ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 282, 2022-06-22 09:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב לכולם.

מיכאל ביטון: אנחנו במרתון חקיקה לחוקים חשובים שהונחו על שולחן הכנסת, ואנחנו רוצים להספיק אותם ולהרוויח אותם, והם מיטיבים עם האזרחים.

מיכאל ביטון: אחד החוקים שהוצעו על ידי מגוון חברי כנסת שאני אזכיר בשמם, משרתים את הבחירה של האזרח הישראלי לבחור תוצרת ישראלית שהיא איכותית, מפוקחת, לקנות תפוח מהגולן ותפוח אדמה מעוטף עזה, ולדעת שזה תוצרת ישראלית בפיקוח ישראלי ובאיכות ישראלית.

מיכאל ביטון: אז זה חוק סימון תוצרת חקלאית.

מיכאל ביטון: החוקים האלה הוצעו על ידי מגוון חברי כנסת, וראוי שנמזג אותם כדי להתקדם בדיון הזה ולהרוויח בתוך שעה ו-10 דקות חוק נוסף לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיכאל ביטון: הצעת חוק הגנת הצרכן (סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התשפ"א-2021, של חה"כ ינון אזולאי וחה"כ משה ארבל; הצעת חוק הגנת הצרכן (סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התשפ"א-2021, של חה"כ רם בן ברק, חה"כ נירה שפק, חה"כ רם שפע וחה"כ אופיר סופר; והצעה שלישית, הצ"ח לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו (חובת סימון ארץ הייצור של צמחים הנמכרים בתפזורת), התשפ"ב-2021, של חה"כ יעל רון בן משה.

מיכאל ביטון: אני רוצה להתנצל, כי אני עליתי הבוקר לשידור ברדיו, וידעתי רק על ההצעה של יעל, אבל לא על שתי ההצעות האחרות.

מיכאל ביטון: והקרדיט מתחלק וראוי לכל חברי הכנסת שהביאו את ההצעות הללו.

מיכאל ביטון: ואנחנו צריכים להצביע על המיזוג שלהן לפני שנדון במהות החוק.

מיכאל ביטון: אז מי בעד מיזוג הצעות החוק?

מיכאל ביטון: אני בעד.

מיכאל ביטון: אתם לא יכולים להצביע, לדעתי.

מיכאל ביטון: אבל אתם יכולים בכיף, אם זה עושה לכם טוב.

ינון אזולאי: גם לא יכולנו להתראיין בבוקר אצל קלמן, ולהגיב על מה שאמרת.

ינון אזולאי: ואנחנו מבינים את זה.

ינון אזולאי: זה בסדר.

ינון אזולאי: אתה נמצא בתקופה בחירות.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: בעד – פה אחד

מיכאל ביטון: הצעת המיזוג עוברת פה אחד.

מיכאל ביטון: שלוש ההצעות מתמזגות להצעה אחת, לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיכאל ביטון: ועכשיו אנחנו נעשה התייחסות כללית לחוק, כי חייב להיות דיון כללי על הצעה כזאת.

מיכאל ביטון: וננסה לעשות אותו קצר ותמציתי, כדי שנלך להקראה ולחקיקה.

מיכאל ביטון: אז אני מבקש מהח"כים – כל דקה שנפסיד עכשיו, נתקשה להביא את החוק.

מיכאל ביטון: יש ח"כים שרוצים לפתוח?

מיכאל ביטון: בבקשה, רם.

רם בן ברק: בוקר טוב לכולם.

רם בן ברק: בוקר טוב לך, יושב-ראש הוועדה.

רם בן ברק: אני שמח שאתה מקיים את הדיון הזה לדון בחוק.

רם בן ברק: אני רק רוצה להזכיר טיפה את ההיסטוריה.

רם בן ברק: אני הבאתי את החוק הזה כבר בכנסת אני לא זוכר איזה.

רם בן ברק: באותו זמן, שר הכלכלה היה עמיר פרץ.

רם בן ברק: וכשהבאתי את החוק והוא עלה למליאת הכנסת, ביקש ממני עמיר פרץ, שר הכלכלה, לתת לו אורכה של שלושה חודשים והוא יביא את זה כחוק ממשלתי ויצביעו על זה, וזה ייכנס לספר החוקים.

רם בן ברק: עברו שלושה חודשים ולא הייתה ממשלה, והיו בחירות, לא הביאו את זה, וזה ירד.

רם בן ברק: משם זה התגלגל, ואני שמח על הצעות החוק החדשות שנוספו להצעה הזאת.

רם בן ברק: ואני רוצה להגיד לכם שאנחנו נמצאים במצב אבסורדי.

רם בן ברק: כל אחד שלובש את החליפה שלו, או את החולצה או את הנעליים, בכל אחד מהמוצרים האלה רשום ארץ הייצור, אם זה יוצר בספרד, בסין או בישראל.

רם בן ברק: וחלק מהשיקולים שלכם כשאתם קונים את הדברים האלה – אתם בודקים אם הרכב הורכב בטורקיה או שהרכב הורכב בגרמניה.

רם בן ברק: וזה חלק ממערך השיקולים שאתם עושים כשאתם באים לקנות תוצרת.

רם בן ברק: תוצרת חקלאית, פירות, ירקות ותוצרת אחרת, כשיש משמעות עצומה לדעת איפה היא יוצרה – כי אם, לדוגמה, אתה מייבא ממדינה שאין בה פיקוח על ריסוס, או אם אתה מייבא ממדינה שאין בה פיקוח באיזה מים משקים, ואתה רוצה לדאוג לבריאותך – בעצם זה שאתה לא יודע מאיפה אתה קונה את זה, מטעים אותך, ואתה יכול לחשוב שאתה קונה משהו ברמת בריאות מסוימת, ואתה מקבל משהו ברמת בריאות אחרת.

רם בן ברק: ולכן האבסורד הזה חייב לבוא לידי סיום.

רם בן ברק: הצרכן הישראלי צריך לדעת מה הוא קונה, איפה זה מיוצר, באיזה תקן זה מיוצר.

רם בן ברק: זה דבר אחד.

רם בן ברק: והדבר השני, יש לנו חקלאות מפוארת, ויש לא מעט אנשים פטריוטים במדינה שרוצים לקדם חקלאים ישראלים ולא חקלאים ממדינות אחרות, ולכן הם יעדיפו לקנות תוצרת ישראלית, וזכותם לדעת מאיפה זה בא.

רם בן ברק: עכשיו אני שמעתי טענות – זה יעלה את יוקר המחיה, זה יעשה ביורוקרטיה, כל מיני טיעונים מכאן ומכאן.

רם בן ברק: אני אומר לכם, הם טיעונים שבטלים בשישים.

רם בן ברק: אין שום טעם לטיעונים האלה.

רם בן ברק: אני מקווה שהם גם לא יעלו כאן, מפני שהם טיעונים לא במקומם.

רם בן ברק: ואני מקווה שהחוק הזה יאושר במהרה, ויגיע למליאת הכנסת כמו שהוא.

מיכאל ביטון: תודה, רם.

מיכאל ביטון: נירה, בבקשה.

נירה שפק: כולנו הולכים לקנות בסופר, במכולת, במרכולית, בשוק, על אחד איפה שיוצא לו לקנות.

נירה שפק: ואנחנו רוצים לדעת מה יש.

נירה שפק: פותחים לחם, רוצים לראות מה ההרכב התזונתי שלו, זה באמת קמח מלא, זה לא קמח מלא, זה מעורב, כמה סוכר.

נירה שפק: בממשלות קודמות דאגו לסמן תוצרת, אתם רוצים לסמן חטיפים, יש את העיגולים – סוכר, שני עיגולים, יותר מסובך.

נירה שפק: זכותנו לדעת מה אנו מכניסים.

נירה שפק: זה ביטחון תזונתי.

נירה שפק: כל כך הרבה כסף מושקע במחלות, כל כך הרבה כסף מושקע במניעה, ויש לנו אפשרות לעשות את זה מראש ולתת לאנשים לבחור מה הם מכניסים לגופם, ואנחנו לא עושים את זה בתפזורת.

נירה שפק: מעבר לכך, השיח בשנה האחרונה, כמו שחברי רם בן ברק אמר, הוא באמת כמה זה עולה לנו, כמה אנחנו יכולים להשפיע, כמה אכפת לנו וכמה אנחנו גאים בתוצרת שלנו, כמה היא נכונה, כמה היא טובה, כמה היא בריאותית.

נירה שפק: הדברים האלה עולים כסף.

נירה שפק: כשמדברים על עגבנייה מטורקיה או מכל מקום אחר, מול תוצרת הארץ, אנחנו מדברים על זה שבתוך העגבנייה הזאת יש שכר עובדים, מים, רגולציה, וכל הדברים שאנחנו צריכים להכניס.

נירה שפק: איפה זה בא לידי ביטוי?

נירה שפק: זאת התשובה.

נירה שפק: אנחנו מעלימים את המידע הזה מהאזרחים בארץ, וזו לא זכותנו להעלים את המידע.

נירה שפק: להיפך, חובתנו להנגיש את המידע, וזאת מטרת חוק זה.

נירה שפק: יש הרבה דברים איך, איך איך – בואו נעסוק בעיקר, ונטפל ביתר.

נירה שפק: תודה.

מיכאל ביטון: תודה, נירה.

מיכאל ביטון: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך על כך שאתה מביא את זה.

ינון אזולאי: ואיך אמרת, שיש "לנקות שולחן", אז ודאי שהדברים האלה שהם בהסכמה זה דבר שהוא טוב.

ינון אזולאי: ואתה יודע, זה אבסורד שטסים לחוץ-לארץ, או שאנחנו שומעים פה שמחרימים את תוצרת הארץ, וכרגע זה לא משנה אם זה מאיו"ש או ממקומות אחרים.

ינון אזולאי: אבל גם אם זה מאיו"ש ומחרימים שם, ואנחנו פה בארץ לא מסמנים את התוצרת שלנו, שזה הגיע מאותם מקומות שאנחנו בעצם נלחמים בשבילם.

ינון אזולאי: ואתה יודע מה זה מאבק למען החקלאים, ואנחנו מנהלים את המאבק הזה יחד.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר היינו במליאה.

ינון אזולאי: נבצר ממך להגיע.

ינון אזולאי: אני יודע שמאוד רצית ונבצר ממך להגיע בשבוע שעבר למליאה, ביום רביעי בלילה.

ינון אזולאי: אבל אנחנו עשינו את העבודה גם בשבילך.

