ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 321, 2022-08-15 09:30

אלכס קושניר: אנחנו ממשיכים בדיוני הוועדה.

אלכס קושניר: הנושא השני על סדר-היום הוא המשך דיון שקיימנו ביום חמישי: בחינת היערכות הממשלה למתן פיצויים לנזק ישיר או עקיף בעקבות מבצע עלות השחר.

אלכס קושניר: חשוב לי למסגר את הדיון ומה שנקרא לתאם ציפיות.

אלכס קושניר: רשות המיסים פרסמה ביום חמישי את התקנות לפיצויים למבצע האחרון.

שלומית ארליך: להערות הציבור.

אלכס קושניר: להערות הציבור.

אלכס קושניר: הערות הציבור הסתיימו.

אלכס קושניר: אני מאוד מקווה שנוכל לקבל את התקנות האלה היום לוועדה ואז יש תהליך שלם שאנחנו צריכים לעבור, שזה לבקש מוועדת ההסכמות של הכנסת – כי אנחנו נמצאים בתקופת בחירות – לקיים את הדיון הזה על התקנות עצמן.

אלכס קושניר: אחרי שנקבל את האישור של ועדת ההסכמות – אני מקווה שלא יהיו לנו עיכובים – נצטרך לבקש אישור מיושב-ראש הכנסת לקצר זמנים בהתרעה על קיום דיון בוועדת הכספים, גם בגלל שאנחנו נמצאים במהלך תקופת בחירות.

אלכס קושניר: כל זאת בהתאם להחלטת ועדת הכנסת שהתקבלה ברגע שהכנסת התפזרה.

אלכס קושניר: במידה ושני הדברים האלה קורים, מחר נוכל לקיים דיון לגופן של התקנות עם אותן הערות שבשבוע שעבר ביום חמישי העלינו אל מול רשות המיסים.

אלכס קושניר: לכן, הדיון שנקיים היום בעצם יתמקד במה שלא השלמנו בפעם הקודמת שזה אותם נתונים היסטוריים של המבצעים הקודמים – צוק איתן, שומר החומות וחגורה שחורה – שרשות המיסים התבקשה להציג.

אלכס קושניר: אני מקווה שאתם מוכנים עם המצגת.

אלכס קושניר: רשות המיסים, בבקשה.

מירי סביון: עד שתעלה המצגת אני אגיד כמה מילים.

מירי סביון: אנחנו התבקשנו להציג נתונים, נציג פה שני דברים.

מירי סביון: אחד, נציג סדרה של נתונים ממבצע שומר חומות וגם ממבצע צוק איתן, גם לגבי הנזק הישיר וגם לגבי הנזק העקיף כדי שבאמת חברי הוועדה יוכלו להתרשם גם מכמות המקרים שמטופלים, גם מאחוז הטיפול ושיעור הטיפול, אני מניחה שאמיר ייתן הסברים נוספים על המורכבות ככל שיעלו שאלות.

מירי סביון: אחרי הצגת הנתונים אנחנו גם נשמח להציג בפניכם את הדרך שבה צריך להגיש תביעה כדי שתתרשמו מהתהליך עצמו כי אנחנו עושים מבחינתנו את המיטב כדי שבאמת מי שזכאי לפיצויים יוכל לממש את הזכויות שלו בצורה הכי מהירה.

מירי סביון: מכאן לאמיר.

מירב כהן: בוקר טוב.

מירב כהן: אני אנסה להציג את כל הנתונים שהיו לנו מצוק איתן ומשומר חומות, אלה המבצעים האחרונים שהיו.

מירב כהן: היה באמצע גם את חגורה שחורה ותקנות של 2019 אבל אלה היו אירועים יותר קטנים.

מירב כהן: (שקף: נתוני ביצוע נזק עקיף/ישיר – קרן פיצויים).

מירב כהן: בגדול, בצוק איתן הייתה הצגה שיש תיקים פתוחים, אז אין לנו תיקים פתוחים.

מירב כהן: טיפלנו סך הכול בכ-25,000 תיקים בצוק איתן במספר מסלולים, זה היה האירוע הכי גדול באזור הדרום.

מירב כהן: במסלול המחזורים היו 16,000 תיקים, חקלאות אדום, מחזורים מותאם.

מירב כהן: יש לנו מספר מסלולים כי זה היה אירוע יותר גדול ממה שקיים היום.

מירב כהן: שולם כמיליארד וחצי שקלים.

מירב כהן: אני חייב להגיד שזה אחד המבצעים הראשונים שהתקנות אושרו בוועדת כספים תוך כדי המבצע בגלל אורך המבצע.

מירב כהן: ב-3 באוגוסט כבר אישרנו את התקנות האלה ובעצם כבר במהלך המבצע עסקים הצליחו לקבל פיצויים, אם זה מקדמות על חשבון התביעות, כדי שתזרים המזומנים שלהם לא ייפגע.

מירב כהן: המבצע היה במשך כמעט חודשיים.

מירב כהן: יש היום 124 תביעות שמתנהלות בבתי משפט.

אלכס קושניר: של צוק איתן.

מירב כהן: של צוק איתן, כשסד הזמנים לא תלוי בנו, הוא תלוי בבית משפט, אנחנו צד לעניין.

אלכס קושניר: 124 מתוך 25,000 תיקים?

מירב כהן: כן, זה מה שנמצא היום בבית משפט.

מירב כהן: מתקיימים דיונים בתקופה האחרונה, היו קצת עיכובים של ועדות הערר, זה לא משהו שאנחנו שולטים בו.

אלכס קושניר: אתה יכול לאפיין את הסיבות למה זה הגיע לבית המשפט?

מירב כהן: התיקים שלנו זה כמו שומה של מס הכנסה.

מירב כהן: כמו שבמס הכנסה מישהו מגיש שומה שנתית ובמס הכנסה מוציאים לו שומה עם צווים ולא מסכימים עם השומה שהוא הגיש וזה מגיע לבית משפט, אותו דבר במקרה הזה.

מירב כהן: תיקים שהם במסלול אדום זה לדוגמה שומה אמיתית פר אקסלנס שיש בה כל מיני מרכיבי נזק שונים.

מירב כהן: לא תמיד ההסכמות הן אותו דבר.

מירב כהן: יש תיקים שהוועדה קובעת בדרך של אומדנה אבל צריך לזכור שיש מקרים שבהם התביעות הן מיליון שקלים, בסוף ועדת הערר קובעת 300,000 שקלים.

מירב כהן: צריך לזכור שזה שומה, אני לא רוצה להיכנס לפרטים.

אלכס קושניר: כל התיקים בבתי משפט זה בדרך מסלולים אדומים.

אלכס קושניר: נכון?

מירב כהן: בדרך כלל זה מסלולים אדומים או מסלולי מחזורים של עסקים, שמבחינתנו ראינו שהם סגרו סניפים כי צריך לזכור שירידת מחזורים בין תקופה לתקופה אמורה לשקף את הירידה האמיתית שנגרמה לעסק.

נירה שפק: אני מבקשת, אמיר.

נירה שפק: אין את זה מודפס וגם אין את זה פה.

נירה שפק: שישלחו בבקשה, אני רוצה לראות.

אלכס קושניר: הם שלחו.

נירה שפק: לא מעלים לי כי אין.

נירה שפק: תשלחו.

נירה שפק: גם אני לא רואה מהמרחק הזה וגם קחו אותנו, ואנחנו אתכם, ברצינות.

אלכס קושניר: בואו נעשה הפסקה של כמה דקות.

אלכס קושניר: נחזור אחרי שהמצגת תעלה כמו שצריך וחברי הכנסת יוכלו לראות אותה.

אלכס קושניר: אנחנו רוצים לחדש את הדיון.

אלכס קושניר: המצגת בטבלטים.

אלכס קושניר: רשות המיסים.

מירב כהן: אלכס, שאלת על תיקים בבתי משפט.

מירב כהן: במסלולים אדומים זה הרבה ראשי נזק וזה מאוד מורכב, זה כמו שומה רגילה.

מירב כהן: במסלול מחזורים, המקרים העיקריים שאנחנו רואים זה אנשים שמחליפים פעילות בין החברה ליחיד ומעבירים מחזורים למקום אחר, במקרים כאלה בעצם לא נגרם לו נזק, או מקרה שבתקופת הבסיס היו לו לדוגמה שני סניפים ולפני תקופת הזכאות הוא סגר סניף אחד, אז ההשוואה היא לא נכונה.

מירב כהן: אתה משווה תקופה שהיו לי שני סניפים של מסעדה לעומת תקופה אחת.

אלכס קושניר: זה אירוע שמגיע לבית המשפט?

אלכס קושניר: למה אי אפשר לסגור את זה?

מירב כהן: יש מקרים שמגיעים כי יש גישה של הרבה מייצגים, שלא משנה, גם אם סגרתי את שלושת הסניפים, זה מה שרשום בנוסחה, זה מה שאנחנו צריכים לקבל.

מירב כהן: בתי משפט קבעו שכל זה מותנה בקשר הסיבתי עדיין, שזה קשור למלחמה, ולא למשתנה אחר.

מירב כהן: יש הרבה תיקים שאנחנו מצליחים לסגור ולא מגיעים איתם לבתי משפט, ועדיין יש תיקים שמגיעים לבתי משפט.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: שומר חומות.

נירה שפק: לפני, אם אפשר לגבי צוק איתן.

נירה שפק: אנחנו יודעים שצוק איתן היה ב-2014, אנחנו זוכרים היטב, וזה שעד היום יש עדיין תביעות, אותי מטריד משך הזמן.

מירב כהן: אין תביעות, לנו אין תביעות.

מירב כהן: התיקים נמצאים בבתי משפט.

נירה שפק: אוקיי, בוא נמצא את המילה הנכונה.

נירה שפק: ועדיין, אנחנו כאן כמחוקקים, אני כחברת כנסת אומרת – ארוך מדי.

נירה שפק: אני חושבת שצריך להגביל.

אלכס קושניר: כן, אבל הטענה היא לא לרשות המיסים, הטענה היא לבית המשפט.

נירה שפק: אני כן אומרת מכיוון שגם אני, ובטח לא אחד ולא שניים כאן חוו בתי משפט, ואנחנו יודעים שכל פעם אומרים – האם אפשר להגיע לפשרות?

נירה שפק: כן, לרשות המיסים יש כאן say כי אם באים בכל שלב בתהליך לבית המשפט ואומרים, אנחנו מצליחים להגיע להסכמות, אני לא מכירה שופט שיגיד: לא, פרינציפ אני רוצה להמשיך עד הסוף.

נירה שפק: אני מבקשת לדעת – לא הוצג כאן וביקשתי את זה בפעם שעברה – בסך הכול התיקים, כמה מתוך זה היה תהליכי פשרה?

מירב כהן: תהליכי פשרה לגבי איזה תיקים?

נירה שפק: לגבי התביעות של התושבים או של העסקים ומה קורה עם זה.

נירה שפק: הרי אתה מגיע לבית משפט כשאתה לא מגיע להסכמות מאחד מהצדדים, או אתם או מי שדורש את הפיצוי.

מירב כהן: בדרך כלל הצד השני.

נירה שפק: מתוך מה שמוצע כאן במספרים, כמה מתוכם אתם לא הסכמתם?

מירב כהן: ועדת ערר זה רק הם.

מירב כהן: אנחנו נותנים מכתב החלטה, קובעים את גובה הפיצוי.

נירה שפק: זאת אומרת, מאה אחוז כאן חושבים שמגיע להם.

מירב כהן: בוודאי.

מירב כהן: בכל ערעור זה תמיד ככה.

נירה שפק: אני לא סתם שואלת.

נירה שפק: מאה אחוז כאן - - -

מירב כהן: תמיד זה יהיה מאה אחוז.

