ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 165, 2022-07-04 09:15

עידית סילמן: בוקר טוב, אנחנו פותחים את הישיבה של ועדת הבריאות.

עידית סילמן: היום ה-4 ביולי 2022 למניינם, ה' בתמוז תשפ"ב, השעה 09:16.

עידית סילמן: אנחנו מתחילים עם הנקודה שאנחנו רוצים לקבל עליה דיווח ממשרד הבריאות – סיוע של משרד הבריאות לקטועי הגפיים בישראל, הזכאות לפרוטזות.

עידית סילמן: אמרנו שנעשה כאן עדכון ומעקב.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שזה אחד הנושאים היותר-רגישים למשהו שכבר נכנס לסל, נמצא בפנים, אמורים ליישם אותו בצורה מאוד מאוד חלקה.

עידית סילמן: עשינו על זה דיון, מעקבים פה בוועדה, והמשרד כבר היה צריך לבוא עם פתרון.

עידית סילמן: אנחנו רוצים לדעת מה קורה עם זה.

עידית סילמן: ואני חייבת גם לומר, שאז העלינו את העניין שאנחנו מדברים על הרבה זכאויות, ויכול להיות שעד שמשרד הבריאות יגיע לפתרונות כאלה ואחרים הוא צריך לשחרר את הזכאויות הקיימות כדי לאפשר את היישום הזה שנמצא בתוך סל הבריאות.

עידית סילמן: כן אני יכול לומר שיש נושא נוסף שאני אשמח לקבל את ההתייחסות.

עידית סילמן: בסל הבריאות אושרו פרוטזות ספורט לשנת 2022.

עידית סילמן: אף אחד מהם עדיין לא קיבל.

קריאה: נכון מאוד.

עידית סילמן: אין שום יישום של האישור הזה בסל.

עידית סילמן: מה שאומר שמשרד הבריאות באופן חד משמעי מפר את החוק של מה שהוא אישר בסל הבריאות, ולא מאפשר אותו בסופו של דבר כזכאות לאנשים.

עידית סילמן: עכשיו, בוא נגיד את האמת: על כמה אנשים אנחנו מדברים?

עידית סילמן: בכמה מספרים מדובר?

עידית סילמן: באיזה סכומים אנחנו מדברים שתוקעים את הדבר הזה, ואנחנו כבר – באיזה חודש אנחנו?

עידית סילמן: זה לא הגיוני בכלל, לחשוב שכבר חצי שנה העסק הזה לא מתקדם.

עידית סילמן: אז דיברנו על שבוע, על עשרה ימים, דיברנו עליה מענה מהיר.

עידית סילמן: משרד הבריאות, מה קורה עם העסק הזה?

יוסף גריסי: אני סגן חשב משרד הבריאות, הסגן של חסן.

יוסף גריסי: אני אתחיל בדקה של העובדות מה קרה מהוועדה הקודמת, ואז נפרט את הפתרונות.

יוסף גריסי: קודם כול ב-17 במאי היה הדיון הקודם, ב-22 במאי מונה רואה חשבון מטעמנו, נשלח מכתב לבתי המלאכה, שמסביר להם שמונה רואה חשבון ורוצים נתונים כאלה ואחרים.

יוסף גריסי: באותו יום, ב-22, גם נקבעה פגישה ל-7 ביוני, לשבת עם כל שבעת בתי המלאכה הגדולים ביותר.

יוסף גריסי: ב-23 במאי נשלח מכתב מבתי המלאכה מלשכת המסחר, כשב-25 במאי, אחרי יומיים, אנחנו ענינו על המכתב הזה, וציינו שנקבעה פגישה ל-7 ביוני.

יוסף גריסי: אכן התבצעה הפגישה ב-7 ביוני, אגב, מתוך שבעה בתי מלאכה גדולים הגיעו שלושה.

יוסף גריסי: בתום הפגישה הוחלט שבתי המלאכה יביאו לנו את השעתון מהאיחוד הגרמני וארצות הברית, אמרו שיביאו את הנתונים כדי שנוכל להתקדם.

יוסף גריסי: ב-28 ביוני נשלח מכתב תזכורת, ואתמול נשלח מכתב מהם, שאומר שזה בעבודה ועוד כמה ימים מקווים להביא את הנתונים.

יוסף גריסי: זה מבחינת העובדות.

עידית סילמן: יביאו את הנתונים, ואז מה קורה?

עידית סילמן: נתחיל תהליך?

יוסף גריסי: אני אתייחס.

עידית סילמן: כל מה שציינת עכשיו לא מעניין אותי.

עידית סילמן: אומרת את האמת.

עידית סילמן: אחלה, נהדר, אשריכם מה טוב חלקכם.

עידית סילמן: את זה הייתם צריכים לעשות הרבה לפני שהכנסתם לסל, שדאגתם לדברים האלה.

