניה כוללת מדינות נוספות.

מיכאל בן דהן: אבל הפיקוח הרגולטורי נעשה ברמת בריטניה.

מיכאל בן דהן: את זה בדקנו עכשיו.

מיכאל בן דהן: אז אנחנו סומכים את ידינו על המבנה הרגולטורי ופיקוח הרגולטורי בבריטניה.

מיכאל בן דהן: בגלל זה אין הבדל מבחינתנו בין אנגליה לבריטניה.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אנחנו פה התחלנו דיון עם טמיר לגבי קולוניות בריטיות, האם קיימות, מה קיים, איפה כן, איפה לא.

עמיהוד שמלצר: רק אני אמשיך שלגבי הפטור משירות בנכס פיננסי.

עמיהוד שמלצר: אז אמרנו התנאי של איסור הלבנת הון חלות לגביו הוראות גם לעניין הפעילות שלו בישראל.

עמיהוד שמלצר: אנחנו פוטרים אותו רק לגבי פעילות שירות התשלום שמותר לו לבצע לפי הרישיון שלו.

עמיהוד שמלצר: ואנחנו מבקשים כאן להחריג פעילות שירות תשלום שקשורה למטבעות וירטואליים.

עמיהוד שמלצר: זה נושא שאנחנו רוצים להסדיר אותו.

עמיהוד שמלצר: זה נושא שבליבון ממשלתי עדיין ומבקשים שלא לכלול את התקנות לגבי זה עכשיו.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: לגבי קריפטו.

עמיהוד שמלצר: קריפטו.

אלכס קושניר: קריפטו לא עכשיו.

עמיהוד שמלצר: לגבי אשראי, אנחנו רוצים לפטור את אותם גופים כאשר הם נותנים אשראי אגב שירותי תשלום.

עמיהוד שמלצר: כאשר אשראי אגב שירותי תשלום יפורש בהתאם לדין שחל באותה מדינה.

עמיהוד שמלצר: ואנחנו רוצים לוודא שחוק אשראי הוגן יחול לגבי האשראי.

עמיהוד שמלצר: חוק אשראי הוגן כולל את ההוראות הצרכניות, כגון גובה הריבית המקסימלית, כגון חובות גילוי הסכם בין המלווה ללווה, ושיש לו מען למסירת כתבי בית דין שזה עוד איזה פרמטר שמחבר את אותו גוף וניתן יהיה לתבוע אותו ולאכוף עליו, כמו שאמרנו, לא באמצעות הרגולטור אבל כן באמצעות בתי המשפט בישראל.

אלכס קושניר: אחלה.

אלכס קושניר: הוראות מעבר.

שלומית ארליך: עכשיו אנחנו עוברים לשוק ההון.

אילת שמעון: חזרנו.

אילת שמעון: כבר דיברנו על זה, אבל אני אגיד שוב.

אילת שמעון: אז באמת עוסק יכול להחליט או שהוא מפסיק לעסוק ואז - - -

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: אבל אחרי שתיקנו את זה ל-3 מיליון, איפה הפער?

שלומית ארליך: לא.

שלומית ארליך: אבל עדיין - - -

אלכס קושניר: כן?

אלכס קושניר: אוקיי.

אילת שמעון: ואז נותנים לו שבע שנים בעצם לחסל את עסקיו.

שלומית ארליך: למה שבע שנים?

אילת שמעון: מדיונים שאנחנו ערכנו הבנו שזה הזמן המשוער בערך של העסקאות אלה.

אילת שמעון: מדיונים שערכנו עם השוק.

אילת שמעון: ואם הוא מחליט שהוא ממשיך לעסוק, אז הוא באמת צריך להגיש בקשה לרישיון תוך 60 יום, ניתנה לו האפשרות.

אילת שמעון: אנחנו נותנים לו להמשיך לעסוק גם לפני שמקבל רישיון.

אילת שמעון: זאת תקופה.

אילת שמעון: בשביל באמת לא להפסיק פעילות עד שנבחנת בקשת הרישיון.

שלומית ארליך: 60 יום זה לא זמן קצר?

אילת שמעון: 60 יום זה רק להגשת הבקשה.

שלומית ארליך: בדרך כלל, כשמגישים את הבקשה, רוצים להגיש אותה מלאה עם כל מסמכים הנדרשים.

אילת שמעון: אנחנו לא קובעים שחובה.

אילת שמעון: כלומר אנחנו רוצים תוך 60 להבין עם מי אנחנו מתעסקים ולהבין מה המצב.

שלומית ארליך: מבחינת

שלומית ארליך: כם, גם אם הבקשה לא מלאה עם כל המסמכים שנדרשים, זה זה.

שלומית ארליך: הגשת את הבקשה, אתה בפנים לצורך 60 ימים?

אילת שמעון: לא.

אילת שמעון: לא לעקר את המונח "הגשת בקשה" מתוכן.

אילת שמעון: אבל כן, אנחנו לא דורשים באמת הגשה בהתאם לנוהל הרישוי.

אלכס קושניר: ואם התקשרתי והשארתי הודעה במענה הקולי, זה תופס?

אייל בן ישעיה: לא, לא.

אייל בן ישעיה: זו שאלה טובה.

אייל בן ישעיה: הוראת המעבר פה מאוד דומה גם להוראת המעבר שקיימת בחוק.