ינון אזולאי: זה בסדר גמור.

ינון אזולאי: זו בעצם הערבות ההדדית בינינו.

ינון אזולאי: אתה יודע, זו ערבות של פריפריה.

ינון אזולאי: אני גדלתי בעכו.

ינון אזולאי: אתה מירוחם, גדלת במרוקו.

מיכאל ביטון: תגיד לי, ביום האחרון של הכנסת, אנחנו עכשיו הגענו לאחרית הימים.

מיכאל ביטון: לא יכולת לפני שנה?

ינון אזולאי: אתה רוצה שנפתח את זה עכשיו?

מיכאל ביטון: לא, לא לפתוח.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לקדם את החוק הזה.

מיכאל ביטון: לא לאבד פוקוס.

מיכאל ביטון: לא לאבד פוקוס.

ינון אזולאי: אז אני רק נותן ספוילר.

ינון אזולאי: כל השנה היינו בקשר.

ינון אזולאי: זה מספיק לכל מי שרוצה לשמוע משהו אחר.

ינון אזולאי: אם מיכאל היה מסכים לי לענות, הייתי גם עונה.

ינון אזולאי: הוא ביקש ממני להתרכז בחוק, אז אני מתרכז בחוק.

ינון אזולאי: אז אני רוצה להגיד לך, תודה רבה.

ינון אזולאי: ולרם בן ברק – גם בפעם שעברה, אם אני לא טועה, הייתי חתום על החוק שלך.

רם בן ברק: אמת.

ינון אזולאי: ראיתי לנכון, והפעם גם הגשתי אותו, וזה לא משנה, כולנו בסופו של דבר מגישים חוק שהוא טוב למען אזרחי ישראל, למען החקלאים, ואנחנו רוצים לעזור לכולם, כי כל אחד מאיתנו, כשהוא קונה, הוא רוצה לעזור לשני.

ינון אזולאי: ואני תמיד אומר, גם אם נשלם טיפה יותר, זו הערבות ההדדית שיש לנו.

ינון אזולאי: לא רק בצרה פתאום צריך ללכת, להוציא ולתרום.

ינון אזולאי: הם לא רוצים תרומה.

ינון אזולאי: הם רוצים להתפרנס בכבוד, ובהיתר, ולא באיסור.

ינון אזולאי: ולכן זה התפקיד שלנו לעשות הכול למענם, ואני מקווה שנצליח להעביר את זה בכמה שיותר קריאות עד הסוף.

ינון אזולאי: וגם אם לא, אז שזה יהיה עם רציפות.

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: תודה רבה לכם, חברים.

ינון אזולאי: רם, נירה, יעל, ביחד אנחנו עושים למען הפריפריה ונמשיך לעשות למען אזרחי ישראל.

מיכאל ביטון: ינון, תודה.

מיכאל ביטון: אנחנו עם הפנים לעתיד, שזה יהיה סימן לבאות.

ינון אזולאי: אני חייב לרוץ לוועדת הכספים, שלא יגנבו לנו שם סוסים.

קריאה: אבל תתקזז.

ינון אזולאי: אין בעיה.

ינון אזולאי: אני אתקזז.

ינון אזולאי: אני לא אצביע.

ינון אזולאי: אבל אני צריך לעצור להם את הדברים.

ינון אזולאי: למזער נזקים.

ינון אזולאי: יש שם תחבורה, שתדע לך.

ינון אזולאי: אני נלחם בתחבורה בשבילך.

ינון אזולאי: אמרו לי, זה לא תקציבי.

ינון אזולאי: שאלתי על התחבורה, תגיד לי, אבל כמה כסף זה בפריפריה, אז אמרו לי, זה לא תקציבי.

ינון אזולאי: אמרתי להם, בטח, אתם לוקחים מהאזרחים, למה שזה יהיה תקציבי?

מיכאל ביטון: היית חייב למצוא משהו קונפליקטיבי?

מיכאל ביטון: תסיים באהבה את ישראל.

ינון אזולאי: אנחנו אוהבים את הפריפריה.

ינון אזולאי: אנחנו אוהבים אותך.

מיכאל ביטון: רק אוכלוסיות מוחלשות ופריפריה.

מיכאל ביטון: זה חשוב לנו.

מיכאל ביטון: חה"כ יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: אני רק רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, שאתה שם את זה בראש סדר היום, לקראת ניקוי שולחן, ולחברים, חברי הכנסת השותפים.

יעל רון בן משה: ומעבר לכך, אני רוצה שנתקדם בדיבורים קדימה, ולא במעגלים.

יעל רון בן משה: אז בהצלחה לנו.

יעל רון בן משה: תודה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: עכשיו שלוש התייחסות של בקשה לרשות דיבור.

מיכאל ביטון: נמרוד הגלילי, מאיגוד לשכות המסחר.

מיכאל ביטון: כל אחד עד שתי דקות.

מיכאל ביטון: קצר ולעניין.

מיכאל ביטון: אגב, הח"כים הוכיחו היום שאפשר לדבר פחות משתי דקות.

מיכאל ביטון: אז כולם יעשו את זה.

נמרוד הגלילי: אני נמרוד גלילי, מאיגוד לשכות המסחר.

נמרוד הגלילי: אני מייצג את רשתות המזון.

נמרוד הגלילי: דבר ראשון, אני רוצה לפתוח ולהגיד שאין אויבות בין הרשתות לחקלאות.

נמרוד הגלילי: זו שותפות.

נמרוד הגלילי: אנחנו שותפים.

נמרוד הגלילי: הרשתות מוכרות את המוצרים של החקלאות, ואלה מוצרים שהם חשובים למדינה.

נמרוד הגלילי: ולראיה, מעל 95% מהמוצרים שנמכרים בארץ הם מוצרים מהתוצרת המקומית.

נמרוד הגלילי: אבל למרות זאת, החקיקה הזאת עלולה להביא לעלייה בנטל - - -

רם בן ברק: תסביר, תסביר.

רם בן ברק: מה זאת אומרת?

רם בן ברק: למה עלייה בנטל?

יעל רון בן משה: הוא יכול גם להסביר מה זה השותפות הזו, שבסוף החקלאי מקבל את השקל שלו והרשתות גובות את הרווח?

מיכאל ביטון: רם בן ברק, אתה לא לימדת אותנו לנצח במלחמה ולא בקרב.

מיכאל ביטון: אז עזוב אמירות שלא מוצאות חן בעיניכם, יש פה חוק לחוקק.

מיכאל ביטון: כל דיון מיותר שלא ממוקד בחוק הוא בזבוז זמן.

מיכאל ביטון: תנו לאדם להגיד את דברו ללא הערות ביניים.

מיכאל ביטון: נמרוד, תשלים את דברך.

נמרוד הגלילי: אז אני אמשיך ואני אגיד שכבר היום בחלק ניכר מהרשתות יש סימון וולונטרי, ואני חושב שצריך לעודד את הסימון הוולונטרי, ולא לעשות חקיקה מחייבת.

נמרוד הגלילי: יש כבר היום מעבר למוצרים ארוזים.

נמרוד הגלילי: מוצרים ארוזים ששומרים על הטריות, שחוסכים זמן קופה ובטיחות המוצר.

נמרוד הגלילי: בהרבה מוצרים, כמו שאתם יודעים, יש מדבקות, למשל, על תפוח פסגות פרי גליל או על תפוחי אדמה מחבל מעון או גזר מחבל מעון.

נמרוד הגלילי: וזה טוב וזה חשוב.

נמרוד הגלילי: חלק נמכר בבודד וחלק נמכר באריזות, אבל עם סימון שיודעים שזה מהארץ.

נמרוד הגלילי: כשאנחנו מדברים על עלויות של משווקים, אז צריך להבין שזה מתחיל מעלויות במחסנים הלוגיסטיים שיצטרכו לבצע הפרדה בין תוצרת מקומית לתוצרת מחו"ל, ויצטרכו לבצע חציצה, לוודא שלא מתבלבל, כי כל טעות כזאת, אם זה במחסן הלוגיסטי, אם זה בסניף עצמו - - -

רם בן ברק: תחייב את היבואן לשים מדבקה על כל תפוח שהוא מייבא מטורקיה.

רם בן ברק: מה הבעיה?

רם בן ברק: למה אתם מסבכים כל דבר?

נמרוד הגלילי: אנחנו לא מסבכים.

רם בן ברק: בסדר, נעשה את זה פשוט.

מיכאל ביטון: רם, אתה לא תקבל חוק היום.

מיכאל ביטון: אתה לא תקבל חוק.

מיכאל ביטון: אדוני, יש לך חצי דקה להשלים את דברך.

נמרוד הגלילי: הרשתות יבצעו את זה.

נמרוד הגלילי: אני לא בטוח שבשווקים הפתוחים יבצעו את זה.

מיכאל ביטון: אנא השלם, משפטי סיום.

נמרוד הגלילי: החשש הוא גם בגלל טעויות - - -

רם בן ברק: סליחה, אדוני.

רם בן ברק: אני חייב.

רם בן ברק: תראה מה אתה אומר – מה אתם רוצים?

רם בן ברק: הנה, על התפוח הישראלי יש מדבקה.

רם בן ברק: זאת אומרת, היצרן הישראלי, בשביל להראות שזה ישראלי, משקיע את התוספת הזאת לשים מדבקה.

רם בן ברק: אבל מה שאתה מייבא מחו"ל, אתה לא צריך לעשות שום.

רם בן ברק: זה בסדר, שיתערבב.

רם בן ברק: בחייכם, נו.

רם בן ברק: הלויאליות שלכם ליבואנים היא יוצאת דופן כאן.

מיכאל ביטון: רם, רם, זה לא מעשי מה שאתה עושה.

מיכאל ביטון: משפט סיום, אדוני.

נמרוד הגלילי: אנחנו חוששים מהפרדות, מערבוב שלא נעשה בכוונה, ואז יטענו להטיה, ואז אתה חשוף לעיצומים כספיים, ואתה חשוף לתביעות ייצוגיות - -

נירה שפק: מאה אחוז.

נירה שפק: שישמרו.

נירה שפק: מעולה, שישמרו.

יעל רון בן משה: נעזור לכם.

נמרוד הגלילי: ומזה, כמובן, אנחנו רוצים להיזהר.

נירה שפק: מעולה.

נירה שפק: שישמרו.

מיכאל ביטון: תנו לו לסיים את הדברים.

מיכאל ביטון: נירה, אין חוק שאי אפשר להתייחס אליו ולהתנגד לו.

מיכאל ביטון: תנו לו להגיד את זה.