מירב כהן: ועדת ערר זה תמיד יהיה מאה אחוז שהעורר מערער.

נירה שפק: אותי מטרידים כמה דברים.

נירה שפק: פעם אחת, באמת, אין כאן צד אשם או לא אשם מבחינתי.

נירה שפק: מבחינתי אני צריכה להסתכל על כל המעגל.

נירה שפק: אחד, הייתי רוצה לדעת בכמה הפער.

נירה שפק: אם אתם אומרים, הכרנו רק ב-30%, רק ב-20%, רק ב-80%, שנדע על איזה אחוזים רבים.

נירה שפק: שנית, האם היו כאן תהליכי גישור לפני, כן או לא.

נירה שפק: שלוש, גם תוך כדי.

נירה שפק: בסוף, מה קורה?

נירה שפק: אנחנו מתישים את האנשים – אני בכוונה לוקחת את האזרח הקטן כי הוא צריך יותר הגנה מאיתנו.

נירה שפק: ומ-2014 אותו אחד שאולי יזכה או לא יזכה, הוא גם לקח הלוואות ואף אחד לא מפצה אותו על הפחתות ואף אחד לא מפצה אותו על הריביות, שאם הוא לקח במקום אחר אז מה קורה איתן?

נירה שפק: והמשך הזה מתיש את האנשים.

מירב כהן: אני קודם כול אסביר שלגבי צוק איתן הייתה מקדמה של 90% מגובה התביעה, זאת אומרת כל הזמן הזה הכסף היה אצלם, אז מבחינת נזק, גם באירוע הזה עכשיו שהבאנו את התקנות, שימו לב שיש מקדמה של 50%, אז גם אם יש משהו שמתעכב, קודם כול נמצא כסף אצל אותו ניזוק.

מירב כהן: אנחנו בגישה תמיד לנסות להתפשר ולהגיע לפשרות – גם אם זה לפני הדיון, גם אם זה במהלך הדיון – הגישה שלנו היא כן יותר להתפשר, וכן, אני יכול להגיד את זה בוודאות, ההנחיה, לפחות שלי בתור מנהל היחידה, ככל שעובר הזמן, גם אם אנחנו צודקים, היתרון הוא אצלם כי בסופו של דבר למשך הזמן יש השפעה וצריך לנסות להתפשר.

מירב כהן: אבל, היו כאן כל מיני מקרים שהוצגו בחודשים האחרונים, גם תיק שהסתיים לא מזמן בוועדת ערר – ואני לא אכנס לפרטים – אבל תזכרו שגם אם הוועדה קבעה שמגיע לעוסק סכום מסוים, זה היה 50% ממה שהוא תבע.

מירב כהן: זו תביעה של כמעט מיליון שקלים, כשהוועדה קבעה שמגיע לו סכום הרבה יותר נמוך.

מירב כהן: בסופו של דבר, גם ועדת ערר, אנחנו לא יכולים להתפשר בסכומים של חצי מיליון שקלים ולתת אותם אם לא מגיע, זאת קופה ציבורית שאנחנו צריכים לשמור.

מירב כהן: אנחנו כן הולכים בית הלל.

אלון טל: אבל שמענו בישיבה קודמת ממיכאל ביטון בקשה מאוד מפורטת לנתונים כי חוסר שקיפות זה גם מחמיר את תחושת הקיפוח בקרב הנפגעים שם בעוטף.

אלון טל: אני הייתי מצפה לפחות לקבל הרבה יותר פירוט, בדיוק כמו שחברת הכנסת שפק ביקשה משום שהתחושה היא שאחרי שמונה שנים, שליש מהפיצויים שכן הגיעו הלכו בסופו של דבר למשפטנים ואותו ציבור ששוב פעם ספג, מוצא את עצמו באמת חשוף ואנחנו לא יכולים להגן עליהם כי אין לנו נתונים.

אלון טל: אני חושב שאותן שאלות זה בדיוק מה שאנחנו צריכים לדעת בתור גוף מפקח.

מירי סביון: מה שאנחנו מציגים כאן זה בדיוק את הנתונים שביקשתם.

מירי סביון: ביקשתם לראות כמה תיקים הסתיימו וזה בדיוק מה שאנחנו מציגים פה, גם לגבי שומר חומות, גם לגבי צוק איתן, כי שוב, מה שנאמר כאן בוועדה, הייתה תחושה שאולי אנחנו לא טיפלנו בכל התיקים או דברים כאלה, ונתבקשנו וזה מה שאנחנו עושים, להציג את שיעור הטיפול בתיקים ואנחנו מציגים את הדברים.

מירי סביון: לגבי התייחסות לתיקים פרטניים, הגם שהיינו מאוד מאוד שמחים לשתף אתכם אולי בחלק מהנסיבות שבהן יש לנו תביעות שהן ממש מופרזות ולא מוצדקות, ובעקבות הבדיקות וגם הביקורת משולמים לפעמים סכומים הרבה יותר נמוכים, זה היוצאים מן הכלל, זה לא הכלל, אבל יש כאלה שמציגים תביעות מופרזות ובעקבות העבודה והבדיקות שלנו זכאים לסכומים הרבה יותר נמוכים בעשרות אחוזים, לפעמים חצי, לפעמים שליש מהתביעה המקורית, מסיבות של סודיות אנחנו לא יכולים להציג ולהתייחס למקרים פרטניים.

נירה שפק: ברור לנו.

אלון טל: זה מובן.

מירי סביון: מה שאנחנו מציגים כאן וזה מה שנתבקשנו לעשות, אם יש בקשות נוספות אפשר בהחלט, אנחנו מציגים את כמות הבקשות שהתקבלו בקרן – גם בנזק ישיר, גם בנזק עקיף, גם במבצע שומר חומות וגם בצוק איתן.

אלון טל: אתם יכולים להגיד לנו כמה שמאים עוסקים בזה?

מירי סביון: נתייחס.

נירה שפק: אם אפשר, אני ביקשתי לראות כמה נדרש וכמה שולם ובאמת חסרה העמודה של כמה נדרש.

נירה שפק: אני רוצה לדעת, בסוף כשאומרים "מחזורים" או "חקלאות אדום", מספר התיקים הגמורים – 93, אין לנו את השורה הזאת.

נירה שפק: פירטתם את זה יפה בענפים שונים או באגפים שונים.

נירה שפק: אני רוצה לדעת כמה נדרש וכמה קיבלו, אני רוצה לדעת מה יכול היחיד מול המערכת.

מירב כהן: בצוק איתן, התביעות עמדו על 2.4 מיליארד ושולם מיליארד וחצי.

נירה שפק: בפירוט, אם אפשר.

מירב כהן: אני חייב להגיד שהוצגו כאן הרבה נתונים בוועדה הקודמת.

מירב כהן: אנחנו לא יכולים לענות על הכול אבל אני חייב לומר שבאמת הרבה מהנתונים שהוצגו כאן הם לא מדויקים והם הוצגו לא בשאלה אלינו, כאילו שמעתי צד וזה מה שנכון.

מירב כהן: הדברים הם לא מדויקים ואני אומר את זה ממש בעדינות.

מירב כהן: לא כל הדברים מדויקים, ובסופו של דבר, מתוך ה-26,000 תיקים רק 3% מהתיקים הגיעו לבתי משפט, זה אומר שב-97% מהתיקים היו הסכמות ולא הגענו לבתי משפט.

מירב כהן: הגיעו 950 תיקים לוועדת ערר מתוך 26,000 תיקים.

מירב כהן: זה אומר שמכלל התיקים האלה רק 3% הגיעו לוועדת ערר וזה אחוז מצוין.

נירה שפק: זה למשל משהו שחסר פה, לא כתוב כמה.

אלון טל: זו אמירה מאוד חשובה.

מירב כהן: מבחינת כמות השמאים, יש לנו לא שמאי אחד, יש לנו יותר מעשרה שמאים.

מירב כהן: העובדים שלנו הם שמאים בעצמם, עברו קורסים בנושא הזה, הם שמאים כמו שמאי בחוץ.

ינון אזולאי: יש לך עובדים שמאים, זה בסדר, אבל זה לא התפקיד שלהם.

אלכס קושניר: זה כן התפקיד.

ינון אזולאי: כשדיבר מיכאל ביטון בשבוע שעבר על שמאים הוא דיבר על אותו שמאי שצריך בסופו של דבר לראות ולהחליט אבל זה לא אותם אלה שגם יוצאים לשטח.

נירה שפק: לא.

נירה שפק: יש את הפרילנסרים.

אלכס קושניר: יש עובדים של רשות המיסים וגם בעת חירום הם מגייסים פרילנסרים.

ינון אזולאי: זה מה שהוא שואל, על אותו גיוס, כמה הגיוס בסך הכול.

ינון אזולאי: זה מה שאני שואל, כמה מבחוץ.

מירב כהן: בסוף, במדינת ישראל יש רשימה סגורה של שמאים, הכמות היא מוגבלת.

מירב כהן: כדי להגדיל את הכמות ולהגיע לאירועים יותר גדולים, אם יקרו וחס וחלילה, אנחנו צריכים להיות ערוכים.

מירב כהן: בחוק לא רשום ששמאי צריך להעריך את הנזק, המנהל צריך להעריך את הנזק.

מירב כהן: אנחנו באירועים משתמשים בשמאים חיצוניים כעזרה.

מירב כהן: יש לנו גם 50 עובדים ברשות המיסים שהם שמאים ועושים שומות מא' עד ת'.

ינון אזולאי: שהם גם נמצאים בשטח כשצריך.

מירב כהן: ברור.

מירב כהן: בצוק איתן היו לנו עשרה שמאים, לא היה שמאי אחד.

מירב כהן: בנוסף, עוד שלושה שמאים מתוך המחלקה שליוו את התהליך.

מירב כהן: לא היה שמאי אחד, זה לא נכון בנתונים.

מירב כהן: צריך לזכור, הוצג שהשמאים שלנו הגיעו באיחור אבל לא שאלו את אותו חקלאי כמה זמן לקח לו להגיש את התביעה.

מירב כהן: לו לקח שלושה חודשים להגיש.

נירה שפק: את זה גם אנחנו רוצים לדעת.

נירה שפק: גם פעם שעברה ניסיתי לשים דברים על השולחן בצורה באמת אובייקטיבית.

נירה שפק: 1.

נירה שפק: יש כאן בעיה.

נירה שפק: אנחנו רוצים לטפל בה, אחרת לא היינו פה; 2.

נירה שפק: אני מכירה גם חלק מהנתונים שאתה מדבר עליהם רק מהסיבה שקיבלתי פניות ציבור ובחלק מהן הגענו ומצאנו, וחלק מהן, בטיפול ובנתונים שהוצגו ובישיבות שישבתם עם העסקים גם ראינו שחלק מהתביעות לא מוצדקות, זאת אומרת, אני לא אומרת שיש כאן גוף אחד שטורף.

נירה שפק: בגלל שאני שמה שלמה עם פניות ציבור בנושא, אני חושבת שיש לי קצת ניסיון.

נירה שפק: אבל כן שני דברים עולים.

נירה שפק: פעם אחת, השיח עם הפרילנסרים – אני חייבת להגיד את זה – ואתם מכירים את זה.

נירה שפק: אתם לא שולטים על כל פרילנסר שמגיע וצורת הדיבור שלו ואמירות שהן לא מכבדות, וזה משפיע.

נירה שפק: ואז מתחיל הבואו נריב, ופה יש לכם משהו לטפל בו כי יותר מדי פעמים, כולל פעמים שאני הייתי אישית בזמן הנפילה, שמעתי שיח שהוא לא מכבד.

נירה שפק: 2.