אייל בן ישעיה: על מנת להימנע ממצב שבו באמת יבוא מי שיטען שהגיש על איזושהי פתקית, או כמו שאתה אומר, אז יש צורך באישור מהמפקח על כך שהוגשה בקשה.

אייל בן ישעיה: הניסיון גם מלמד שלאחר הגשת הבקשה, יש שיג ושיח.

אייל בן ישעיה: אנחנו בדרך כלל לומדים את הבקשה, לפעמים מוציאים דרישות למסמכים נוספים וכד'.

אייל בן ישעיה: זה תהליך שלוקח מעבר ל-60 ימים.

אייל בן ישעיה: אבל במסגרת 60 הימים הראשונים אנחנו כן רוצים שתיעשה פניה אלינו כדי שנדע קריאת כיוון האם רוצה להמשיך או לא.

ירון פיטארו: צריך לבוא ולחדד פה את העניין של מי שחסה בפטור לפני כן ועדיין ימשיך לעשות עסקאות מעל 3 מיליון.

ירון פיטארו: זה לא ברור ולא חד שהוא באמת זכאי להמשך.

ירון פיטארו: אולי צריך להוסיף: אלא אם הוא ממשיך לחסות בתקנות הפטור.

אייל בן ישעיה: לא.

אייל בן ישעיה: זו תקנת משנה (ב).

אייל בן ישעיה: תקנת משנה (ב) מדברת על כך שמי שחסה תחת התקנות הקודמות, אוקיי?

אייל בן ישעיה: לא יהיה חייב ברישיון לגבי העסקאות הללו.

ירון פיטארו: שבוצעו ערב יום מפרסום, אבל לא קדימה.

ירון פיטארו: צריך לרשום שהוא עדיין יהיה תחת התקנות הפטור.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אבל זה התקנות עצמן.

אלכס קושניר: בשביל מה אתה צריך לכתוב?

אלכס קושניר: שהתקנות הפטור נותנות הפטור?

ירון פיטארו: עוד פעם, מה שרשום פה זה כאילו זה או שיש לך פטור בעבר ואתה לא רוצה את הפטור הזה, יש לך שבע שנים או אם אתה - - -

אלכס קושניר: אבל אם אתה בתנאי הפטור, אז אתה פטור, כי התקנות החדשות נכנסות לתוקף.

אלכס קושניר: אתה בסדר.

ירון פיטארו: אז למעשה, זה אומר שמי שהיה בפטור לפני כן ממשיך עדיין בפטור, כי הוא עושה עסקאות מעל 3 מיליון, ממשיך לחסות תחת אותן תקנות של הפטור.

אייל בן ישעיה: לגבי העסקאות שהוא עשה לפני הפרסום של התקנות.

ירון פיטארו: גם לגבי העסקאות קדימה.

ירון פיטארו: אז יש לו את הפטור החדש.

אייל בן ישעיה: לא.

אייל בן ישעיה: בעסקאות חדשות יש משטר משפטי חדש, והוא עכשיו זה שחל.

אייל בן ישעיה: עסקאות שנעשו תחת אצטלה של תקנות הפטור הקודמות הן לכאורה פטורות מהמשטר המשפטי החדש לתקופה של שבע שנים.

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: שלומית, את רוצה להגיד את השינויים לפני שאני מצביע?

שלומית ארליך: אז כן.

שלומית ארליך: אז בעצם עשינו כמה שינויים.

שלומית ארליך: ככה, בתקנה 2 בפסקה (4) הכנסנו: "לחשבונם של אחרים או לחשבונו העצמי.

שלומית ארליך: וכן תאגיד כאמור שהתאגד במדינה חברה בארגון ה-OECD".

שלומית ארליך: אחר כך בהמשך, בפסקה (8), את 5 מיליון החזרת, כמו שהיה במקור, ל-3 מיליון שקלים חדשים.

שלומית ארליך: בתקנה 3 הוספנו שינוי טכני בפסקה (2): "סוכן ביטוח כהגדרתו בחוק הפיקוח על הביטוח".

שלומית ארליך: "מדינה מוכרת" – במקום אנגליה זה יהיה בריטניה.

שלומית ארליך: זהו, נכון?

אלכס קושניר: אוקיי.

אייל בן ישעיה: שלומית, יש גם רק את התיקון הטכני.

שלומית ארליך: אה, נכון מאוד.

שלומית ארליך: "השותף הכללי" זה גם תיקון טכני שעשינו ב-(6)(ב).

אייל בן ישעיה: בדיוק.

אייל בן ישעיה: 2(6)(ב).

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: אז אם כך, אני מעלה להצבעה את הצעת תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (פטור מחובת רישוי), התשפ"ב–2022, עם התיקונים שהתקבלו כאן בוועדה.

אלכס קושניר: שוב אני אומר, אנחנו גם יוצרים ודאות והופכים את הוראת השעה להוראת קבע וגם בעצם מפחיתים את הרגולציה ומאפשרים לגופים חדשים להיכנס לשוק ולהגביר את התחרות.

אלכס קושניר: ולכן אני מברך על התקנות האלה.

אלכס קושניר: ואני כמובן רוצה להצביע.

אלכס קושניר: היות שיש פה הרבה מאוד חברי כנסת, אז אני מבקש מכולם לעשות את זה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: אושרו.

אלכס קושניר: פה אחד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: התקנות התקבלו.

אלכס קושניר: הישיבה נעולה.