נמרוד הגלילי: ברור שהרשתות יעשו הכול כדי להיזהר ולא לעשות את זה, אבל אלה דברי שקורים לא בזדון.

מיכאל ביטון: תנו לו.

מיכאל ביטון: חבל, אתם סתם מעכבים.

מיכאל ביטון: תודה רבה, נמרוד.

מיכאל ביטון: ערן מאירי, יועץ משפטי שופרסל, בבקשה.

ערן מאירי: בוקר טוב לכולם.

ערן מאירי: אני לא יודע אם אתם יודעים, כבר לפני שנה וחצי התחלנו בסימון והוא היה סימון וולונטרי בימיו של השר אלון שוסטר.

רם בן ברק: אז מה הבעיה שעכשיו זה יהיה לא וולונטרי?

מיכאל ביטון: רם, אתה לא יודע להתאפק?

רם בן ברק: שעכשיו זה יהיה לא וולונטרי.

מיכאל ביטון: רם, אני אומר לך שאם עוד שעה אנחנו בלי חוק, אין לך חוק.

מיכאל ביטון: עכשיו כל דקה שאתה לוקח לי, אין לך חוק.

מיכאל ביטון: יש לנו הקראה, יש לנו כמה חידודים משפטיים, נציגי ממשלה, אנחנו לא נגיע.

מיכאל ביטון: חבל על הפינג-פונג הזה.

מיכאל ביטון: אתם לא מסייעים.

מיכאל ביטון: ערן, בבקשה.

ערן מאירי: כמו שאמרנו, יש לנו כבוד גדול מאוד – אנחנו לבד קונים בערך מעל מיליארד וחצי שקל בשנה תוצרת חקלאית ישראלית.

ערן מאירי: הדבר היחיד שביקשנו – ואגב, אני השתתפתי בכל הישיבות שהיו עם משרד החקלאות, ה-RIA, כל התהליך הזה, כולל בכנסות הקודמות – שאם הנושא של ההפרדה, בסופו של דבר, יכול להיפגע בגלל הלקוחות, כשלקוחות באים ולוקחים את העגבנייה הישראלית, ואחרי זה מערבבים אותה עם עגבנייה אחרת, או תפוח כזה עם אחר, שאנחנו לא נהיה חשופים לתביעות ייצוגיות במקרים שבהם זה לא נוגע לרשת.

ערן מאירי: הרשת יכולה לעשות הכול, אבל היא לא יכולה לשים 10 סדרנים ליד הבסטות של הפירות והירקות.

ערן מאירי: ואנחנו מכירים את הלקוחות שלנו, הם רוצים למשש, רוצים לקחת.

ערן מאירי: אז הוא מחזיר עגבנייה כזאת לעגבנייה אחרת.

ערן מאירי: שזה פשוט לא יהיה עילה לתביעות ייצוגיות.

ערן מאירי: אני יכול להגיד לכם שאחרי שנה וחצי שאנחנו כבר בתוך העניין, כבר על זה קיבלנו תביעה ייצוגית שרק הטיפול בה זה סיפור כבד מאוד.

ערן מאירי: ואין סיבה.

ערן מאירי: אנחנו עושים את כל המאמצים.

ערן מאירי: אנחנו עושים את ההפרדה.

ערן מאירי: אנחנו חושבים שהנושא הזה של גאווה של חקלאות ישראלית זה דבר חשוב, אבל שזה לא יהפוך עוד פעם עוד כלי לתקוף אותנו על ידי תובעים ייצוגיים שבדרך כלל זה לא ממש מטריד אותם, אבל אני חושב שניתן לפתור את זה במסגרת החוק או במסגרת תקנות, או במסגרת קריאה לרשות להגנת הצרכן, שזה לא יהיה עילה לתביעה ייצוגית - -

מיכאל ביטון: ערן, משפט סיום, בבקשה.

ערן מאירי: - - ובהנחה שעשינו הכול על מנת לעמוד בחוק.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: קודם כל, החוק הזה בהכנה לקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, הוא יכול לבוא לוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, לקבל תיקונים והתייחסויות.

מיכאל ביטון: אין פה סופיות הדיון.

מיכאל ביטון: ולכן אפשר לא את כל הדאגות להגיד היום או להטמיע היום, והחוק יתגלגל ויחזור אלינו לדיונים נוספים, אולי בזמן רגוע יותר ומסודר יותר.

מיכאל ביטון: עו"ד גילי עוז, יועץ משפטי, ארגון מגדלי דגים.

מיכאל ביטון: תתייחס לחוק, לא לדגים.

גילי עוז: שתי דקות, אדוני.

גילי עוז: אנחנו נמצאים היום ביום שמצביעים בו על פיזור הכנסת.

גילי עוז: למעשה, זה יום שבו אנחנו מבטיחים את הזכות לבחור ולהיבחר.

גילי עוז: אבל את הזכות לבחור את המזון שלנו, את זה עוד לא סיפקנו לאזרחי מדינת ישראל.

גילי עוז: וזאת מהות התיקון הזה.

גילי עוז: וזה נאמר גם בוועדה הזאת תחת שרביטו של אדוני, כולל בוועדת טרכטנברג, קדמי, מבקר המדינה.

גילי עוז: האזרחים במדינת ישראל שבויים של רשתות השיווק.

גילי עוז: ובמידה רבה מאוד, אדוני, התיקון הקטן הזה בחוק הולך לשחרר את האזרחים מהשבי משום שבעצם הוא עוקף את הכול.

גילי עוז: הוא אומר לאזרח, אני כבר לא יכול להגיד לך איפה לקנות אוכל, כי יש פה ריכוזיות, יש לך פחות או יותר חמישה מקומות.

גילי עוז: אבל אני יכול ליצור מצב שבו אתה תוכל לבחור את המזון שלך, וזה לא קרה לנו עד היום.

גילי עוז: אז זה בהקשר הכללי.

גילי עוז: בהקשר הספציפי יותר, התוצרת המובחרת של חקלאי מדינת ישראל, ואני חוזר אחרי חה"כ רם בן ברק – התוצרת הכי מובחרת שיש היום לאזרח הישראלי, הוא לא יכול לזהות אותה.

גילי עוז: ולכן בהיבט הזה החוק הזה גם כן חשוב.

גילי עוז: ודבר אחרון בהקשר הזה, אתם צריכים לזכור, בסוף, היכולת של האזרח לבחור את העגבנייה, את הדג או את המלפפון, משפיעה בצורה דרמטית על המשך הקיום של החקלאות הישראלית.

גילי עוז: אני לא נכנס עכשיו לביטחון המזון, זה נושא אחר.

גילי עוז: אבל היכולת הזאת היא קריטית.

גילי עוז: והתייחסות קצרה למה שנאמר כאן על ידי חבריי מקודם, לגבי החששות מהחוק.

גילי עוז: דיברו על החשש, על העלויות שהחוק הזה יעמיס על הרשתות, אם יצטרכו לסמן את הארגזים שמגיעים לסופר.

גילי עוז: רבותיי, החובה לסמן את הארגזים שמגיעים לסופר קיימת.

מיכאל ביטון: משפט סיום, אדוני.

גילי עוז: ולגבי הפחד מהערבוב – דבר אחרון.

מיכאל ביטון: גילי, משפט סיום.

מיכאל ביטון: לא דבר אחרון.

גילי עוז: משפט סיום.

גילי עוז: החוק הזה לא עוסק בערבוב.

גילי עוז: הוא עוסק בסימון.

גילי עוז: ועל כן אין שום חובה משפטית שאפשר איתה לבוא בטענות לרשתות על זה שערבבו להם תוצרת, משום שאף אחד לא דורש מהם למנוע ערבוב תוצרת בחוק.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: ד"ר דורית אדלר, פורום לתזונה בת קיימא.

דורית אדלר: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

דורית אדלר: החוק חשוב מאוד.

דורית אדלר: אני רק רוצה לציין שמה שהופך דבורה רגילה למלכה זה רק סוג האוכל שמזינים אותה.

דורית אדלר: כאשר אנחנו מדברים על סימון המזון, מדובר על היכולת גם של האזרח אבל גם של יכולת הפיקוח של המדינה, על האיכות התזונתית של המזון.

דורית אדלר: לא כל עגבנייה היא אותה עגבנייה – גם לגבי דגים – זה מאוד תלוי במה מאכילים אותה.

דורית אדלר: זאת ועוד, בעבר עדכנו לא פעם במחלות שעברו גם דרך ירקות מזוהמים, כאשר אם אנחנו מעבדים את המזון, היכולת שלנו לאתר את המקור היא מאוד מאוד קשה.

דורית אדלר: אז אנחנו מדברים פה על זכות שההשלכות שלה הן מרחיקות לכת.

דורית אדלר: וחייבים להעביר את החוק הזה לטובת בריאות הציבור וגם הסביבה.

דורית אדלר: תודה רבה לך, אדוני.

מיכאל ביטון: תודה, דורית.

מיכאל ביטון: מופת לתמציתיות.

מיכאל ביטון: עו"ד ירון לוינסון, רשות ההסתדרות לצרכנות, בבקשה.

ירון לוינסון: שלום, בוקר טוב.

ירון לוינסון: אני אהיה קצר ותמציתי.

ירון לוינסון: אני אדבר מהזווית של הצרכנים.

ירון לוינסון: אני חושב שזה חוק חשוב מאוד, חיוני מאוד, כל הטענות לעליית מחירים, כל פעם שעושים משהו לטובת הצרכן, אז רשתות המסחר אומרות שזה יעלה את המחירים.

ירון לוינסון: לצרכן חשוב מאוד לדעת מה הוא מקבל, וסימון של תוצרת, מאיזה מקום זה הגיע, זה דבר קריטי.

ירון לוינסון: הצרכן יעשה את השקלול.

ירון לוינסון: הוא מספיק חכם ונבון לעשות בחירה מושכלת ולהחליט מה לקחת.

ירון לוינסון: הוא יעשה את השיקול.

ירון לוינסון: אבל הוא צריך את הכלים לכך.

ירון לוינסון: ברגע שתסומן תוצרת חקלאית, הוא ידע מאיפה זה בא, שיחליט רוצה או לא רוצה, אבל אנחנו חייבים לתת לו את מירב הכלים.

ירון לוינסון: ולכן אני מברך על הצעת החוק הזו.

ירון לוינסון: זה חוק צרכני, ואם הוא גם עוזר לחקלאות – אדרבה ואדרבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה גם לך על תמציתיות, עו"ד ירון לוינסון.