נירה שפק: שלחתי לך גם הקלטות של אנשים שמתקשרים לקבל, והתשובות שנאמרות הן לא טובות, ואני שמחה שבשנייה ששלחתי לך את זה, זה טופל.

נירה שפק: אתה לא יכול לשלוט על כל אחד בדרך.

נירה שפק: אותי מעניין לראות אם יש כאן תבנית.

נירה שפק: אני רוצה לדעת כמה תבעו, והינה אנחנו מגלים כאן שיש מיליארד הבדל, שזה המון, בין מה שנתבע לבין מה שקיבלו.

נירה שפק: אני כן רוצה ממך פילוח, אני רוצה ממך פילוח על מה.

נירה שפק: אנחנו רוצים לא את השם, לא את אברם ולא את דינה, אני רוצה לדעת את הפילוח.

מירב כהן: אין בעיה להוסיף את העמודה הנוספת.

נירה שפק: ולנתח באיזה תחומים כי אם תגיד לי שמתוך המיליארד הזה שאמרו לא, 600 מיליון היו על חקלאים באדום, אז נדע ששם יש לנו את הבעיה.

נירה שפק: אתם חייבים לתת לנו, אנחנו מקבלי החלטות, אנחנו צריכים לקבל את הכלי הזה כדי לעבד אותו.

מירב כהן: אין בעיה להעביר את זה אחרי הדיון.

נירה שפק: ויש כאן נתון שלא מוסבר לי.

נירה שפק: בחקלאים אדום כתוב: תיקים גמורים – 93, וסך הכול תיקים – 78.

נירה שפק: האקסל כאן לא מסודר לי.

מירב כהן: אתמול עבדנו תוך כדי ישיבות.

נירה שפק: כל השאר מסודר והשורה הזאת לא ברורה, אני מבקשת לתקן ולעדכן אותנו.

מירב כהן: בסדר.

מירב כהן: אין בעיה.

נירה שפק: וגם, מתי הוגשו, כמה תביעות הוגשו באיחור.

נירה שפק: יכול להיות שאם הגישו לך שנה אחרי, זה גם משפיע על הזמן.

נירה שפק: עדיין, מ-2014, זה שזה ממשיך עד עכשיו זה לא נורמלי.

אלון טל: אני גם מבקש לקראת מחר.

אלכס קושניר: זה לא לקראת מחר.

אלון טל: אני לוקח מה שהיה לפני שמונה שנים.

אלון טל: בואו לא נחזור על אותו סיפור, בואו נלמד לקח, שלא נמצא את עצמנו בעוד שמונה שנים עם תביעות בבית משפט.

אלון טל: כלומר נחשוב איכשהו להגביל את זה בזמן, אפשר בחוק לעשות הרבה דברים משום שאני חושב שלא ייתכן שהציבור הזה –Justice delayed is justice denied – גם אתה אמרת את זה כרגע.

אלון טל: לכן, בואו נמצא דרך להחיש את זה כדי שגם פנייה לבית משפט לא תהיה שמונה שנים, זה לא סביר בעליל.

מירב כהן: אנחנו לא שולטים בזמנים של בתי משפט ואין לנו דרך.

אלכס קושניר: זה לא תלוי ברשות המיסים.

אלכס קושניר: אתה גם לא יכול לחוקק חוק שמגביל.

אלון טל: אולי ערר מינהלי לפני בית משפט.

אלון טל: אפשר לעשות הרבה דברים.

אלכס קושניר: אז אתה מוסיף עוד מדרגה בדרך.

אלכס קושניר: לא מספיק?

אלכס קושניר: גם ככה זה מסובך.

אלון טל: אבל אתה רואה את התוצאה.

אלכס קושניר: אתה רוצה לקצר ובסוף אתה מבקש להוסיף עוד בירוקרטיה לאירוע.

אלכס קושניר: להיפך, צריך להגיע לפתרונות פשוטים.

אלון טל: לא בירוקרטיה, אני חיפשתי סגירה מהירה של כל האירוע, זה מה שאני רוצה.

מירב כהן: אני יכול להגיד בנושא הזה שבהתאחדות התעשיינים במהלך השנים ניסינו.

מירב כהן: בנזק העקיף יש הרבה שמייצגים, ושכר הטרחה נגזרים כאחוז ממה שהם מקבלים על התביעה.

מירב כהן: זה לפעמים גורם לתביעות קצת מופרזות.

מירב כהן: עם התאחדות התעשיינים, שבאמת זה ארגון שמלווה את התעשיינים בצורה מצוינת לטעמי במהלך השנים, ניסינו לעשות הרבה ישיבות והדרכות באזור הדרום לענפי התעשייה.

מירב כהן: בסופו של דבר יש להם חשבים וסמנכ"לי כספים בתוך החברות שהם יגישו את התביעות בעצמם.

מירב כהן: התביעות ייצאו אולי לפעמים קצת פחות מופרזות כי אין כאן שכר טרחה שנגזר באחוזים מאותו סכום.

מירב כהן: עשינו איתם הרבה מהלכים במהלך השנים, ירדנו איתם לדרום כל פעם שהם ביקשו ועשינו ימי עיון מסוימים.

מירב כהן: אנחנו ננסה להוסיף את זה עוד בתקופה כדי לייעל.

מירב כהן: אני יכול לתת דוגמה: מישהי מנתיב העשרה שדיברנו איתה על שומר חומות, המייצג שלה, רואה חשבון, הוא הגיש את התביעה במסלול הלא נכון.

מירב כהן: יצרנו מסלול חקלאות והוא הגיש במסלול שכר.

מירב כהן: התאילנדים קיבלו הצהרות שעוד מעט נראה אותן שהם לא היו צריכים לקבל במסלול הלא נכון.

מירב כהן: כשדיברנו איתה היא אמרה: קשה לי להגיש לבד.

מירב כהן: אתמול היא הגישה לבד אחרי שנתנו לה הסבר, והיא אומרת, לקח לי ארבע דקות להגיש את זה, לא ידעתי שזה כל כך קל.

מירב כהן: אנחנו כן מנסים להנגיש, כן מנסים כרגע לעשות לומדה במחשב, שבן אדם יוכל להגיש לבד.

מירב כהן: המטרה היא לנסות להביא את זה כמה שיותר לבעלי עסקים שהם יגישו לבד.

מירב כהן: באמת גם חבל שלוקחים להם שכר טרחה, יכול להיות שזה גם חלק מהבעיה.

אלכס קושניר: אני אתן לך דוגמה ממקום אחר.

אלכס קושניר: כשהעלינו את מענק העבודה ב-40% קיבלתי הרבה מאוד פניות, זה מסובך להגיש.

אלכס קושניר: אני בעצמי נכנסתי לאתר של רשות המיסים בשביל להגיש, לקח לי שתי דקות.

אלכס קושניר: שתי לחיצות, והגשתי – לא לעצמי כמובן.

אלון טל: כן ירבו.

אלון טל: אני מתנצל, יש לי ישיבת סיעה.

ולדימיר בליאק: זה שאלה של אוריינטציה דיגיטלית שלך.

אלכס קושניר: לא, זה לא אוריינטציה דיגיטלית, זה רק לקרוא וללחוץ על הכפתור.

אלכס קושניר: תודה על המחמאה.

ינון אזולאי: חבר הכנסת טל, אני מייצג את מיכאל ביטון במקומך.

נירה שפק: יש לו סיעה חדשה, אנחנו מברכים, שינו את השם גם.

ינון אזולאי: מה שאני מבין ממך, שנתתם מקדמות בצוק איתן של 90%.

ינון אזולאי: נכון?

מירב כהן: כן.

ינון אזולאי: אז יכול להיות שהפער שנוצר בין ה-1.578 מיליארד ל-2.4 זה בגלל המקדמות שעוד תצטרכו להחזיר?

מירב כהן: המקדמות, בגלל זה באירוע הזה גם הקטנו את זה ל-50%.

מירב כהן: מהבדיקה שלנו נוצר מצב שהמקדמות ששולמו היו גבוהות מאוד ואז בעצם אנשים נדרשו להחזיר כסף.

ינון אזולאי: אתה רוצה לתת להם כמה שיותר מהר.

מירב כהן: אני אומר את זה גם בתור אזרח.

מירב כהן: אנחנו מצד אחד צריכים לעזור בתזרים אבל מצד שני גם, נקרא לזה, באיזה גבול לא לסבך את התיק.

ינון אזולאי: בסדר, אני מבין, זה גם קרה בקורונה.

מירב כהן: צריך למצוא את השילוב.

ינון אזולאי: אני רק שואל אם יכול להיות כזה פער.

ינון אזולאי: עזוב את ה-3% שאמרת שנמצאים עדיין בבתי משפט אבל כשאני מסתכל פה על השורה התחתונה, 1.578 מיליארד לבין 2.4, אנחנו מדברים על כמעט 850.

מירב כהן: התביעות היו מופרזות בהרבה מקרים.

מירב כהן: נוצרה בעיה עם המקדמות, אני שוב חוזר, המקדמות של ה-90% בוועדה פנימית, אנחנו אמרנו שהמקדמות האלה יוצרות איזושהי בעיה גם מבחינת בעלי העסק כי הם כבר קיבלו את הכסף ומבחינתם התיק עדיין בטיפול, אז צריך למצוא את האיזון באמצע לדעתי ולא לעבור מעבר לזה.

ינון אזולאי: זה מביא אותי לשאלה שאולי מתחברת למה שנירה אמרה.

ינון אזולאי: אם ככה, כמה אתם דרשתם בחזרה?

ינון אזולאי: אולי זה התביעה שנירה אומרת כי יש את הערעור שזה אותו בעל עסק, חקלאי או כל אחד אחר שהוא הלך לתבוע, אבל אם אני מדבר על אלה שלא הגישו ערר כי בעצם אתם דרשתם בחזרה, הווי אומר שזו הדרישה שלכם.

ינון אזולאי: כל הטבלה הזאת של המעסיקים ושל חקלאים, של כולם, כמה אתם דרשתם מהם באחוזים בחזרה?

מירב כהן: צוק איתן, 200 מיליון שקלים בחזרה בסך הכול.

ינון אזולאי: שזה קצת פחות מ-10%.

ינון אזולאי: 8%.

מירב כהן: נכון.

מירב כהן: הטיפול היה יחסית מהיר, אז לא כולם הגיעו לתסבוכת עם המקדמה.

מירב כהן: בשומות שישבנו עם המייצגים הצגנו להם את הנתונים ובוא נגיד ש-95% מהתיקים הסתיימו בהסכמה, למעט בכ-950 תיקים שהגיעו לעררים, לגבי רובם בערר הגענו לפשרות, מעל 500 בוועדת ערר הסכמנו.

מירב כהן: הוועדה גם יודעת להביא את הצדדים לאיזשהו עמק שווה באמצע.

ינון אזולאי: אם היה נוהל כמו שאנחנו רוצים פה לעשות כל הזמן ואנחנו אומרים, לא היינו צריכים להגיע לפשרות וגם לא היה לוקח להם הרבה זמן ולא היה לוקח להם בירוקרטיה להגיש את זה, לא בשתי דקות ולא בעשר דקות ולא בשעות.

מירב כהן: זה תמיד יקרה, זה שומה.

ינון אזולאי: יכול להיות שגם תוך כדי אחר כך היינו צריכים לשנות את הנוהל אבל אם היה איזשהו נוהל קבוע שאנחנו יודעים מה אנחנו רוצים, מה אפשר לתת, אני חושב שהיו פחות דיונים כמו שאנחנו עכשיו סביב השולחן דנים.

מירי סביון: באמת אפשר להגיד שמצוין זה האויב של הטוב ביותר ואני חושבת שמה שאנחנו רואים כאן לאורך הנתונים זה שיעורי טיפול מאוד מאוד גבוהים ואנחנו רואים שרוב הטיפול ברוב התביעות מסתיים בהסכמה, בחלק גדול מהמקרים גם מאושרות התביעות כפי שהן מוגשות כשהן מוגשות בצורה סבירה.

מירי סביון: כמו שאמרנו, יש מיעוט מקרים שבהם מתגלעות מחלוקות.

מירי סביון: הרבה פעמים המחלוקות האלה מסתיימות מאוד מהר, כבר בתוך הליך המשרד, מול העובדים, כשיש להם הנחיה כמו שאמיר אמר לנהוג בבית הלל ואיפה שהדברים לא מופרזים משתדלים באמת איפה שאפשר לפרש לקראת, ללכת לקראת.

מירי סביון: המקרים שבהם מבחינתנו לפחות אנחנו נאלצים להיגרר לדיונים ממושכים זה מקרים שבהם התביעות הן בהחלט מופרזות ואנחנו חושבים ששוב, גם במקרה הזה אם מישהו מנסה לנצל לרעה את החקיקה הזאת אנחנו צריכים לעצור את זה ולשלם את מה שמגיע, לא יותר ולא פחות, וזה מה שאנחנו עושים לאורך הדרך.

מירי סביון: אני חושבת שכשמסתכלים על התמונה הרחבה של הנתונים, זה בדיוק מה שהם מראים, הם מראים אחוזי טיפול מאוד גבוהים.

מירי סביון: בדרך כלל הטיפול הוא די מהיר ואתם גם ראיתם את זה ומכירים.

מירי סביון: זה לא כדי להגיד שאנחנו אף פעם לא טועים ואין שום מקרה שהדברים מתארכים או שלא קרה מעולם ששמאי אולי התבטא בצורה לא נכונה.

מירי סביון: זאת לא האמירה.

מירי סביון: רוב רובם של המקרים מטופלים מהר ובצורה מקצועית ואנשים מקבלים את הפיצוי מהר ובזמן, ואני חושבת שאלה התגובות שגם אנחנו מקבלים, אני חושבת שגם אתם בעיקר מקבלים.

מירי סביון: כמובן שאנחנו תמיד נשמח להשתפר.

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לך, 3% זה נתון יפה, זה נתון שהוא בסדר, זה נתון שהוא סביר לגבי תיקים שעדיין נמצאים בהליך.

ינון אזולאי: יכול להיות שזה לא קשור אליכם אבל כן היה צריך להסתכל.

ינון אזולאי: אם היה פה עוד איזה טור בטבלה שהיינו שואלים כמה זמן מהטיפול הראשון או נגיד בתוך שנה כמה תיקים טופלו, שם הייתם נמדדים האם באמת הביצוע הוא ביצוע טוב, האם הוא ביצוע מוצלח.

אלכס קושניר: אז הינה, אם נעבור לשקף הבא, שומר חומות זה בדיוק שנה אז אפשר לבחון את זה.

נירה שפק: שאלה אחרונה.

נירה שפק: התיקים שבטיפול בבית משפט, כמה סך הכול הדרישה שהייתה, בסך הכול 124 תיקים?

מירב כהן: אין לי נתון לכך.

נירה שפק: אני מבקשת אם אפשר לבדוק ולהשלים לנו.

מירב כהן: זה נתון שייקח קצת יותר זמן.

מירב כהן: אלה מערכות שהיו ממוחשבות בצוק איתן, צריך לעבד את כל התיקים, להיכנס תיק תיק ולהוציא את ההפרשים.

מירב כהן: אנחנו נעשה את זה.

נירה שפק: זה משהו שהוא טריוויאלי, אנחנו צריכים לדעת על כמה מדובר.

אלכס קושניר: מבצע שומר חומות, בבקשה.

מירב כהן: (שקף: מבצע שומר החומות – נזק ישיר).

מירב כהן: שומר חומות, נזק ישיר, אירוע יחסית מאוד מאוד מורכב.

מירב כהן: לידיעה, מבחינתנו זה האירוע הכי אגרסיבי בנזק הישיר שהיה, יותר ממלחמת לבנון השנייה, ב-12 ימים היו מעל 10,000 נזקים.

מירב כהן: אקוויוולנטי למלחמת לבנון השנייה, היינו מגיעים ל-30,000 נזקים בנזק ישיר, כשבמלחמת לבנון השנייה היו 26,000 נזקים ישירים.

מירב כהן: אירוע מורכב, גם מהומות בתוך מדינת ישראל וגם טילים שהגיעו כמעט לכל מקום.

מירב כהן: אנחנו ברמת ביצוע יחסית גבוהה של 95% מהתיקים.

מירב כהן: התיקים שנותרו היום בטיפול זה בדרך כלל פגיעות ישירות, שזה תהליך ארוך יותר שאנחנו משקמים את הבתים.

מירב כהן: יש לנו מקרה כזה באשקלון, באשדוד, בפתח תקווה, הדברים האלה מתעכבים.

מירב כהן: הדיירים האלה מפונים לדירות שכורות על חשבון קרן הפיצויים כי זה חלק מהחקיקה, אנחנו מלווים אותם אבל להוציא היתרים עדיין זה תהליך טיפה יותר ארוך, והסכמות.

אלכס קושניר: תסביר לי את התהליך.

אלכס קושניר: בעצם אין לכם ויכוח אל מול הנפגע לגבי מידת הנזק.

מירב כהן: ברוב המקרים לא.

מירב כהן: בנזק הישיר אנחנו כמעט לא מגיעים לבתי משפט, יש הסכמות.

אלכס קושניר: כשאתה אומר התיק בטיפול, בעצם השיקום לא הסתיים.

מירב כהן: בדיוק, השיקום לא הסתיים, ואנחנו מתחילים.

מירב כהן: יש נגיד בניין באשדוד שחטף פגיעה והורסים חלק מהבניין, במקרה הזה הוגשה בקשה, תוכנית עבודה לעיריית אשדוד.

מירב כהן: העירייה עוזרת, מלווה ומקצרת תהליכים אבל עדיין, הליכי התכנון במדינה הם לא תמיד הכי מהירים.

אלכס קושניר: לא הבנתי.

אלכס קושניר: בשביל לתקן נזק צריך היתר בנייה?

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: כאן מדובר על הריסה של בניין.

מירב כהן: יש בניין שאנחנו הורסים כניסה שלמה ובונים אותה מחדש.

אלכס קושניר: ובשביל זה צריך היתר בנייה?

מירב כהן: יש הסכמה כמובן עם הדיירים על איך ולמה אבל לזה צריך היתרים כי זה לא תיקון.

שלמה קרעי: תוכניות הנדסיות.

אלכס קושניר: תוכנית הנדסית זה משהו אחד.

ינון אזולאי: אם אתה כבר משנה שם, זה בניין ישן יותר, אתה עושה שינוי.

מירב כהן: במקרה הזה אתה מחדש את ההיתר הקיים וההיתר הקיים גם מחייב ממ"דים.

אלכס קושניר: כן, אבל שנה שלמה?

מירב כהן: יש כאן תהליכים.

מירב כהן: קודם כול צריך להחליט מה צריך לעשות.

מירב כהן: אתם צריכים להבין שלפעמים להחליט אם צריך להרוס או לא להרוס, יש בדיקות מבניות ויש ישיבות של מהנדסים, אלה תהליכים שקורים.

ינון אזולאי: מתי אתם סיימתם את הטיפול בזה והעברתם את זה לעירייה?

ינון אזולאי: אמיר, מתי סיימתם את הטיפול ואמרתם, זה העירייה, זה לא אנחנו?

ינון אזולאי: אם עכשיו אנחנו פונים כוועדת כספים לעירייה ושואלים מה קורה עם זה, השאלה שלי מתי סיימתם עם התיק.

מירב כהן: אני אתן את הדוגמה של התיק באשדוד.

ינון אזולאי: אגב, אם יש לך את הרחוב, זה מעניין אותי כי אני גר באשדוד ורוצה לדעת.

מירב כהן: אני לא זוכר.

מירב כהן: הייתי שם בשבוע שעבר, אני אוכל לשלוח אחרי כן.

מירב כהן: יש מבנה שהוא בחי"ת עם ארבע כניסות.

ינון אזולאי: אלה כנראה מבנים ישנים.

מירב כהן: כניסה אחת חטפה פגיעה.

מירב כהן: הייתה כאן שאלה אם צריך להרוס את כל ארבעת הבניינים.

מירב כהן: בהתחלה הייתה גישה של העירייה, מרחיבה, להרוס את כל הבניינים וכמובן שמי שיבנה זו המדינה.

מירב כהן: אלה עלויות שאנחנו חשבנו שלא צריך להשית אותן על מדינת ישראל.

מירב כהן: אחרי המון בדיקות שהיו בשטח, ובסוף גם העירייה יצאה בשאלה לכל הדיירים שם שאמרו, אנחנו לא רוצים שיהרסו את כל הבניינים ויבנו לנו כאן מגדלים, וזה נגמר לפני שבועיים.

מירב כהן: ברגע שאושר שבסוף תהיה רק הריסה הגשנו את התוכניות, עכשיו זה תהליך שיקרה.

מירב כהן: יש מקרה בגבעתיים לדוגמה, בניין שהיה לפני תמ"א 38, ממש לפני התוכניות.

מירב כהן: אין דרך לזרז.

מירב כהן: היינו אנחנו בשיחות עם ראש העיר עבורם כדי לזרז את התהליך.

מירב כהן: בינתיים כל הדיירים האלה, צריך לזכור, אנחנו מפנים אותם לדירות חלופיות, אם יש להם הובלה לדירה החלופית אנחנו לוקחים את זה עלינו והובלה חזרה אותו דבר.

מירב כהן: אלה תהליכים שבסופו של דבר לוקחים זמן.

ולדימיר בליאק: למה בעכו באופן יחסי אחוז התיקים בטיפול יותר גבוה?

מירב כהן: אני אתן דוגמה על עכו.

מירב כהן: הנזקים גמורים, אלה שבטיפול.

מירב כהן: יש בעלי עסקים שלא רוצים לשקם את הנכס, אנחנו מתנים את התשלום בשיקום הנכס.

מירב כהן: אין לנו שום רצון שיישארו עסקים או בתים הרוסים בתוך ערים ובן אדם ייקח את הכסף ויעשה איתו מה שהוא רוצה.

מירב כהן: זה לא חברת ביטוח ששילמת איזו פרמיה, יש כאן כסף ציבורי.

מירב כהן: חלק מהמטרה של קרן פיצויים בנזק הישיר זה החוסן.

מירב כהן: החוסן זה לשקם, לא להשאיר בתים הרוסים בתוך היישובים.

מירב כהן: בעכו בכל התיקים סיימנו, יש חוות דעת והסברנו לאזרח, ברגע שתתחיל לשקם, הינה קח מקדמה ותתנהל מולנו.

מירב כהן: כרגע הם לא רוצים לשקם.

מירב כהן: אנחנו לא נעביר את כל הפיצוי, אנחנו רוצים שישקמו.

מירב כהן: אפשר לראות עסקים שהתנהלו בצורה מהירה יחסית, ניקח את מסעדת אורי בורי שקיימת שם והיה לו בית מלון, הכול שוקם והמסעדה עובדת, ודרך קרן הפיצויים הכול היה בהסכמה.

מירב כהן: אנחנו לא רוצים להשאיר נכנסים הרוסים באף עיר.

מירב כהן: המטרה שלנו לשקם את כל הנכסים.

נירה שפק: גם פה, כמה נדרש וכמה שולם, מאוד חשוב לנו.

מירב כהן: אין נדרש פה.

מירב כהן: בנזק ישיר אין נדרש.

מירב כהן: המדינה לוקחת על עצמה להביא את השמאים והמהנדסים.