מיכאל ביטון: עכשיו נציגי משרדי הממשלה.

מיכאל ביטון: חיים בורובסקי, משרד האוצר, בבקשה.

חיים בורובסקי: תודה, אדוני.

חיים בורובסקי: אני לא אתייחס לגופו של החוק, שיש בו, כמו שציינו פה, גם יתרונות, יש בו גם השתת רגולציה.

חיים בורובסקי: אבל אני חושב שאפשר למצוא איזון טוב שגם יאפשר לצרכן הישראלי לבחור מאיפה הוא קונה את התוצרת החקלאית, וגם ימזער את העלויות של הרשתות, של הקמעונאים שמוכרים לנו את המזון.

חיים בורובסקי: לגופו של עניין, בוועדת שרים לחקיקה סוכם – ואני אשמח שגם משרד החקלאות יתייחס לזה – שההצעות שהוגשו ומנית אותן יקודמו בכפוף להליכים, להצעת חוק ממשלתית בנושא הזה.

חיים בורובסקי: ולכן אני חושב שאנחנו קודם צריכים לשמוע ממשרד החקלאות איפה זה עומד.

מיכאל ביטון: תודה, חיים.

מיכאל ביטון: דפנה טיש פייגנבוים, משרד החקלאות, בבקשה.

דפנה טיש פייגנבוים: תודה, כבוד היושב-ראש.

דפנה טיש פייגנבוים: אני מצטרפת למה שאמר חיים.

דפנה טיש פייגנבוים: ועדת שרים לחקיקה לפני שלושה חודשים תמכה בהצעות החוק בכפוף לכך שהם יהיו בתיאום בין המשרדים, ויקודמו בהצעת חוק ויוכפפו להצעת חוק ממשלתית.

מיכאל ביטון: תוכלו לעשות את התיאום הזה גם בקריאה שנייה ושלישית, את יודעת.

דפנה טיש פייגנבוים: תיכף, וכפי שנציגי הרשות להגנת הצרכן יסבירו, המתווה הנכון הוא בחקיקה שהם יציגו אותה.

דפנה טיש פייגנבוים: יש כבר מודל ואנשים, ומערך שפועל.

מיכאל ביטון: יש הרבה פעמים שאומרים לממשלה, תביאו כבר חוק לסימון מוצרים חקלאיים.

מיכאל ביטון: בטח אמרו את זה 20 שנה.

מיכאל ביטון: אמרו את זה גם לממשלה הזאת, ועקרונית, כרעיון, זה אפילו מוסכם על המון סיעות הבית.

מיכאל ביטון: בצר להם שהממשלה לא פועלת, חברי כנסת מביאים חקיקה פרטית.

מיכאל ביטון: אבל ממשלה יכולה להתנגד או לתמוך.

מיכאל ביטון: נראה לי סביר שאם יש עוד הזדמנות להשפיע על תוכן החוק הזה בקריאה שנייה ושלישית, שאם באופן עקרוני אתם בעד ועדיין יש לכם דקדוקים או תיקונים, אז לעשות את זה במעלה הדרך ולברך על החוק הזה.

מיכאל ביטון: אבל תשלימי את דברייך, בבקשה.

דפנה טיש פייגנבוים: אני אתן לרשות להגנת הצרכן לעדכן עד כמה מתקדמת העבודה הפנים-ממשלתית.

מיכאל ביטון: אין בעיה.

מיכאל ביטון: נמזג אותה.

רם בן ברק: את חושבת שלא צריך להעביר את זה לקריאה ראשונה היום?

דפנה טיש פייגנבוים: העמדה שלנו, כמו עמדת ועדת שרים - - -

רם בן ברק: את מודעת לזה שברגעים אלה ממש מתנהל משא ומתן שאני מקווה שיסתיים בקרוב על הרפורמה בחקלאות, ושסימון המוצרים הוא חלק מהרפורמה?

רם בן ברק: את מודעת לזה?

דפנה טיש פייגנבוים: כן.

רם בן ברק: יפה.

רם בן ברק: ולכן זה יעבור קריאה ראשונה, ואת - - - יעשו בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: אדוני חה"כ, הכנסת סוברנית לקדם חוקים גם כשהממשלה מתנגדת, ולפי התועלת לאזרחים.

מיכאל ביטון: והמידתיות במקרה הזה היא כזאת שהשר פורר בעד סימון תוצרת חקלאית, וזה חלק מההסכם הצומח שאני מקווה שיגיע מהר.

מיכאל ביטון: ועשינו כבר את הסכם ההטלה.

מיכאל ביטון: וככל שתעבדו מהר ותביאו בעצמכם, הח"כים לא ייזמו חוקים.

מיכאל ביטון: ואם לא תעשו, אז הח"כים יוזמים.

מיכאל ביטון: והמפגש יהיה בין היוזמה של הח"כים ליוזמה של הממשלה.

מיכאל ביטון: והאיזונים יתקיימו בקריאה שנייה ושלישית.

רם בן ברק: יתרה מזאת, החוק הזה היה במשרד הכלכלה, שהיה אמור להביא אותו בהסכמה תוך חודש, ולא עשה שום דבר.

רם בן ברק: זאת אומרת, כשמשרדי הממשלה מושפעים משיקולים כאלה ואחרים, הם לא תמיד פועלים כמו שצריך.

רם בן ברק: זאת המציאות.

מיכאל ביטון: אילנה מזרחי, הרשות להגנת הצרכן, בבקשה.

אילנה מזרחי: ועדת שרים לא רק החליטה לתמוך בטרומית, היא גם החליטה שזה יהיה בכפוף ויוצמד להליך ממשלתי.

אילנה מזרחי: אבל היא גם החליטה שאחרי טרומית ולפני קריאה ראשונה זה יחזור לוועדה.

אילנה מזרחי: אז זה מצב הדברים.

אילנה מזרחי: בנוגע לקידום הליכים פנים-ממשלתיים, הרעיון הוא רעיון מבורך, וגם שרת הכלכלה תומכת בו, אבל הדרך שבה זה צריך להתבצע היא לא בחקיקה ראשית.

אילנה מזרחי: אלה לא דברים שקורים בחקיקה ראשית.

אילנה מזרחי: יש הוראות שכבר קבועות בחוק שלנו, שמחייבות סימון של ארץ הייצור.

אילנה מזרחי: אבל בצו הגנת הצרכן (סימון טובין) מזון מוחרג, ולכן צריך לקבוע את התיקון הזה שם.

אילנה מזרחי: באשר להתנהלות של משרדים ממשלתיים בהליכי חקיקה, אנחנו נציין שהצעות חוק פרטיות לא חבות באותם חובות שחבים בהם משרדי ממשלה, וכשאנחנו מבקשים לעשות תיקון, אנחנו נאלצים לבצע RIA.

רם בן ברק: אם שרת הכלכלה הנוכחית תוציא צו, את מסכימה איתי שבאופן תיאורטי שר הכלכלה הבא יוכל לבטל את הצו, כי זה בסמכותו להתקין ובסמכותו לבטל?

רם בן ברק: הוא לא יצטרך, לא את הכנסת, לא את הוועדה הזאת ולא אף אחד.

רם בן ברק: ולכן אנחנו רוצים את זה בחוק, כדי שכל ממשלה שלא תהיה לא תבטל את זה.

אילנה מזרחי: - - - שום דבר הוא לא קבוע.

אילנה מזרחי: זה טבעו של משטר דמוקרטי.

מיכאל ביטון: אבל מה שגילינו, שכשר מחליט, הוא גם יכול להחליט כמעט בלי לשתף את הציבור ובמחטף.

מיכאל ביטון: ראינו שרים שרצו קדימה בכמה פעולות שהמינהל מאפשר להם, אבל הכי מהר שיש והכי פחות משתף.

מיכאל ביטון: הכנסת, אם היא תחליט לבטל חוק כזה, זה תהליך סדור שפתוח לציבור ולוקח חודשים לתקן חוק כזה.

מיכאל ביטון: ולכן העיגון של הרעיון הזה בחקיקה נותן לו מוצקות ויציבות.

מיכאל ביטון: ועוד פעם, אם הממשלה הייתה עושה צו, לא הייתה מוטיבציה לח"כים להביא חוק, כי זה בטל בשישים.

מיכאל ביטון: כיוון שהיא לא עשתה את זה עד היום, והנושא הזה נידון שנים רבות – לא יום אחד, הוא לא נולד היום כרעיון, העיסוק בו שנים רבות – ובוששתם להביא את הצו, אז החוק מתקדם.

מיכאל ביטון: אם במעלה הדרך, במשאים ומתנים בין ח"כים לשרים יתייתר הצורך בחוק הזה, בשל צו בתוקף או תקנה שהיא בסמכות ועדה בכנסת לשינוי, ואז לכנסת יש say, איזושהי פשרה מכל הפשרות הללו במעלה הדרך - - -

רם בן ברק: אפשר לעשות את זה מחר בבוקר.

רם בן ברק: תביאו את הצו מחר בבוקר, ויכול להיות שיתייתר החוק.

מיכאל ביטון: הבאת רעיון, רם.

מיכאל ביטון: עדיף הבוקר, כי ממשלת מעבר זה פחות חזק.

מיכאל ביטון: לא מחר בבוקר.

מיכאל ביטון: הבוקר.

נירה שפק: מיכאל, יש לי שאלה.

נירה שפק: אני מעירה, תבחרי אם זה ב-ע' או ב-א'.

נירה שפק: השם של הגוף הוא הרשות להגנת הצרכן וסחר הוגן.

נירה שפק: יש כאן חוק שמגן על הצרכן, ויש כאן חוק שמאפשר סחר הוגן.

נירה שפק: עם כל הכבוד למה ששתיכן אמרתן כאן, הנציגה מהחקלאות ואת, יש כאן דוחות.

נירה שפק: הדוח האחרון יצא בדצמבר 2020 – החלת חובת סימון תוצרת והצגת משקל.

נירה שפק: כמה ניירות?

נירה שפק: הנייר הזה יצא כבר באוגוסט 2020.

רם בן ברק: למה אין צו עד היום?

נירה שפק: למה לא עשיתם?

נירה שפק: אני שבעה בערימות של חומרים שלכם שאני כפרלמנטרית צריכה לקרוא, שנעצרים בתהליך כל הזמן.

נירה שפק: אז כן, לקחנו את החוק לידיים, וזו זכותנו.

מיכאל ביטון: תרתי משמע.

נירה שפק: לגמרי.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: אבל אילנה, את יכולה להשלים את דברייך.