מירב כהן: אין נדרש.

מירב כהן: אנחנו מגיעים לאזרחים, הוא לא מביא שמאי פרטי, אנחנו גם לא רוצים שהוא יביא שמאי פרטי.

נירה שפק: אמיר, מכיוון שליוויתי כמה בתים והיה הבדל והייתי צריכה להתערב לא פעם ולא פעמיים, כולל בפגיעה הישירה בנחל עוז, אז בואו.

מירב כהן: אין נדרש.

נירה שפק: הרבה אנשים לקחו גם שמאי מטעמם, לא רק מטעמכם.

מירב כהן: אבל אלה מקרים בודדים.

נירה שפק: בסדר, אז אני שואלת.

נירה שפק: גם על הבודדים זכותנו לדעת.

נירה שפק: אתה יכול להגיד לי: נירה, זה בטל בשישים, היו שניים כאלה וטופלו, אבל תן לי מגמה, אני רוצה תשובה.

מירב כהן: בצוק איתן שילמנו בערך 200 מיליון שקלים על הנזק הישיר, כשהתביעות היו 50,000 שקלים, זה מה שהיה.

מירב כהן: מי שלא הסתדר לקח מהנדס אבל אין רצון שכל אחד ירוץ וייקח מהנדס ושמאי על חשבונו ויצטרך לשלם.

נירה שפק: נכון.

מירב כהן: בשביל זה אנחנו מעסיקים שמאים חיצוניים.

מירב כהן: בנזק הישיר במבנים יש יותר ממאה שמאים שעובדים איתנו ועוד 50 שמאים של רשות המיסים.

מירב כהן: אנחנו משתדלים שהאזרח יקבל את השירות הכי טוב ולא יצטרך להוציא כסף מהכיס.

מירב כהן: אם יש חוסר הסכמה הוא יכול לקחת מהנדס אבל זה באמת הקצה של הקצה ואין לנו שם תביעה של האזרח.

מירב כהן: אנחנו מגיעים אליו הביתה, עוד לפני שהוא מגיש את התביעה אנחנו מגיעים לשטח ועוברים בית בית, האזרחים ברוב המקרים אפילו לא מתקשרים אלינו לטלפון להודיע על נזק, אנחנו משתדלים להגיע.

מירב כהן: יש נפילה, יוצאים לשטח עם צוותים, מתחילים לעבור ומבינים את הבעיות שיש.

אלכס קושניר: דרך אגב, זה לא רק מבנים, זה גם רכבים וכו'?

מירב כהן: גם רכבים ודברים כאלה.

מירב כהן: גם ברכבים הם לא לוקחים שמאי מטעמם.

מירב כהן: זה כמו חברת ביטוח.

מירב כהן: כשאנחנו עושים תאונה אנחנו לא לוקחים שמאי מטעמנו, בדרך כלל אנחנו לוקחים את השמאי של חברת הביטוח והוא קובע את הנזק.

מירב כהן: בתור אזרח שעשיתי תאונה אני לא תובע את הביטוח בגובה הנזק, חברת הביטוח מביאה.

מירב כהן: זה אותו דבר במקרה הזה.

אלכס קושניר: נזק עקיף, בבקשה.

מירב כהן: (שקף: מבצע שומר חומות – נזק עקיף).

מירב כהן: מבצע שומר חומות, נזק עקיף, בסך הכול הוגשו 7,000 תביעות, לדעתי הרבה מהעסקים הלכו והגישו את התביעות במענקי הוצאות קבועות ומענק סוציאלי ויכול להיות שזה נתן להם פיצוי יותר טוב.

מירב כהן: האירוע בימים היה יחסית לא ארוך כמו צוק איתן של 50 יום אז הנזקים היו פחות משמעותיים.

מירב כהן: נכון להיום, אנחנו נמצאים ב-89% גמר טיפול של התיקים.

מירב כהן: הבעיה העיקרית שלנו הייתה עד היום, והיא עדיין קיימת, במיוחד במסלול שכר.

מירב כהן: עשינו הרבה עבודה בזמן האחרון.

מירב כהן: הבעיה העיקרית במסלול שכר שאנחנו רואים היא בעיה שהעובדים לא מגישים את ההצהרה שהם נעדרו מהעבודה או שלפעמים בשיחות שאנחנו מדברים איתם – כי בהצהרה רשום שאסור להצהיר הצהרת שקר – או שהם לא קיבלו את הכסף מבעל העסק או שהם באמת לא נעדרו בימים האלה.

מירב כהן: בעבר זה היה הצהרות ידניות ואנחנו לא יודעים כמה מההצהרות האלה היו אותנטיות, כן או לא.

אלכס קושניר: אז איך זה עובד עכשיו?

מירב כהן: יציגו את זה עוד מעט, זה עדיין הצהרה מקוונת.

ולדימיר בליאק: כל אירוע צריך להיכנס ולהצהיר?

מירב כהן: מקבל סמס.

מירב כהן: אנחנו נסביר עוד מעט.

מירב כהן: אנחנו כן מודעים – אני אגיד את זה כמו שמירי אמרה – אנחנו מודעים גם לדברים לא הכי מדויקים.

מירב כהן: אני חושב שאנחנו כן צריכים לשנס מותניים פה ולסיים את התיקים האלה.

מירב כהן: התיקים האלה צריכים להסתיים ואני חושב שבחודשים הקרובים אנחנו נסיים את כל התיקים של שומר חומות, זה לא אמור להגיע עד המצב הזה.

מירב כהן: אבל עדיין, עשינו כאן תהליך שהוא תוך כדי מספר דברים שביחידה אנחנו מטפלים בהם.

מירב כהן: יש לזכור שכל העסקים האלה, רובם לפחות, קיבלו מקדמות של 50% מסכום התביעה, מעל 30 מיליון שקלים רק מקדמות.

מירב כהן: יש לנו הרבה תיקים שאנחנו דורשים מסמכים ולפעמים זה קצת מתעכב וזה מעכב את התהליך אבל עדיין, גם אנחנו – אני אומר את זה בוודאות – גם אנחנו צריכים לקדם את התהליך ולסיים את התיקים האלה.

מירב כהן: זה המצב, הסטטוס שלנו נכון לעכשיו.

אלכס קושניר: השאלה אם אתם מגדירים לעצמכם לוחות זמנים, דד-ליינים.

מירב כהן: ככלל, אנחנו מציגים לעצמנו לוחות זמנים ודד-ליינים אבל באמת, אני לא מנסה לתרץ ואני אומר את זה באמת.

מירב כהן: היחידה קיבלה לטפל בעצמה – אני יכול להגיד שבצוק איתן, ואפשר לדבר עם עשרות עסקים, הטיפול היה מאוד מאוד מהיר.

מירב כהן: היה לנו את האירוע של הקורונה והוצאות גבוהות שהיחידה שלנו קיבלה לטפל בזה, וזה היה מעל 500,000 עסקים שטיפלו בפריסה ארצית, אירוע מאוד גדול שרשות המיסים הקצתה המון עובדים לטובת קרן הפיצויים מכל המערכים שיש, אבל עדיין זה היה אירוע שנכנס תוך כדי והוא היה קשה.

מירב כהן: כן, אנחנו ניתן לעצמנו דד-ליין, לפחות את האירוע הזה לסיים עד סוף שנה ושלא יהיו יותר תיקים פתוחים בשומר חומות.

מירב כהן: אנחנו כן נגיד שככל שעובר הזמן אנחנו הולכים בית הלל, אפילו יותר, ומבינים שהזמן הוא לרעתנו.

אלכס קושניר: ברגע שעובד לא מגיש הצהרה שהוא נעדר מהעבודה אתה בעצם לא יכול לשלם.

מירב כהן: צריך להבין שזה לא תביעה.

מירב כהן: יש לנו המון תיקים כאלה שזה בעצם לא תביעה, התביעה לא מושלמת כי מבחינתנו, נקרא לזה, התביעה היא שקופה כי זה נמצא בהשלמת נתונים.

מירב כהן: תביעה אמיתית זו תביעה של המעסיק וכל הצהרות העובדים.

אלכס קושניר: אם נגיד יש לי עשרה עובדים, וחמישה כן הגישו הצהרה, אתה לא יכול לשלם לחמישה?

מירב כהן: חלק מהתהליך – ואני עשיתי בשבוע האחרון הרבה בדיקה – התקשרנו לעובדים האלה לנסות שהם יצהירו את כל ההצהרות, ובתוך המערכת שלנו רשום ממש הודעות משתמש, התקשרתי בתאריך כך וכך.

מירב כהן: בסוף, השאלה היא האם לחכות שכולם יצהירו או להגיד אוקיי, אני משלם רק את החמישה ונגמר התיק כי לא מצהירים יותר.

ינון אזולאי: אתה לא חייב לסגור את התיק.

אלכס קושניר: לא, אתה משלם חמישה ובמידה ויצהירו עוד, אתה תשלם עוד.

מירב כהן: אבל התיק צריך להיסגר, אנחנו לא יכולים להשאיר אותו כל הזמן פתוח.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: הוא מבקש כסף לאכול?

מירב כהן: הוא יצטרך להגיש ערר אחרי כן בשלב הבא.

מירב כהן: אנחנו לא יכולים למשוך את התיקים האלה איתנו כל החיים, אנחנו צריכים להגיע למצב שהתיק נסגר.

ינון אזולאי: אומר היושב-ראש שחמישה יסבלו בגלל חמישה אחרים.

מירב כהן: זה מה שחשבתי לעשות עכשיו.

מירב כהן: מה שהחלטנו לעשות עכשיו, לשלם קודם כול את מי שהצהיר.

מירב כהן: מי שהצהיר, אנחנו קודם כול נשלם ונראה אחרי כן, אבל התיקים האלה עדיין יכולים להתעכב.

אלכס קושניר: בסדר, אבל הרי מה קורה?

אלכס קושניר: פה המצב קצת משתנה כי המעסיק פתאום תלוי בהצהרה של העובד.

אלכס קושניר: העובד, לא בא לו, לא רוצה, יש אלף סיבות, והמעסיק בינתיים תקוע עם חמישה שכן הצהירו, וחבל, כי את השכר הוא כן שילם.

מירי סביון: אבל צריך לזכור גם שהם קיבלו מקדמה 50%.

ולדימיר בליאק: יכול להיות שהוא גם לא עובד אצלו עכשיו.

אלכס קושניר: אומר ולדימיר נכון, יכול להיות שהוא בכלל לא עובד אצלו.

מירב כהן: אבל אלה מקרים בודדים.

ינון אזולאי: אגב, אתם מיידעים אותם בסמס?

מירב כהן: בוודאי.

ינון אזולאי: ומי שאין לו סמס, יש לכם גם הודעה קולית?

מירב כהן: כן.

מירי סביון: אני מציעה שנראה את המערכת.

מירב כהן: אני רק אתן דוגמה על המקדמה שמירי ציינה.

מירב כהן: דיבר איתי מישהו מאחד הקיבוצים, הגישו תביעה מעל 200,000 שקלים ואז הוא אמר לי, תן לי לפי ההצהרות.

מירב כהן: אמרתי, בהצהרות רשום לך 80,000 ואתה קיבלת מקדמה מעל 100 אז אני לא יכול לתת לך לפי ההצהרות כי ההצהרות הן כבר פחות מהמקדמה.

ינון אזולאי: היקר מביניהם.

מירב כהן: אנחנו כן נותנים את המקדמה, אז יש איזושהי מקדמה שקיימת.

מירב כהן: יש לנו הרבה בעיות, דובר גם בישיבה הקודמת על ימי חופשה.