מיכאל ביטון: זו זכותך בוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אילנה מזרחי: אז אני רק אשלים שבמסגרת ועדת השרים וההתחייבות של הרשות לקבוע את זה בצו, זה דברים - - - להם בוועדת שרים.

אילנה מזרחי: הרשות יצאה ל-RIA, והליכי ה-RIA אמורים להסתיים ממש בסוף החודש.

אילנה מזרחי: ולכן אני חושבת שצריך לתת את השהות הנדרשת כדי לבדוק מהן מסקנות ה-RIA, מהו אופן הסימון הנדרש, כדי לא לייצר איזושהי פגיעה, וכדי לעשות את זה בדרך הנכונה.

רם בן ברק: אבל גברתי, את לא חדשה במשרד הכלכלה.

רם בן ברק: נכון?

רם בן ברק: אני שואל שאלה מנחה.

מיכאל ביטון: רם, רם, אני קורא אותך קריאה ראשונה.

רם בן ברק: את לא חדשה במשרד הכלכלה.

רם בן ברק: נכון?

מיכאל ביטון: רם, קריאה ראשונה, כדי שאני אישאר לבד בוועדה.

רם בן ברק: את לא חדשה.

רם בן ברק: למה לא עשיתם את הצו הזה?

רם בן ברק: הרי החוק הזה מונח על שולחנכם מזה שנתיים וחצי.

רם בן ברק: למה לא עשיתם את הצו הזה?

רם בן ברק: היה לכם את כל הזמן שבעולם להתקין את הצו, ולא היינו מבזבזים את הזמן שלנו כאן.

רם בן ברק: אבל לא עשיתם את זה.

רם בן ברק: אז כנראה יש לכם סיבה לא לעשות את זה.

רם בן ברק: ולכן יש חוק.

אילנה מזרחי: לא, אין לנו סיבה לא לעשות את זה.

אילנה מזרחי: ואני מבקשת לא להציג את הדברים כמו שהם לא.

אילנה מזרחי: אנחנו מקדמים את התהליך - - -

נירה שפק: אז הקצב לא מקובל עלינו כחברי כנסת.

מיכאל ביטון: אדוני חה"כ, כפי שאמרתי קודם, פינג-פונג בחקיקה שיש לה שעה זה לא משהו.

רם בן ברק: צודק.

מיכאל ביטון: תהיו ממוקדי מטרה.

מיכאל ביטון: תשלימי את דברייך בתמצית.

אילנה מזרחי: הליך ה-RIA אמור להסתיים בסוף החודש.

אילנה מזרחי: הליך ה-RIA הוא הליך חשוב ולא סתם אנחנו חייבים לבצע אותו.

אילנה מזרחי: ואנחנו מבקשים לקבל את השהות כדי להשלים ולתקן את הצו בצורה נכונה.

מיכאל ביטון: אנחנו אומרים הרבה RIA בוועדה.

מיכאל ביטון: מה ראשי התיבות?

מיכאל ביטון: פעם אחת תגידו לכולם.

קריאה: זה Regulation Impact Assessment.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, בדיקה של תהליכי הרגולציה לפני שמביאים את החוק.

מיכאל ביטון: אז לאזרחים מדי פעם תגידו, אנחנו בסוף תהליך שיתוף ציבור ובדיקת הרגולציה.

מיכאל ביטון: ונניח שה-RIA יסתיים בעוד שבועיים או שלושה שבועות, ותגלי גילויים, ותגידי, הנה, הצעת החוק שלכם טובה, בוא נתקן אותה קצת, בוא נצטרף אליה כממשלה.

מיכאל ביטון: מה הבעיה?

אילנה מזרחי: הבעיה היא שזו לא האכסניה הנכונה.

אילנה מזרחי: זה לא דבר שצריך להיקבע בחוק.

אילנה מזרחי: יש הוראות - - -

מיכאל ביטון: יש על זה ויכוח, אילנה.

רם בן ברק: למה לא עשיתם את זה?

מיכאל ביטון: אילנה, לטעמך, זה מספיק בצו.

מיכאל ביטון: והמחוקק אומר, זה צרוך להיות יותר חזק, חקוק באבן.

אילנה מזרחי: הסימון של כל המוצרים נקבע בצו.

אילנה מזרחי: הרזולוציה שאליה יורד הצו היא לא רזולוציה שנכון לקבוע אותה בחקיקה ראשית.

אילנה מזרחי: ואם תרצו – זה המשפט שאני מנסה להשלים כבר שעה – פרטים לגבי ה-RIA, אז יושב כאן שגיא תמיר - - -

מיכאל ביטון: העולם מלא חקיקה ספציפית שניתן היה למנוע בנוהל תקין.

מיכאל ביטון: אנחנו מוצאים חוקים אזוטריים.

מיכאל ביטון: אנחנו ממציאים רשות לכל קהילה.

מיכאל ביטון: אם המדינה הייתה עושה את מגילת העצמאות, שוויון לכל אזרחיה, ללא הבדל דת, מין וגזע, לא הייתה קמה הרשות לערבים, הרשות להסדרת הבדואים והרשות לחרדים.

מיכאל ביטון: המחוקק מוצא שיש לקונות.

מיכאל ביטון: ואם לא טיפלו במשהו, אז הוא מביא חוק.

מיכאל ביטון: זה יותר חזק.

נירה שפק: גם יש הבדל בין דרג מקצועי – וכל האמירות האלה, היו בחירות, היו בחירות, אני לא זוכרת שבבחירות הוציאו לחל"ת את כל עובדי המדינה.

נירה שפק: לא.

נירה שפק: הם המשיכו את עבודתם.

נירה שפק: החוק הזה היה עוד מקודם.

נירה שפק: הבדיקות מקודם.

נירה שפק: ולא מקובל עליי, נמאס לי לשמוע - - -

מיכאל ביטון: הייתה שנה יציבה עכשיו.

מיכאל ביטון: השנה אין תירוצים.

נירה שפק: בדיוק.

נירה שפק: צריך לספר לכם מה קרה כאן בזמן האחרון?

נירה שפק: זה לא מקובל עליי.

מיכאל ביטון: השנה זה היה בסדר.

מיכאל ביטון: אבל בשבילך, נירה, לא לכעוס על עובדי ציבור.

נירה שפק: אני לא כועסת.

נירה שפק: אני לא כועסת.

מיכאל ביטון: היא עושה את תפקידה.

מיכאל ביטון: אפשר להיות במחלוקת.

מיכאל ביטון: ולך, אילנה – אמרת את דברייך, לא להיות בווכחנות עם ח"כים.

מיכאל ביטון: אין בזה טעם.

מיכאל ביטון: כל צד יגיד את דברו, גם כשלא מסכימים.

מיכאל ביטון: היועצת המשפטית של משרד החקלאות, בבקשה.

דפנה טיש פייגנבוים: אני רוצה לתת לציפי פרידקין, שהיא ראש תחום - - -

מיכאל ביטון: אני מבסוט עלייך.

מיכאל ביטון: את כאילו לא מדברת.

מיכאל ביטון: את מחלקת זכות דיבור.

מיכאל ביטון: בואי שבי לידי.

קריאה: היא יו"ר משנה.

מיכאל ביטון: בואי, לידי.

מיכאל ביטון: בואי, בואי.

דפנה טיש פייגנבוים: חלילה, אני לא רוצה להחליף את היושב-ראש.

מיכאל ביטון: תעשו לה מקום פה.

דפנה טיש פייגנבוים: זה יהיה לי לכבוד, אבל - - -

מיכאל ביטון: מי את רוצה שידבר עכשיו?

דפנה טיש פייגנבוים: גב' ציפי פרידקין, היא ראש תחום - - - אצלנו במשרד.

דפנה טיש פייגנבוים: היא אשת המקצוע - - -

ציפי פרידקין: אני רוצה להסב את תשומת ליבכם לעובדה שחקיקה כזו מחייבת אכיפה ופיקוח בשטח.

ציפי פרידקין: הרשות להגנת הצרכן היא הגוף שפרוס בשטח ויש לו את היכולות ואת המיומנות לאכוף את זה, כי אם יהיה חוק שלא יהיה לו גוף אכיפה - - -

מיכאל ביטון: עדיין אין חוק.

מיכאל ביטון: שייערך.

מיכאל ביטון: זה ייקח כמה חודשים, שייערך.

רם בן ברק: סימון המחיר זה בחוק?

רם בן ברק: חייבים לסמן את המחיר?

רם בן ברק: ליד המחיר תכתבו את ארץ המקור.

רם בן ברק: זה הכול.

רם בן ברק: נורא פשוט – 4.99 ש"ח תוצרת טורקיה.

מיכאל ביטון: Made in Israel, בעברית או באנגלית זה הולך להיות?

מיכאל ביטון: זה צריך להיות בעברית ובאנגלית, לא? איך זה הולך להיות, בקריאה שנייה ושלישית?

רם בן ברק: לא כל דבר פשוט צריך להציג כמסובך.

רם בן ברק: זה דבר פשוט מאוד.

מיכאל ביטון: ציפי, תשלימי את דברייך.

ציפי פרידקין: חייבים כאן למנוע הטעיה של הציבור.

ציפי פרידקין: חייבים לוודא שהסימון הוא נכון.

ציפי פרידקין: חייבים להימנע ממצב שבו הסימון שגוי ביודעין או במכוון.

ציפי פרידקין: ולכן, צריך פיקוח בשטח.

רם בן ברק: תסלחי לי, אבל את המחיר את כותבת.

רם בן ברק: יכול להיות מצב שכתוב כאן עגבנייה סוג א' 4.99 ש"ח, עגבנייה סוג ב' 3.99 ש"ח, ומישהו ייקח עגבנייה מ-4.99 וישים אותה ב-3.99.

רם בן ברק: מה הבעיה?

רם בן ברק: נו, באמת?

רם בן ברק: למה לעשות מכל דבר משהו מסובך?

רם בן ברק: פשוט מאוד, ליד המחיר תכתבו את ארץ המקור.

רם בן ברק: נקודה.

רם בן ברק: נגמר.

רם בן ברק: סוף.

רם בן ברק: תעשו את זה בחוק, ובזה נגמר הסיפור.

רם בן ברק: אי אפשר כל הזמן להסביר לנו כמה מסובך.

ציפי פרידקין: אני חושבת שאתה טועה במובן של איך הסימון צריך להיות על המדף.

ציפי פרידקין: הוא לא צריך להיות - - -

מיכאל ביטון: אבל יש עוד זמן.

מיכאל ביטון: אבל ציפי, יש עוד זמן.

מיכאל ביטון: יש לנו קריאה שנייה, שלישית, ממשלה מתקדמת, בחירות.

מיכאל ביטון: יש לכם חצי שנה לגמור.

מיכאל ביטון: תתכוננו.

מיכאל ביטון: תעבדו בזמן הזה.

ציפי פרידקין: - - - בעוד חודש, אם אתם תיתנו לנו להמשיך לקדם את זה במתכונת שחשבנו לקדם אותה.

נירה שפק: שקלנו, והתשובה היא לא.

רם בן ברק: הייתה לכם שנה שלמה לקדם את זה במתכונת שלכם.

רם בן ברק: כנראה לא עשיתם את זה כי לא היה לכם זמן.

רם בן ברק: אין סיבה להאמין שתעשו את זה בחודש הקרוב.

מיכאל ביטון: תודה, רם.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי של הוועדה, איתי, בבקשה.

איתי עצמון: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.

איתי עצמון: הנקודה הראשונה היא לגבי האכסניה הנכונה לתיקון.

איתי עצמון: מונחות על שולחן הוועדה שלוש הצעות חוק שמוזגו.

איתי עצמון: שתיים מהן תיקון לחוק הגנת הצרכן, והצעת חוק אחת של חה"כ יעל רון בן משה מציעה תיקון לחוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו.

איתי עצמון: אני חושב שהמקום הנכון הוא חוק הגנת הצרכן, מכיוון שחוק לפיקוח לייצור הצמח ושיווקו, מה שנקרא חוק הסטנדרטים, הוא חוק לא מיושם, לא אכיף, הוא מותנה בתקנות.

איתי עצמון: והתיקון לחוק הגנת הצרכן קובע חובה מהותית, אופרטיבית, כבר בחקיקה הראשית.

איתי עצמון: אז זאת נקודה ראשונה.

איתי עצמון: הנקודה השנייה היא לגבי ההבחנה בין חקיקה ראשית לחקיקת משנה.

איתי עצמון: אם היינו באקדמיה, יכול להיות שההבחנה שאמרתם כאן היא נכונה.

איתי עצמון: יש דברים שנכון לקבוע אותם בחקיקה ראשית, והסדרים פרטניים יותר בחקיקת משנה.

איתי עצמון: אבל מששורה ארוכה של חברי כנסת – וכאן זה בית המחוקקים, כאן יושבים המחוקקים – מבקשים לקבוע במפורש הוראה בנושא שנתון לסמכותה הבלעדית של שרת הכלכלה והתעשייה, והצו הזה אפילו לא טעון אישור ועדת הכלכלה, ברצותה תבטל, ברצותה תקבע, בוודאי שאין שום מניעה משפטית לקבוע את ההוראה ההורה הזאת, את החובה הזאת, כבר בחוק הגנת הצרכן בחקיקה ראשית.

איתי עצמון: וכמובן, אם אתם תקדמו את הצו בהמשך, לקראת הליכי החקיקה הבאים, בקריאה שנייה ושלישית, ניתן כמובן וחברי הכנסת תמיד יכולים להגיד, אנחנו לא מקדמים את הצעת החוק, הנושא הזה יוסדר בצו.

איתי עצמון: אבל כרגע אנחנו בהכנה לקריאה ראשונה.

רם בן ברק: אי אפשר היה להסביר את זה טוב יותר מאשר העו"ד המוכשר.

מיכאל ביטון: רמצ'וק, אתה בעייתי.

מיכאל ביטון: מזל שאתה לא חבר בוועדה שלי.

מיכאל ביטון: אבל פשוט הנושא הזה בליבו ונפשו.

נירה שפק: מזלך שאתה לא חבר בוועדה שלו.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: חבל לי שאני לא חבר בוועדה שלו.

מיכאל ביטון: הייתי רוצה להיות איתו.

רם בן ברק: אתה צריך להבין את התסכול.

רם בן ברק: תבין את התסכול של חבר כנסת שהביא את הצעת החוק הזאת לפני כשנתיים, ושר הכלכלה בכבודו ובעצמו עמד מעל דוכן הכנסת, ואמר שתוך חודש הוא מביא את זה לחקיקה.

רם בן ברק: והכנסת לא התפזרה בחודש הזה.

רם בן ברק: עבר חודש ועוד חודש, ועוד חודש, ועוד חודש, ולא עשו שום דבר.

רם בן ברק: אז התסכול הוא גדול מאוד.

רם בן ברק: ולכן גם איבדתי קצת אמון, מן הסתם.

מיכאל ביטון: אבל רם, כיוון שהבנו את התסכול ואת הדאגה שלך, הוועדה לא שכחה אתכם, ורגע לפני הסוף מאיצים את החקיקה.

מיכאל ביטון: עכשיו עוברים להקראה, בבקשה.

איתי עצמון: אז אני אקרא את התיקון לחוק הגנת הצרכן, ואעיר תוך כדי, מכיוון שיש כמה הערות משמעותיות שחשבתי שנכון להעיר.

מיכאל ביטון: בבקשה.

איתי עצמון: "הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש)" אנחנו כמובן נשנה את שנת החוק.

איתי עצמון: התיקון הוא בסעיף 17 לחוק הגנת הצרכן: כמו שאמרתי, התיקון נוגע לסעיף 17 שעניינו סימון טובין ואריזתם, והסעיף קובע היום שעל עוסק לסמן על גבי טובין המיועדים לצרכן או במצורף להם פרטים בדבר – וכאן אנחנו נוסיף את התיקון.

איתי עצמון: שתי הערות משפטיות – לעניין ההפניה לחוק התחרות הכלכלית, שאני חושב שהיא לא ממין העניין כאן, וגם יכולה לעורר בעיות פרשניות, אני מציע להגיד במפורש על איזה תוצרת חקלאית יחול ההסדר.

איתי עצמון: בחוק התחרות הכלכלית מדובר על פירות, ירקות, גידולי שדה, חלב, ביצים, דבש, בקר, צאן, עופות ודגים.

איתי עצמון: להבנתי, חלב, ביצים ודבש לא רלוונטיים כאן.

מיכאל ביטון: למה לא?

איתי עצמון: הם נמכרים בתפזורת?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אבל למה שלא נדע שביצה היא ישראלית ולא מיובאת?

רם בן ברק: כי זה מצוין ממילא, אדוני היושב-ראש.

רם בן ברק: חלב בא בקרטון או - - -

מיכאל ביטון: בסדר, אבל מה אכפת לנו?

מיכאל ביטון: אם יש הגדרה לתוצרת חקלאית והיא כוללת את הדברים הללו, אז למה לפתח הגדרות חדשות?

איתי עצמון: אני אגיד למה.

איתי עצמון: כי כתוב בחוק: שאינה ארוזה מראש ונמכרת בתפזורת.

איתי עצמון: לכן אני חושב שזה לא רלוונטי.

מיכאל ביטון: ואם ימכרו עגבניות שרי בקופסה מאיזה מקום, זה לא חשוב לכם?

רם בן ברק: כשזה בקופסה, כבר כתוב.

איתי עצמון: נכון.

מיכאל ביטון: ואם זה כתוב בגופן 0.12?

רם בן ברק: אז זה לא בסדר.

מיכאל ביטון: אז אתה בבעיה.

נירה שפק: זה יוסדר בצו.

מיכאל ביטון: אז זה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: אופן הסימון, ואולי כבר הרשות להגנת הצרכן תביא רעיונות.

רם בן ברק: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: אנחנו נאשר את זה היום בידיעה שהחוק הזה עוד יעבור שינויים, התאמות ותיקונים.

מיכאל ביטון: זה הרעיון המסדר.

איתי עצמון: אבל האם התיקון שלפיו אנחנו - - -

מיכאל ביטון: תשאיר את זה פתוח.

מיכאל ביטון: הם ילכו לעשות שיעורי בית, אם ביצים חשובות להם, אם דבש חשוב, אם הם מוציאים את זה מהחוק.

מיכאל ביטון: תשאיר את זה כרגע.

איתי עצמון: אז אין בעיה.

איתי עצמון: אולי פשוט נציין את כל מה שהקראתי, אבל לא נפנה לחוק התחרות הכלכלית.

איתי עצמון: הוא לא רלוונטי.

מיכאל ביטון: בסדר, ואחרי זה נחליט לגרוע את מה שנרצה לגרוע מהחוק הזה.

איתי עצמון: אז כרגע כל התוצרת - - -

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: ברוך הבא, חה"כ משה ארבל.

משה ארבל: ברוכים הנמצאים.

מיכאל ביטון: אתה נתת איחור אופנתי, אבל אתה תקבל זכות דיבור אחרי האדם שמחכה פה.

מיכאל ביטון: ואתה אחריו.

נירה שפק: לא.

נירה שפק: אני סגרתי עם ינון שהוא יישאר בכספים - - -

מיכאל ביטון: אל תגלי מה סגרתם.

משה ארבל: תראה איזה צדקת, מלמדת עליי זכות.

משה ארבל: הייתי היום בכספים, בחוקה.

משה ארבל: באנו לעבוד.

מיכאל ביטון: יש לך הזדמנות להיות חבר בוועדות האלה.

רם בן ברק: אבל ינון כבר דיבר, ולכן אני לא רואה שום סיבה לתת לו לדבר.

מיכאל ביטון: אדוני, תציג את עצמך לפרוטוקול.

שי רייכר: שלום, אני ד"ר שי רייכר, מנהל תחום הערכת סיכונים במשרד הבריאות.

שי רייכר: קודם כל, כבוד גדול לדבר לפני חבר כנסת.

שי רייכר: אנחנו בדרך כלל לא זוכים בכזה כבוד.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: כתוב בתורה, תלמיד חכם שמחל על כבודו – כבודו מחול.

מיכאל ביטון: ומלך, אין כבודו מחול.

מיכאל ביטון: למה?

מיכאל ביטון: כי כתוב, שום תשים עליך מלך.

מיכאל ביטון: הקדוש ברוך הוא אומר, שום תשים עליך מלך.

מיכאל ביטון: הקדוש ברוך הוא אומר, צריך מלך.

מיכאל ביטון: אז אם נתנו לו כבוד, אתה לא פוגע בו.

מיכאל ביטון: אבל תלמיד חכם רכש את תורתו בעצמו.

מיכאל ביטון: אז לארבל יש תואר שני והוא בדוקטורט, והוא עבר רבנות, ולקראת דיינות, והוא מחל על כבודו.

מיכאל ביטון: אז כבודו מחול.

שי רייכר: אז לי חסרה רק ההסמכה לרבנות.