מירב כהן: כדי שאנחנו נשמור על העובדים שיקבלו את השכר – ועובדים מתקשרים אלינו בצורה אנונימית במיוחד ואומרים, בעל העסק לא משלם את הכסף – רשום בחקיקה, ואני שמח שעשו את זה, גם בוועדה הקודמת ובכל התהליך, שרשמו שהוא צריך קודם כול לשלם.

מירב כהן: יש לנו הרבה מקרים שהם לא משלמים ומורידים להם יום חופש.

מירב כהן: אם אנחנו נשלם למרות שניתן יום חופש אנחנו לא נוכל לעקוב, לדעת שהעובד קיבל את הכסף, ועובד שנעדר יומיים או שלושה, לפעמים למעסיק יש הרבה יותר כוח ולעובד יותר קושי להתווכח איתו והוא מוותר על הימים האלה.

מירב כהן: אני חושב שכן חשוב שזה ישולם קודם ולא בדיעבד.

מירב כהן: זה המבצע של הנזק הישיר.

אלכס קושניר: עלות השחר.

מירב כהן: (שקף: מבצע עלות השחר – נזק ישיר).

מירב כהן: עלות השחר, בנזק הישיר היו סך הכול 222 תיקים, מעל 60 תיקים כבר שילמנו.

מירב כהן: לשמחתנו, לא הייתה באירוע מורכבות של תיקים, גם בפגיעות היותר מורכבות הנזקים היו יותר קלים ואני מעריך שתוך חודש אנחנו כבר נגיע למעל 95% תשלום בתיקים האלה.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: עכשיו תציגו את המערכת.

נירה שפק: אני חייבת לשאול שאלות.

נירה שפק: אני מחזיקה ביד פניית ציבור של מפעל על שומר החומות, הוא הגיש בקשה לנזק עקיף בנובמבר 2021 – אני לא נכנסת לתוכן, אני מדברת על לוחות הזמנים.

נירה שפק: רק במהלך יולי 2022, זאת אומרת שמונה חודשים אחרי, קיבל אישור לקבל מקדמה על סך 1.5 מיליון.

מירב כהן: אני מכיר את התיק ואני אשאל את השאלה.

מירב כהן: בסופו של דבר, המבצע נגמר ב-24 במאי.

מירב כהן: לעסק לקח שבעה חודשים להגיש תביעה, עסק בודד אחד, כשאנחנו מטפלים בכמות של תביעות.

מירב כהן: צריך להסתכל גם על הצד של מגיש התביעה.

מירב כהן: אין כאן תביעה מהירה גם שלו.

נירה שפק: אני שאלתי ונאמר, הוגש בנובמבר 2021, הקראתי את זה.

מירב כהן: נובמבר 21' זה שישה חודשים אחרי שנגמר המבצע, זאת אומרת גם לעסק הבודד לקח זמן לכמת את הנזק שלו.

מירב כהן: זה לא נזק שהוגש במהירות, תסתכלי מתי זה הוגש.

מירב כהן: ועוד פעם, זה תביעה במסלול אדום שהיא מורכבת משמונה או תשעה ראשי נזק, כרגע הוא קיבל מקדמה לפי ירידת המחזורים שלו במסלול הירוק.

נירה שפק: נכון.

נירה שפק: של מיליון וחצי.

מירב כהן: לקחו את המסלול הירוק של ירידת מחזורים, אם הוא היה מגיש לפי ירידת מחזורים, ונתנו לו את זה כמקדמה.

מירב כהן: גם לעסק הזה לקח שבעה חודשים להגיש את התביעה, אז גם לנו לבדוק אותה לוקח קצת זמן.

נירה שפק: זו בדיוק הנקודה שרציתי להגיד כי לעסק נורא קשה, ולעסק שהוא לא מפעל זה בטח קשה, גם לאסוף את עצמך וגם להתארגן וגם הצרות שעכשיו על הראש.

נירה שפק: זה שלמישהו זה לוקח הרבה, זה לא אומר, אם לו מותר אז גם לי מותר.

מירב כהן: אני לא אומר שגם לנו מותר, אבל רק להסביר את הקושי.

אלכס קושניר: לא, זה לא מה שהוא אמר.

נירה שפק: בסדר, אני אומרת, אני רוצה שלוחות הזמנים שלנו יהיו אותו משך תביעה, לא משנה מתי הוא הגיש, ואני יודעת שככל שזה יותר מאוחר זה יותר מורכב אבל מצד שני כבר יש לנו לקח ויש לנו תקנות, דברים שלא היו בהתחלה.

מירב כהן: זה מסלול אדום.

מירב כהן: במסלול אדום זה שומה עם כל כך הרבה ראשי נזק, דברים חופפים אחד לשני.

נירה שפק: ספציפית, מכיוון שאנחנו הרבה בפניות ציבור ביחד אז אנחנו נטפל בדבר הזה לבד.

מירב כהן: אני מכיר את התביעה הזאת ואני גם נמצא אצלם ביום רביעי.

נירה שפק: יופי.

ינון אזולאי: אגב, יפתח שהיה פה בשבוע שעבר, האם טופלה הבעיה שלו?

מירב כהן: דיברתי איתו, קבענו שניפגש אצלי במשרד.

מירי סביון: אני חייבת להתייחס בקטע הזה.

אלכס קושניר: הסתכלתי פה על כולם ואצל כולם על השפתיים ראיתי את אותו דבר.

אלכס קושניר: משהו מדהים.

אלכס קושניר: אמיר, כל הכבוד.

מירי סביון: אז באמת מגיע לאמיר כל הכבוד.

נירה שפק: אמרנו לו.

מירי סביון: בסדר, גם לי מותר להגיד, אבל כן חשוב לי לציין שכשמעלים כאן בוועדה מקרים בודדים, וראיתם את הבקיאות וגם את השירותיות – גם אמיר וגם רוח המפקד של כל הצוות שלו – אני חושבת ששוב, גם בהגינות מול רשות המיסים כגוף מול קרן הפיצויים, אנחנו לא יכולים לפרוס את ההתנהלות שלנו מול כל אחד מהאנשים בכלל, וגם כאלה שמגיעים לכאן.

מירי סביון: אני אומרת שוב ואני חושבת שזה מה שעולה כאן בדיונים, למרות שאנחנו לא מגיבים לדברים הספציפיים, שהמקרים מטופלים ובצורה הוגנת והגונה ועד כמה שניתן מהירה.

מירי סביון: זה נכון שלפעמים יש סוגיות מקצועיות מורכבות שצריך לבדוק אותן קצת יותר, אנחנו עושים את זה לא כדי להציק למישהו אלא כדי לוודא שמשלמים מה שמגיע, לא יותר ולא פחות כי גם הכיס הציבורי, כמה שהוא גדול ורחב והלוואי ויישאר ככה, הוא נועד לדברים מסוימים וחשוב שנשלם מה שמגיע ולא יותר.

מירי סביון: אני חושבת שמה שעולה פה לאורך הדיונים בנושא הזה של קרן פיצויים זה שהקרן עובדת בצורה מצוינת, יש פה טיפול ענייני ומקצועי ויעיל בכמות אדירה של מקרים ומורכבות מאוד מאוד גדולה ובתנאים מאוד מאוד קשים.

מירי סביון: אנחנו מדברים פה בשנתיים-שלוש האחרונות על שילוב של אירועים ביטחוניים יחד עם משבר קורונה וכל הדברים האלה נעשו ובסך הכול הרבה מאוד עסקים או רוב רובם של העסקים קיבלו פיצויים ומענקים, כל שהגיע להם כדי לשמר את היציבות הכלכלית ולהבטיח את ההמשכיות העסקית של המשק ואני חושבת שזאת התמונה הכוללת שאנחנו רואים כאן.

מירי סביון: חשוב היה לי לציין את זה, עם כל זה שאיפה שצריך לתקן אנחנו נתקן כמובן.

אלכס קושניר: כן, אני רק רוצה לראות את המערכת בבקשה.

מירב כהן: אני רק אגיד, בגלל שרוב התקנות עכשיו בנויות על מסלול שכר אנחנו נציג את מסלול השכר כי פה גם ראינו את הכי הרבה בעיות, הרבה אזרחים חשבו שזה בירוקרטי אז מאוד חשוב לנו להראות כמה בנינו מערכת שהיא לטעמנו קלה ככל שניתן.

מירב כהן: מיטל תציג, היא אחראית על המערכת בקרן.

מיטל כהן: שלום לכולם.

מיטל כהן: זה חלק מדף השירות של קרן הפיצויים, אלה כל האירועים שאנחנו מטפלים בהם.

מיטל כהן: אני אתייחס לתביעה עבור נזק עקיף, מבצע שומר חומות זה המבצע האחרון שהיה, אנחנו כבר נערכים לעלות השחר.

מיטל כהן: יש פה דף של דברי הסבר מסוימים: מה מטרת התביעה, מי יכול להגיש את התביעה, כמה פרטים בסיסיים שמגיש התביעה יכול לקרוא.

מיטל כהן: אנחנו נותנים לו גם קישור להוראת השעה לדברי ההסבר ולהנחיות בדף הזה כדי שיהיה לו נוח וברור מה הוא מגיש.

מירב כהן: אני חייב להגיד בנושא הזה, שמתם לב שהוא צריך לסמן שהוא קרא.

מירב כהן: עשרות מייצגים שאני שואל ואני אומר להם, אבל לא הגשתם את התביעה לעסק, מגיע לו יותר פיצוי, למה לא סימנת שקראת?

מירב כהן: הוא אומר, כן, סימנתי והמשכתי.

מירב כהן: מאוד חשוב להיכנס, דברי ההסבר והוראת הביצוע.

אלכס קושניר: תעשה וי על כל שורה.

נירה שפק: זה לא יעזור.

נירה שפק: אנשים חותמים, חותמים, חותמים.

מירב כהן: בהצהרות עשינו וי על כל שורה, עשינו כל כך הרבה ניסיונות.

מירב כהן: הרעיון הוא רק להיכנס להוראת ביצוע, אפילו יש דוגמאות.

אלכס קושניר: אמיר, יש לי רעיון.

אלכס קושניר: תשאיר הודעה קולית ועד שההודעה לא מסתיימת אתה לא יכול להמשיך.

נירה שפק: אנחנו כל כך שבעי בירוקרטיה במדינה הזאת.

נירה שפק: אני גם חוטאת בזה.

נירה שפק: הרבה פעמים אני באה לעבור לשלב הבא ורשום לי, לא סימנת וי, אבל אם תהיה שורה באדום לפני.

אלכס קושניר: הינה, יש.

אלכס קושניר: תסתכלי.

נירה שפק: א', קשה לראות.

נירה שפק: אני לא רואה מפה ואין לנו את החומר.

נירה שפק: אפשר להקריא?

אלכס קושניר: הגשת תביעה לפיצוי אינה מהווה אישור לעמידה בתנאי הזכאות.

אלכס קושניר: הסכום שיופיע בתום מילוי טופס הבקשה מבוסס על הנתונים שיוזנו בו על ידי מגיש התביעה ואינו מעיד על...

נירה שפק: ברמה האישית, הודעה כזאת, איבדתם אותי, אבל אם היו אומרים עצור, ראה הוזהרת, יש כאן דברים שחשובים לך ואתה לא יודע וזה שווה כסף, הייתי קוראת.

הגר יהב: השפה המשפטית היא קשה מדי לאנשים.

נירה שפק: בדיוק.

נירה שפק: תנגישו את זה, תסבירו.

ינון אזולאי: השאלה אם אתם עושים את זה בעברית מדוברת או בעברית משפטית.

אלכס קושניר: תקרא.

אלכס קושניר: לא כזה מסובך.

מיטל כהן: זה לא מסובך.

מיטל כהן: זה לא עגה משפטית.

נירה שפק: זה כמו שאומרים, יש מלא קבוצות ווטסאפ, למה אתה נכנס?