משה ארבל: אפילו לא הייתי צריך למחול.

משה ארבל: אני נהנה לשמוע.

שי רייכר: כמובן, משרד הבריאות בהחלט תומך בהצעת החוק הזאת.

שי רייכר: אנחנו חושבים שזו הצעה מאוד ראויה.

שי רייכר: לאו דווקא מהסיבות שעלו.

שי רייכר: אני רק ארצה לתקן פה משפט אחד, שאין חשש כזה שמזון שמגיע מחו"ל הוא פחות איכותי או פחות בטיחותי ממזון שמיוצר בישראל.

שי רייכר: זו אמירה שהיא לא מבוססת ראיות.

מיכאל ביטון: אני אשאל אותך אחרת.

מיכאל ביטון: הפיקוח על ענבים ועל ריסוס שנאכף בהגנת הצומח וברגולציה של משרד החקלאות, הוא זהה בכל המדינות בחומרתו?

מיכאל ביטון: יש לך ידיעה כזאת?

שי רייכר: לא, הוא לא זהה - - -

מיכאל ביטון: אז על זה אנחנו מדברים.

מיכאל ביטון: אנחנו לא אומרים שמשרד הבריאות לא עושה את תפקידו ולא בודק אם מוצר מסוכן.

מיכאל ביטון: אבל האם בשני המקומות הופעלה אותה בדיקה ואותה רגולציה?

מיכאל ביטון: כנראה שלא.

מיכאל ביטון: וזהו, זה מספיק.

מיכאל ביטון: ההבהרה הזאת מספקת.

רם בן ברק: האם בבדיקות האקראיות שאתם עושים לא עלה שראיתם חריגות בריסוסים?

נירה שפק: וגם האם הביקורת על המים שנעשית בארץ היא כמו הביקורת על המים שמושקים בחו"ל?

נירה שפק: התשובה היא לא.

מיכאל ביטון: ההבהרה הזאת חשובה.

מיכאל ביטון: אתה תשלים את דברך.

מיכאל ביטון: משרד הבריאות דואג שמזון שמיובא לא יהיה מסוכן לציבור.

מיכאל ביטון: הידיעה מהי הרגולציה שהופעלה עליו ואם היא שווה באיכותה לרגולציה ולבדיקות בישראל, הוא לא יכול להעיד על זה ולא יכול לכתוב על זה.

מיכאל ביטון: הוא בודק שזה לא מסוכן.

מיכאל ביטון: מה רמת האיכות של הדברים, הוא לא לוקח אחריות על זה.

מיכאל ביטון: אז תבהיר עוד ונסיים.

שי רייכר: אז אני רק אשלים את הרעיון, שהתמיכה שלנו לא נובעת מנושא של בטיחות מזון או ביטחון מזון, אלא היא נובעת מבטיחות מזון בהקשר אחר; שיהיה לנו יותר קל כרגולטור לפקח על מקרים שבהם, למשל, לקוח מסוים מתלונן על הרעלת מזון או על איזושהי תופעה פיזיולוגית שקרתה לו בעקבות צריכה של מזון, ואז הוא יודע לכוון אותנו ולדייק אותנו, ולומר לנו שהתפוח שהוא קנה ברשת זו או אחרת הוא תפוח שמקורו בארה"ב או באיטליה או בארץ, וזה מסייע לנו בחקירות.

שי רייכר: זה חשוב לצורכי ריקול, כשאנחנו מושכים מוצרים מהשווקים, כמו שקרה עכשיו, וכולכם מכירים סיפורים דומים של מוצרים אחרים.

שי רייכר: אנחנו בהחלט תומכים, אבל אנחנו חושבים שהחקיקה הזאת יותר מתאימה להיכנס תחת החוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, ופחות מתאימה לחוק להגנת הצרכן.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: חה"כ משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מברך על קידום הצעת החוק הזו.

משה ארבל: היא חשובה, היא צרכנית, היא טובה לחקלאים.

משה ארבל: ואני חושב שככל שיהיה יותר מידע עבור צרכן והוא יקבל אותו בצורה מהימנה ומיטבית, כן ייטב.

משה ארבל: הוא יוכל לעשות בחירה מושכלת לפני שהוא קונה מוצר.

משה ארבל: והצעת החוק הזו תוכל להביא לכך.

משה ארבל: אני רוצה לפנות לייעוץ המשפטי של הוועדה ולבקש התייחסות, אם יש צורך ואם אין צורך.

משה ארבל: ואם כן, אז שייאמר לפרוטוקול, בנוגע להחלת החקיקה כשהיא תושלם בקריאה שנייה ושלישית, גם על שטחי יהודה ושומרון באמצעות צו אלוף.

משה ארבל: כי בסופו של דבר, ישנה תוצרת חקלאית רבה מאוד, בין אם היא מיוצרת על ידי פלסטינים ובין אם היא מיוצרת על ידי חקלאים ישראלים מחוץ לקו הירוק, וצריך להתייחס גם אליה.

משה ארבל: היא מגיעה לשווקים בישראל.

משה ארבל: והמלאכה הזו צריכה להיות הוליסטית כדי שנוכל לקבל מידע מהימן על מקורות כלל המוצרים החקלאיים.

איתי עצמון: זו שאלה מורכבת.

איתי עצמון: אני מציע שהוועדה תדון בכך בהכנה לקריאות שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: כן, ואני רוצה להוסיף גם כשר במשרד הביטחון.

מיכאל ביטון: בסופו של דבר, השיטה היא כזאת, אנחנו במעמד מיוחד ביהודה ושומרון, גם בחוק הבין-לאומי, ולכן החוק הירדני חל שם.

מיכאל ביטון: אלא אם כן, האלוף בשבתו כמושל האיזור מאמץ עקרונות וחקיקה ישראלית, ומטמיע אותם בתוך הממשל האזרחי והצבאי ביהודה ושומרון.

מיכאל ביטון: בדרך כלל, אלוף פיקוד המרכז מסתכל על חוקים ומטמיע אותם.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו לא פה כדי לתת לו הנחיות.

מיכאל ביטון: זה התהליך הטבעי בחוקים שמתקבלים בכנסת, מעבר ללקונה שמתרחשת עכשיו בכלל על מימוש חקיקה ישראלית ביהודה ושומרון והרציפות.

מיכאל ביטון: אז אנחנו מבינים מה אתה אומר, אבל זה לא בסמכות הוועדה.

איתי עצמון: אבל יכול להיות שחוק הגנת הצרכן כבר היום מנוי בצווים הצבאיים.

משה ארבל: אז ממילא זה יחול.

איתי עצמון: יכול להיות.

איתי עצמון: כי זה תיקון לחוק הגנת הצרכן.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: את החלב נוציא, את השאר נכניס.

מיכאל ביטון: אם נרצה לגרוע דבש או ביצים, בקריאה שנייה ושלישית גם אותם נגרע.

רם בן ברק: לא, דבש ממש לא נרצה להוציא.

מיכאל ביטון: בסדר.

קריאה: לפעמים גם גבינות נמכרות בתפזורת, במעדניות.

מיכאל ביטון: חברים, יש לנו זמן.

מיכאל ביטון: ועוד עיקרון אחד חשוב, מרגע שהחוק הוא בקריאה שנייה ושלישית ופורסם ברשומות, ניתן לגופים זמן של כמה חודשים.

מיכאל ביטון: אבל כמו שאמר שופרסל ואחרים, תתחילו להבין שזה העתיד, וגופים ייערכו וידעו לסמן ולייצר מדבקות וכל מה שצריך.

מיכאל ביטון: ואחרי קריאה שנייה ושלישית אנחנו ניתן בין שלושה חודשים לחצי שנה להיערכות כדי לבצע את זה, ולא להפיל אף אחד ולא להכשיל אף ספק במצב.

מיכאל ביטון: יהיה זמן היערכות.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו עוברים להקראה.

איתי עצמון: רגע.

איתי עצמון: כלומר התחילה נדחית, וזה נושא שייבחן בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים להגיד כבר היום שהחוק ייכנס לתוקף שישה חודשים מיום פרסומו ברשומות.

מיכאל ביטון: אם נרגיש שעברה שנה והיה להם זמן להיערך ונגדיר רק שלושה חודשים, אז את השינוי הזה נעשה בקריאה שנייה ושלישית.

הילה דוידוביץ': אני הילה דוידוביץ', ממשרד המשפטים.

הילה דוידוביץ': אולי כדאי לבחון בהמשך – כתוב שארץ הייצור תהיה בסמוך למחיר.

מיכאל ביטון: לא חייב.

מיכאל ביטון: לא טוב לך, רם, כי המחיר הוא בגופן קטן.

מיכאל ביטון: אולי תרצה גופן מסוים.

נירה שפק: - - - כתוב באופן בולט.

מיכאל ביטון: זהו.

מיכאל ביטון: הקראה, בבקשה.

איתי עצמון: אז אני אטמיע כבר את השינויים שדובר עליהם כאן.

מיכאל ביטון: מחדש את כל ההקראה, כולל השינויים.

איתי עצמון: כאן אנחנו נשאיר: בצמוד לסימון המחיר?

רם בן ברק: לא, לא.

מיכאל ביטון: לא צריך.

מיכאל ביטון: בינתיים תשאיר פתוח.

איתי עצמון: כלומר, על עוסק לציין באופן בולט את ארץ הייצור.

איתי עצמון: נקודה.

מיכאל ביטון: אחרי זה נוסיף עוד פירוט איך זה.

נירה שפק: אולי אפשר לציין שהפירות והירקות טריים?

מיכאל ביטון: אני לא יודע.

מיכאל ביטון: ואם באים תאנים או צימוקים בתפזורת, במשקל, ואני רוצה לבדוק מאיפה זה בא?

רם בן ברק: אנחנו רוצים להרחיב.

רם בן ברק: לא לצמצם.

מיכאל ביטון: עד שיש לנו הזדמנות לאכול צימוקים מארץ ישראל.

מיכאל ביטון: כשהיו בגולה היו עושים ט"ו בשבט על צימוקים לא מארץ ישראל לפעמים.

משה ארבל: משה רבנו רצה להיכנס לארץ, אז שואלים: וכי לאכול מפריה הוא צריך?

משה ארבל: הוא לא צריך את הפירות לאכול מהם.

משה ארבל: המטרה של הכניסה לארץ זה קיום מצוות התלויות בארץ.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: כתוב: לאכול מפריה ולשבוע מטובה.

מיכאל ביטון: אז אם אנחנו נעשה טוב בארץ, זה יותר חשוב מהכול.