נירה שפק: מה אתה לא שם בהשתק?

נירה שפק: את מה שיצא לך מזה משהו.

מירב כהן: אנחנו נעבור על זה להתאים.

נירה שפק: שימו משהו במונגש ותגידו: שווה לכם, יכול להיות שיש כסף שמגיע לכם ואם לא תקראו לא תדעו.

נירה שפק: אני אעצור לקרוא את זה אם יהיה כתוב לי משהו כזה.

מיטל כהן: מוצגים כאן ארבעה מסלולים שהיו בשומר החומות, אנחנו מסתכלים על מסלול שכר כרגע.

מיטל כהן: יש עוד תיאור קטן למי נועד מסלול שכר.

מיטל כהן: כאן מגיש הבקשה צריך להקליד חמישה נתונים: מספר תיק במע"מ, מספר תיק במס הכנסה, בנק, סניף ומספר חשבון של העוסק מגיש הבקשה כדי שנוכל להעביר לו את כספי הפיצוי.

מיטל כהן: כשלחצתי "הבא" הגעתי לדף הזה.

מיטל כהן: נתונים שאני יכולה לשלוף אני שולפת, נתונים שאני לא יכולה לשלוף אני לא שולפת.

מיטל כהן: שם העסק למשל זה לא משהו שמתועד אצלנו אז העוסק פשוט יגיש את שם העסק.

מיטל כהן: דואר אלקטרוני זה גם משהו שהוא חייב להקליד.

מירב כהן: אנחנו מתנהלים מול העסקים במכתבים, בהודעות, גם בסמס וגם בדואר אלקטרוני.

מירב כהן: המערכת שולחת גם הודעות סמס וגם דואר אלקטרוני אז מאוד חשוב שיהיו הפרטים האלה.

מיטל כהן: נניח משפחתונים, אם קיימים סניפים בעסק, כן או לא.

מיטל כהן: בואו נניח שכן במקרה הזה, תיק ניכויים כי זה מסלול שכר, אני חייבת לדעת איזה תיק לבדוק כדי לבדוק את מספר העובדים.

מיטל כהן: תיאור פעילות ממש קצר, נגיד משפחתון.

אלכס קושניר: חובה לרשום?

קריאה: לא חובה.

נירה שפק: אם את יודעת מה שם העסק.

מיטל כהן: לא תמיד שם העסק מעיד על העיסוק.

נירה שפק: לא.

נירה שפק: מספר תיק ניכויים.

נירה שפק: אתם יודעים.

מיטל כהן: לא תמיד.

מיטל כהן: בשותפויות למשל, שותפות רשומה לצורכי מע"מ בלבד ולא מנוהל התיק במס הכנסה, ותיק ניכויים שלה הוא על שם אחד השותפים.

מיטל כהן: אין לי דרך לשלוף.

נירה שפק: ענית לי.

נירה שפק: תודה.

ורד ויוי ויץ: למה לא סימנת אם קיימים עובדים, כן או לא?

מיטל כהן: זה מסומן.

מיטל כהן: אם את מגישה במסלול שכר אז כבר סימנתי עבורך.

מיטל כהן: ברור שקיימים עובדים במסלול הזה.

מיטל כהן: אנחנו פיתחנו את הטופס הזה מתוך ראייה שמה שאפשר אני שולפת ומסמנת עבור הלקוח, ומה שלא הוא צריך למלא.

אלכס קושניר: מיקוד חובה?

מירב כהן: לא.

מירב כהן: אפשר גם 99.

מיטל כהן: זה לא חובה.

מיטל כהן: אפשרתי העתקת כתובת עסק כדי שלא יצטרך להקליד פעמיים.

מירב כהן: אם כתובת העסק היא זהה לכתובת הוא רק לוחץ על הכפתור וזה מעתיק.

מיטל כהן: כנ"ל לגבי פרטי מגיש הבקשה, זה מתוך ההזדהות.

מיטל כהן: פרטי מגיש הבקשה עולים באופן אוטומטי מתוך ההזדהות של מי שהזדהה כדי להגיש את הבקשה.

מיטל כהן: גם כאן אני מאפשרת להעתיק דואר אלקטרוני ופלאפון מלמעלה, שהוקלדו כבר.

מירב כהן: למה יש את ההבדלים?

מירב כהן: כי יכול להיות שמגיש הבקשה הוא רואה החשבון, ובעל העסק, הפרטים שלו בפנים.

מיטל כהן: כאן אני רושמת את סכום התביעה שאני דורשת, נניח 350,000 שקלים, לוחצת הבא.

אלכס קושניר: אבל זה מסלול שכר.

אלכס קושניר: איך אני דורש?

אלכס קושניר: איך במסלול שכר אני דורש?

מיטל כהן: לפני כן יש גיליון עזר לחישוב הפיצוי שאנחנו מפרסמים באתר וגם במהלך התביעה.

מיטל כהן: שמנו בכל מיני מיקומים את גיליון העזר הזה.

ולדימיר בליאק: אז הוא מריץ את הסימולציה.

מיטל כהן: מתוך תוכנת השכר הם מעתיקים נתונים.

מירב כהן: רשום לו למעלה בכחול מה הוא צריך לשים בטופס.

מיטל כהן: הם מעתיקים לכאן נתונים, שמות העובדים, מספר טלפון ליצירת קשר נייד, שנוכל לשלוח לעובד סמס כדי שהוא יוכל להגיש אחר כך הצהרת עובד, ימי היעדרות, והפיצוי מחושב להם אוטומטית.

מיטל כהן: אני גם רושמת להם את הערך הזה.

ינון אזולאי: זה טופס שהמעסיק ממלא אותו?

מיטל כהן: כן.

מירב כהן: כן.

מירב כהן: לא העובד.

ינון אזולאי: אתם בודקים שהמעסיק נותן טלפונים נכונים?

ינון אזולאי: יש להם איך לבדוק את זה?

מירב כהן: הוא לא יכול לתת.

מירב כהן: אותו פלאפון כפול, אם הוא נותן אותו יותר מפעם אחת, הקובץ לא תקין.

ינון אזולאי: פלאפון לא תקין?

מירב כהן: אנחנו מזהים את זה והוא מקבל סמס שהטלפון לא תקין.

מירב כהן: כאן אנחנו רושמים את הסכום.

מירב כהן: אני חייב להגיד שזה שקבענו סכום נורמטיבי כבר בעבר, זה מקל מאוד את התהליך כי פעם הוא היה צריך לחשב שלושה חודשים שכר ממוצע.

מירב כהן: בסוף יש הקלה עם הנורמטיבי, גם בעלי עסקים אנחנו רואים שזה יותר קל להם.

מירב כהן: זה נוח שיש סכום אחד והוא לא צריך לעשות את כל החישובים שהיו בעבר.

מירב כהן: בצוק איתן לדוגמה היו חישובים מאוד מורכבים איך להגיע לשכר היומי או החודשי שלו.

מיטל כהן: לחיצה אחרונה, אני מעלה את קובץ השכר, לחיצה על הבא, יש שם מספר הצהרות שאתה חייב להצהיר.

מירב כהן: עשינו גם וי בכל הצהרה, שינינו את זה מהצהרה כוללת – מה שאמרת, ניסינו את כל הניסיונות בשביל שיבינו שההצהרה הזאת היא מאוד חשובה, אבל למרות שפיצלנו את זה עדיין מסמנים לא בדיוק מה שצריך.

מירב כהן: ואז בעצם מה שקורה, נשלח סמס מאותו אקסל לכל אחד מהעובדים.

מירב כהן: הסמס נשלח, הוא נכנס לקישור מאוד פשוט, נפתחים לו ימי היעדרות, הוא מסמן שהוא נעדר מהעבודה, זו ההצהרה שלו – הוא צריך להצהיר כי אנחנו לא יכולים שרק המעסיק יצהיר על הצעד הזה.

מירב כהן: זה תהליך של מספר דקות, גם ערן יעקב רצה לראות אצלנו את התהליך איך הוא מצהיר.

מירב כהן: לטלפונים כשרים יש גם הודעה קולית.

אלכס קושניר: איך הם מאשרים?

אלכס קושניר: הוא מקבל הודעה קולית ומה הוא עושה?

מיטל כהן: הוא נכנס לקישור.

ינון אזולאי: הוא לא יכול להיכנס לקישור.

מירב כהן: הקישור זה סמס, זה לא ווטסאפ.

מיטל כהן: הוא נכנס דרך מחשב במקום העבודה, בבית, לאתר האינטרנט.

ינון אזולאי: כלומר, הסיפור של הטלפון הכשר שאתם רק מודיעים לו והוא כבר אמור למצוא את המחשב בשביל להיכנס אליו.

ינון אזולאי: נכון?

מירב כהן: כן.

מיטל כהן: למי שאין טלפון כשר, גם דרך הנייד אפשר מאוד בקלות.

הגר יהב: לגבי הצהרת עובדים, הרי מי שמקבל את הפיצוי זה עבור עובד שבבתי הספר של הילדים שלו הוכרז על ידי פיקוד העורף שאין לימודים.

ינון אזולאי: זה בעלות השחר.

ינון אזולאי: עכשיו גם?

מירב כהן: זה מקרה אחד.

מירב כהן: יש כל מיני מקרים.

הגר יהב: זה סייג.

הגר יהב: בשומר חומות.

ורד ויוי ויץ: אבל ב-0.7 לא חייב להיות.

הגר יהב: לא, מעבר ל-0.7.

הגר יהב: איך פה במערכת?

ורד ויוי ויץ: יכול להיות בגלל איסור התקהלות.

מיטל כהן: לצורך השגחה על ילד.

הגר יהב: נגיד ביבנה הוכרז על ידי פיקוד העורף, המערכת יודעת שבגלל שהוא הגיש מיבנה אז הוא יקבל?

מירב כהן: מאחורי הקלעים הכול בנוי לפי יישובים, הנחיות פיקוד העורף, רשימה, הכול קיים מאחורה.

מיטל כהן: רשימה מסודרת לפי תאריכים ספציפיים.

מירב כהן: אנחנו רואים איפה העובד גר, אנחנו רואים גם את הילדים שיש לו, אלה דברים שהם ידועים.

ורד ויוי ויץ: אמיר, רשימת היישובים שתופיע היא כבר לפי היישובים שנכללים באזור המיוחד?

מירב כהן: בדיוק לפי ההנחיות של פיקוד העורף.

מירב כהן: אנחנו נצמדים לכל ההנחיות של פיקוד העורף ולפי היישובים והימים שהם קבעו מתי יש בית ספר או אין בית ספר או מתי יש התקהלויות או אין התקהלויות.

מירב כהן: בגלל זה לפעמים לפתח את המערכת זה לוקח קצת זמן.

אלכס קושניר: מרגע שאנחנו מאשרים את התקנות, כמה זמן ייקח לכם להעלות את המערכת של עלות השחר?

ינון אזולאי: כלום, כבר יש להם את זה שם.

מיטל כהן: אם אתם רוצים לראות את המשך התהליך.

אלכס קושניר: לא, הבנו את התהליך.

מירב כהן: כמו שהסברתי, יש כאן רשימות יישובים ודברים שאנחנו חייבים להכניס לתוך המערכת, המערכת יכולה לעלות ב-15 בספטמבר אבל אנחנו נשתדל מאוד מאוד שכבר בתחילת החודש היא תהיה.

מירב כהן: צריך לזכור שבסופו של דבר אלה משכורות שמשולמות.

אלכס קושניר: כמה זמן מיום אישור התקנות?

מיטל כהן: אנחנו כבר התחלנו לעבוד על זה.

אלכס קושניר: זאת לא תשובה.

אלכס קושניר: זה לא מה ששאלתי.

מירב כהן: 30 יום מיום אישור התקנות אנחנו צריכים כדי להעלות את המערכת.

ינון אזולאי: אגב, זה באישור התקנות או שכבר התחלתם לעבוד?

מיטל כהן: אנחנו כבר עובדים.

נירה שפק: זה לא מאפס.

נירה שפק: אני מוטרדת גם ממה שהיה בפעם הקודמת שאתה ואני עסקנו במשך חודשיים – המערכת עולה, לא עולה, אנחנו נכנסים שנינו פנימה ומגלים שהיא לא עולה, עוד שבוע, עוד שבועיים.

מיטל כהן: אצלנו אף פעם לא היה.

נירה שפק: אל תגידי שלא היה כי היה.

מיטל כהן: הוצאות קבועות?

מירב כהן: הוצאות קבועות, גם בשומר חומות זה עלה ב-1 ביולי כמו שצריך.

נירה שפק: חבר'ה, אנחנו פה עשינו על זה דיונים ועדכנתם אותנו מתי זה נפתח ומתי זה נסגר.

מירי סביון: כרגע מה שאנחנו יכולים להגיד זה 30 יום ואם נצליח להקדים נעשה את זה יותר מהר.

מירב כהן: אנחנו עושים את כל המאמצים.

נירה שפק: 30 ימי עבודה או 30 ימים?

מירי סביון: 30 יום ואם נצליח להקדים, נקדים.

נירה שפק: העליתי בקשה ואני לא ראיתי אותה פה באיזה מענה, אולי זה דרך מענה אחר.

נירה שפק: עלה כאן, גם על ידי אנשים וגם על ידי, הנושא של ימי חופשה.

נירה שפק: אני מקבלת מצד אחד שאתם אומרים, אם ניתנו ימי חופשה אז אני לא רוצה לשלם על ימי חופשה, איך אני יודע שהמעסיק ישלם אותם?

נירה שפק: מצד שני אני באה ואומרת, אנחנו לא כולם גנבים מלכתחילה כי הרבה מעסיקים – גם דיברתי עם עובדים ואחרי הדיון כאן עוד פעם הלכתי לדבר עם עובדים באזור התעשייה בשדרות, שאמרו: כן, הבטיחו.

נירה שפק: יש לנו מנהלים שהם חנוקים ואמרו לנו, אין לי לשלם לכם, קחו ימי חופש, אני אבקש על זה וברגע שיש, נחזיר.

נירה שפק: אמיר, זאת התשובה שנתתם בפעם שעברה.

נירה שפק: מה שאני באה לבקש זה כך.

נירה שפק: עכשיו אני עסק שנתתי ימי חופשה.

נירה שפק: אני מבין כי לא ידעתי – לא ידענו מה הכללים, צמודי, סמוכי, מערבית, לא מערבית, איך זה יתגלגל.

קריאה: בשומר חומות?

נירה שפק: אני מדברת על עכשיו.

מירב כהן: אבל אם התקנות יעברו בימים הקרובים והמשכורות משולמות בחודש תשיעי אז ודאות קיימת.

נירה שפק: אני מדברת גם על שומר החומות.

נירה שפק: אם הגשתי בקשה וקיבלתי תשובה, אני אומרת, אני ביקשתי – מכיוון שאותו בעל מפעל או אותו עסק מבין שהוא כן יכול לקבל כי כבר מבינים היום, להבדיל שהוא הגיש, שמגיע לו, הוא ישלח לכם תלוש שכר שהוא שילם את השישה ימים, את הארבעה ימים, את השמונה ימים, ותיתנו לו.

מיטל כהן: אנחנו עושים את זה כבר היום.

נירה שפק: אז אני מבקשת שזה ייאמר גם פה.

מירב כהן: לגבי שומר חומות אנחנו כבר עושים את זה היום.

מירב כהן: למרות שאנחנו יודעים שהוא עוד לא שילם אנחנו אומרים לו, אתה זכאי ל-X כסף, לך תשלם.

מירב כהן: יחד עם זאת, אם אנחנו ננסה לעשות את זה בכל אירוע, אחרי זה תשאלו אותנו למה תיקים מתעכבים.

מירב כהן: ברגע שאנחנו צריכים לחזור לכל תיק מספר פעמים, מה לעשות, אותו מפקח, במקום לסיים את התיק הוא צריך לחזור אליו עוד פעם, אז תיק אחר מתעכב.

נירה שפק: אמיר, נשפר את האמון, לא ייקח שנתיים או שנה.

מירב כהן: ברוב המקרים זה לא לוקח בצורה הזאת.

נירה שפק: אז אני אומרת, אנחנו מסתכלים קדימה.

נירה שפק: נראה לי הגיוני שאם יש לבעל עסק לשלם, שהוא ישלם, ואם הוא לא יכול ויש כאלה שלא יכולים, אז תאפשרו לו את זה.

מירב כהן: אני חייב להגיד שאנחנו, ברגע שאנחנו משלמים לפי יום חופשה, אין לנו דרך לשמור על העובדים יותר.

מירב כהן: אני חייב לומר את זה, לנו אין דרך כזאת.

מירב כהן: יש לנו עשרות פניות של עובדים שאומרים לא שילמו לנו ואנחנו לא יכולים לריב איתו על יומיים כי הוא יפטר אותנו.

מירב כהן: הדרך שלנו לשמור זה לראות הוכחה שהוא שילם לו בפועל.

מירב כהן: ברגע שזה יהיה לפי יום חופשה לא תהיה לנו דרך לשמור עליו יותר.

אלכס קושניר: הסתדרות, בבקשה.

ורד ויוי ויץ: אני רוצה להעיר לאור דברי חברת הכנסת שפק שהעניין הוא לא רק המעסיק שילם, זה לא שהמעסיק שילם חופשה.

ורד ויוי ויץ: ימי החופשה מנוכים מן העובד.

ורד ויוי ויץ: השאלה אחר כך - -

אלכס קושניר: האם הוא מחזיר.

ורד ויוי ויץ: - - האם הוא מחזיר אותם.

ורד ויוי ויץ: זאת הבעיה שלנו ואני יודעת על מקרים שלא החזירו, וקיבלו פיצוי במסלול שכר.

ורד ויוי ויץ: זאת מבחינתנו הבעיה.

נירה שפק: אז תעבירו לנו פניות ציבור, יש כאן חברי כנסת, ונטפל.

אלכס קושניר: אבל כרגע זה בכלל לא מתאפשר.

מירב כהן: אני אתן דוגמה.

מירב כהן: גם פה בדיון הקודם היה אזרח שדיבר שהוא עד היום לא שילם את השכר.

מירב כהן: עקרונית, היה הסכם קיבוצי עם צו הרחבה.

מירב כהן: זה אפילו עבירה על החוק זה שלא שילמת את השכר.

מירב כהן: איך אנחנו נדע אם לשלם לו - - -

ינון אזולאי: אבל תבדוק באמת ממתי צו ההרחבה.

נירה שפק: לא מאותה תקופה.

נירה שפק: אמיר, בדקתי את זה, באותה תקופה לא היה צו הרחבה.

נירה שפק: בדקתי אחרי שדיברנו.

אלכס קושניר: חברים, אנחנו עוד ארבע דקות חייבים לסיים את הדיון כי מתחילה המליאה.

אלכס קושניר: בבקשה.

לבקה חלבי חסון: עורכת דין לבקה חלבי חסון, ממונה אזורית על יחסי עבודה, מחוז תל אביב והמרכז.

לבקה חלבי חסון: חשוב לי להעיר משהו לגבי השכר היומי שמקבל אותו מעסיק לגבי הפיצוי.

לבקה חלבי חסון: הוא יקבל לפי התקנות 430 שקלים ליום עבודה, אבל בפועל, מאחר שיש צו הרחבה ויהיה גם במקרה הזה, הוא חייב לפצות את העובד או לשלם לעובד מעבר לסכום הזה כי לפי צו ההרחבה, למשל בשומר חומות, סעיף 8, אני יכולה להקריא: שכר יום עבודה של העובד אילו היה עובד באותה יממה באופן רגיל, ובלבד שהשכר ישולם לו בידי המעסיק אך לא יותר מהשכר המרבי.

לבקה חלבי חסון: ההגדרה של השכר המרבי היא מעבר ל-430 שקלים, זה יכול להגיע ל-1,300 שקלים, משהו כזה.

אלכס קושניר: לא הבנתי מה את אומרת.

לבקה חלבי חסון: לפי צו ההרחבה, למשל בשומר חומות, השכר יכול לעלות.

אלכס קושניר: אבל מה הטענה שלך?

אלכס קושניר: את רוצה להחזיר את זה אחורה לחישוב שכר ממוצע?

לבקה חלבי חסון: הפיצוי שיקבל המעסיק - - -

אלכס קושניר: אני שואל אותך.

אלכס קושניר: את רוצה להחזיר את חישוב הפיצוי אחורה לחישוב שכר ממוצע לכל עסק?

אלכס קושניר: זה מה שאת רוצה?

ינון אזולאי: כמו שהיה בצוק איתן.

אלכס קושניר: כמו שהיה בצוק איתן?

אלכס קושניר: ועכשיו לגרור את המדינה ואת העסקים לבירוקרטיה מטורפת?

לבקה חלבי חסון: לא, אבל חייבים להבהיר את זה שהמעסיק, יכול להיות שהוא ישלם מעבר ל-430 שקלים.

אלכס קושניר: אבל יש לו כנראה עובדים גם כאלה וגם כאלה.

לבקה חלבי חסון: לי היה חשוב להגיד את זה.

אלכס קושניר: חברים, אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

אלכס קושניר: אני אומר ככה מבחינת לוחות הזמנים ומה אנחנו עושים.

אלכס קושניר: התקנות צריכות להגיע ממשרד האוצר לוועדת הכספים בזמן הקרוב מאוד.

אלכס קושניר: ברגע שזה יגיע אנחנו נגיש בקשה לוועדת ההסכמות.

אלכס קושניר: במידה וועדת ההסכמות תאשר את קיום הדיון על התקנות, אנחנו נצטרך לפנות ליושב-ראש הכנסת על מנת לבקש ממנו לקצר את הזמנים כדי שנוכל לקיים את הדיון מחר, מתוקף הבנה שמחרתיים אנחנו כבר לא נוכל לקיים שום דיון עד ה-4 בספטמבר כי הכנסת יוצאת לחופשה מרוכזת.

אלכס קושניר: במידה וכל התנאים האלה יתקיימו אנחנו נוכל לקיים את הדיון מחר – עוד פעם, מתוך הבנה של דחיפות האירוע כי בסופו של דבר אנחנו כן רוצים לאפשר לעסקים לקבל את הכסף מהר ככל שניתן במסלול שכר כדי שהתקופה הזאת שהם יצטרכו לשלם את הכסף ואחר כך לקבל אותו, תתקצר ככל הניתן.

ינון אזולאי: למרות שלפי רשות המיסים אין לזה נפקא מינה כי עד ה-15 בחודש הם בינתיים עובדים על זה.

ינון אזולאי: אני בעד, אני רק אומר את זה כהערת ביניים.

אלכס קושניר: אבל שים לב שברגע שמסיימים את התקנות, רק אז הם יכולים.

ינון אזולאי: אנחנו בעד, כמה שיותר מהר.

נירה שפק: אלכס, יריב תוך כדי, וגם קרעי בהמשך לשיחה בינינו, כבר אישרו את זה.

אלכס קושניר: אנחנו צריכים קודם כול לקבל את התקנות.

נירה שפק: כבר אישרו את זה.

אלכס קושניר: בגלל שאנחנו מערכת מסודרת, אישרו זה לקבל אישור, מייל מסודר.

נירה שפק: התקבל בכתב.

אלכס קושניר: תודה רבה, הישיבה נעולה.