איתי עצמון: סעיף 2 יהיה: בהתאם לתקנון הכנסת, צריך לשאול אם יש עלות תקציבית להצעת החוק.

מיכאל ביטון: נציגי האוצר, האם יש עלות תקציבית?

קריאה: עלות תקציבית ממשלתית, למדינה.

מיכאל ביטון: לממשלה כמובן.

מיכאל ביטון: אין עלות, ואם יש, יציגו בקריאה שנייה ושלישית את הבעיות האלה.

מיכאל ביטון: חה"כ מקלב, באת ולא נשאיר אותך פטור בלא כלום בחוק הזה.

מיכאל ביטון: אתה רוצה להגיד משהו לפני ההצבעה?

מיכאל ביטון: ולימור גם.

מיכאל ביטון: מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: אני חושב שהצעת החוק הזו היא הצעת חוק טובה.

אורי מקלב: קודם כל, גם שנדע מה מהארץ ומה לא מהארץ.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש יתרונות לפירות מהארץ וידעו לבחור.

אורי מקלב: אבל איך שלא יהיה, צריך לדעת מאיפה הייבוא.

אורי מקלב: אני חושב שצריך להרחיב בכלל את השקיפות לגבי כל נושא המכירה של פירות וירקות, לדעת כמה זה עלה, מה המחיר לחקלאי.

אורי מקלב: הדברים האלו ייתנו הרבה יותר - - -

רם בן ברק: רעיון מעולה.

אורי מקלב: יש לי הצעת חוק בעניין הזה.

רם בן ברק: אני אשמח להצטרף להצעת החוק הזאת.

מיכאל ביטון: לימור מגן תלם, חברת ועדת הכלכלה, מצטיינת גם בהחלפות וגם בנוכחות, בבקשה.

לימור מגן תלם: תודה.

לימור מגן תלם: רק חשוב לי לומר שמשרד החקלאות תומך בהצעת החוק הזו כחלק מהרפורמה בחקלאות.

מיכאל ביטון: אחלה.

מיכאל ביטון: טוב שבאת.

מיכאל ביטון: ההבהרה הזאת חשובה.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי, בבקשה.

איתי עצמון: רק שאלת הבהרה לפני שהוועדה תאשר את הצעת החוק להכנה לקריאה ראשונה.

איתי עצמון: אם אנחנו מוחקים את ההוראה שאומרת: בצמוד לסימון המחיר, אני רק רוצה לוודא עם הרשות להגנת הצרכן אם זה מסתדר מבחינת נוסח החוק היום: על עוסק לסמן על גבי טובין המיועדים לצרכן, או במצורף להם.

איתי עצמון: כלומר, האם "במצורף להם" זה רלוונטי גם לגבי טובין שנמכרים בתפזורת?

מיכאל ביטון: אילנה, בבקשה.

אילנה מזרחי: אני מחזירה אתכם לתשובה שלנו, שעוד לא סיימנו RIA, אז אנחנו לא יודעים - - -

מיכאל ביטון: רגע.

מיכאל ביטון: השאלה הייתה אם הנוסח פה יפגע בנו בהמשך.

מיכאל ביטון: זה בעצם במילים פשוטות.

משה ארבל: ארץ הייצור במצורף למחיר.

מיכאל ביטון: במצורף או לא במצורף.

מיכאל ביטון: תשאירו את כל האופציות.

קריאה: זאת הפרקטיקה המקובלת בכל המדינות המפותחות.

מיכאל ביטון: בצמוד או לצמוד למחיר?

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: מחקתם.

מיכאל ביטון: אז תשאיר פתוח.

מיכאל ביטון: למה זה עושה בעיה?

איתי עצמון: אני שאלתי עכשיו, משהוועדה החליטה למחוק את: בצמוד לסימון המחיר, האם התיקון משתלב נכון בחוק כנוסחו היום.

איתי עצמון: זה מה ששאלתי.

איתי עצמון: כי היום כתוב: על עוסק לסמן על גבי טובין המיועדים לצרכן – ממש על גבי הסחורה – או במצורף להם.

איתי עצמון: האם 'במצורף להם' רלוונטי למוצרים חקלאיים ותוצרת חקלאית שנמכרת בתפזורת?

איתי עצמון: אם התשובה היא כן, אז אין בעיה.

אילנה מזרחי: אני החזרתי אותך ל-RIA, ואתם צעקתם.

אילנה מזרחי: אבל לא בכדי החזרתי לשם.

אילנה מזרחי: יש הוראה בחוק, וזה מה שאני אומרת לאורך כל הדרך, שהיא מחייבת, ובצו יש פטור - - -

מיכאל ביטון: אילנה, מה שטוב אצלך זה שאת עקבית.

אילנה מזרחי: אבל אופן הסימון, כשהוא לא מוסדר כאן, הוא יצטרך להיות קבוע בצו.

אילנה מזרחי: אז אני לא יודעת להגיד מה הסימון הנכון.

מיכאל ביטון: את צודקת.

נירה שפק: ולכן תשאיר את המרחיב.

מיכאל ביטון: את שומעת, אילנה.

מיכאל ביטון: לאשתי קוראים אילנה, וביום שישי יש לי טישירט שכתוב עליו: את צודקת.

מיכאל ביטון: וזה מרגיע את כל הבית.

אילנה מזרחי: אבל רק ביום שישי?

מיכאל ביטון: אני לא פה כל השבוע, אבל זה סיפור אמיתי.

איתי עצמון: אני יכול להציע הצעה, שנכתוב אולי 'בצמוד לתוצרת'.

מיכאל ביטון: בצמוד לתוצרת.

מיכאל ביטון: יופי.

מיכאל ביטון: הנוסח הוקרא.

קריאה: רק הערה קטנה.

קריאה: בגלל שדיברנו על כל מה שקשור לפיקוח ואכיפה, שכמובן יידרשו ברמת החקיקה של משרדי הממשלה, אולי כדאי לשקול אפשרות להפריד בין תוצרת צמחית לבין תוצרת מן החי, מפני שתוצרת מן החי - - -

מיכאל ביטון: תבוא בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: יהיה מעניין.

נירה שפק: לא רק לפני קריאה.

נירה שפק: אנחנו עושים עבודה גם בין, לא עושים דיונים רק בוועדה.

נירה שפק: כשיש חוק כזה, אז אנחנו נבוא, נקבע פגישות עם כולם, וזהו.

מיכאל ביטון: תבוא, תבוא.

מיכאל ביטון: יש עוד עבודה על החוק הזה.

נירה שפק: לא הכול על שולחן הוועדה עכשיו.

קריאה: אקדח שמוצג במערכה הראשונה - - -

נירה שפק: אל תדאג.

נירה שפק: הוא יירה במערכה השלישית.

מיכאל ביטון: שייקספיר פועל פה.

מיכאל ביטון: כן, אדוני.

יוני דמרי: אני יוני דמרי, מנהל אגף המשק בתנועת המושבים.

יוני דמרי: אדוני הכניס את הביצים ואת הדבש, והוצאת את החלב.

מיכאל ביטון: את החלב הוצאנו כי לא מחלקים בתפזורת חלב.

מיכאל ביטון: פעם היה כד חלב, אבל אין את זה עכשיו.

יוני דמרי: נכון.

יוני דמרי: ויחד עם זאת, דווקא בחלב יש מוצרים מיובאים שנכתב עליהם: חלב ישראלי.

יוני דמרי: וזאת הטעיה גדולה מאוד לציבור.

מיכאל ביטון: אז בינתיים נשאיר גם את החלב.

מיכאל ביטון: ואם נרצה, נגרע אותו בהמשך.

איתי עצמון: אתה רוצה להשאיר חלב?

מיכאל ביטון: תשאיר חלב.

איתי עצמון: אבל הוא מדבר על מוצרי חלב.

מיכאל ביטון: לא משנה.

מיכאל ביטון: נעשה סדר בחוק בקריאה שנייה ושלישית, שתהיה לנו אפשרות.

מיכאל ביטון: עדיף להוריד מאשר לחפש - - -

רם בן ברק: חבר'ה, אין בעיה.

רם בן ברק: אם יש לך מוצרי חלב שכתוב שהם ישראליים, אין בעיה.

נירה שפק: חלב ניגר לא צריך.

איתי עצמון: חלב ניגר לא צריך.

מיכאל ביטון: מוצרי חלב.

מיכאל ביטון: בהתאם לתיקונים, כפי שהוצג החוק, ולפני ההצבעה אני אומר לאנשי הממשלה, ופה יש כמה משרדים – הכלכלה, החקלאות, המשפטים, ועדת הרגולציה הבין-משרדית, וכן הלאה – יש פה הזדמנות גם אם הכנסת מתפזרת, לעבודה מקצועית.

מיכאל ביטון: או ניסוח חוק שעוזר לנו, המחוקקים, ומשפר לנו את החוק הקיים שנביא, או צו, ואז המחוקקים יחליטו אם הם רצים לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: תעבדו על זה בחודשים הקרובים, תביאו התקדמות שלא תלויה בכנסת ולא בממשלה, אלא בעבודת אנשי המקצוע.

מיכאל ביטון: ואנחנו פתוחים להערות מהותיות ופתוחים לתיקוני החוק, ובלבד שמהות החוק ומטרתו לא תיפגע, כפי שחברי הכנסת הביאו.

מיכאל ביטון: מי בעד נוסח החוק כפי שהוצע?

מיכאל ביטון: שלושת החוקים ממוזגים יחדיו לחוק אחד.

מיכאל ביטון: מה שם החוק מתוך שלוש ההצעות?

איתי עצמון: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש).

יעל רון בן משה: אני מצביעה מכחול לבן.

נירה שפק: אם הוא לא מצביע, היא כן.

נירה שפק: תוותר לה.

מיכאל ביטון: אני מוותר.

מיכאל ביטון: מי בעד החוק?

מיכאל ביטון: ירים את ידו.

מיכאל ביטון: בעד – פה אחד

מיכאל ביטון: פה אחד.

מיכאל ביטון: גם ארבל מרים את ידו לאות הזדהות.

משה ארבל: יש לנו חבר בוועדת הכלכלה?

מיכאל ביטון: לאות הזדהות, לאות הזדהות.

מיכאל ביטון: ומקבל מצביע איתנו, וזה נותן המון כוח.

מיכאל ביטון: החוק עובר פה אחד בוועדת הכלכלה, הכנה לקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: תודה לכולם.

מיכאל ביטון: אני נועל את הישיבה.