עידית סילמן: גם בלי קשר, אני אגיד לך את האמת:

עידית סילמן: הזוי שיש אנשים שאין להם איך ללכת, שזה הצורך הבסיסי במדינת ישראל בכלל לאדם, ומתעסקים פה בפגישה שתיקבע, פגישה שהייתה, הם יביאו את המחירון, אנחנו נתחיל לריב על הסכומים.

עידית סילמן: זה לא מעניין.

עידית סילמן: יש לך עכשיו 16, 20, 25, 30, 100 אנשים – תיתנו להם מה שצריך.

עידית סילמן: זה יעלה לכם 3,000 שקלים לבן אדם?

עידית סילמן: תכפילו, נראה לי - - -

מירי כהן: זו לא שאלה של כסף?

מירי כהן: תכף נתייחס.

עידית סילמן: אז מה?

עידית סילמן: אז אם זו לא שאלה של כסף, אתם צריכים לקבוע מדיניות.

עידית סילמן: אתם לא יכולים?

עידית סילמן: תנו את זה לאנשים, שיטוסו לחו"ל ויעשו את זה, יעלה להם יותר זול.

עידית סילמן: תחליטו מה אתם עושים.

עידית סילמן: אנשים לא יכולים להישאר בלי גפיים.

עידית סילמן: עכשיו, אותי זה לא מעניין לאיזה הסכמים תגיעו עם בתי המלאכה, לא עם בתי המלאכה.

עידית סילמן: מבחינתי תביאו בית מלאכה שמשרד הבריאות יהיה אחראי עליו.

עידית סילמן: באמת זה לא עניינם של האנשים שצריכים פרוטזות.

עידית סילמן: זה אושר בסל.

עידית סילמן: הינה, פרוטזות ספורט, אתה יכול להסביר לי למה זה לא ניתן לאנשים?

מירי כהן: שנייה, אבל בוא נתייחס קודם לברכיים, מה נעשה בנושא הזה, כי אלה שני דברים שונים.

מירי כהן: וזה לא משהו חדש, להבנתי, הנושא של הזכאות הזאת.

עידית סילמן: אוקיי.

מירי כהן: יש כאן איזושהי בעיה בנושא של התמחור ושל - - -

עידית סילמן: אנחנו הבנו את זה לכתחילה.

עידית סילמן: כבר בדיון הראשון הבנו שיש בעיה בתמחור.

מירי כהן: נכון.

מירי כהן: ולכן גם אמרנו: אין בעיה, ניתן כל מה שצריך, אפילו יותר.

עידית סילמן: אז תנו להם, תשחררו אותם.

מירי כהן: רק שייתנו לנו נתונים - - -

עידית סילמן: אז בלי נתונים.

עידית סילמן: תקשיבו רגע, אתם רגולטור, אתם מדינה.

עידית סילמן: יש מה שנקרא "להיות מדינה".

עידית סילמן: להיות מדינה זה להיות אחראי על כל מי שיושב תחתיך על ידי צווים, על ידי אחריות, על ידי ספקים.

עידית סילמן: כל מה שקשור לזה.

עידית סילמן: אותנו ואת האנשים שיש להם פרוטזות זה לא מעניין.

עידית סילמן: תחליטו מה אתם עושים.

עידית סילמן: תנו להם קודם כול פרוטזות, תאפשרו להם רגליים, אחר כך תעשו איזה תהליך שאתם רוצים.

עידית סילמן: זה לא מקובל בשום צורה שהיא בתוך מדינת ישראל, שזה מה שקורה.

יוסף גריסי: קודם כול אני אגיד באמת רק לפרוטוקול, כי זה חשוב, כי יושבים פה נציגים, אנחנו עשינו גם דיונים: הבעיה היא בעיה מורכבת בתמחור, אני רק אגיד את זה לפרוטוקול, והפתרון הוא פתרון משותף, ששני הצדדים ישבו תחת שולחן ביחד וימצאו פתרון.

רות פרמינגר: יוסי, זה לא פתרון משותף של הנכים.

רות פרמינגר: הנכים צריכים תוצאה בשטח.

יוסף גריסי: תנו לי לסיים.

יוסף גריסי: זה לטווח הארוך.

יוסף גריסי: דיברת על הטווח הארוך, אמרת שזה פחות מעניין אותך, אני רק אומר פה, כי יש פה נציגים: לטווח הארוך הפתרון הוא - - -

עידית סילמן: אין לי בעיה.

עידית סילמן: מסכימה.

עידית סילמן: יש תהליכים שצריך לעשות.

עידית סילמן: אני רק אסביר לך: עידית סילמן לא צריכה לייצר לכם את התהליכים האלה.

עידית סילמן: הייתה לכם חצי שנה, לא ייצרתם, כינסתי אתכם סביב שולחן אחד, אמרתי: תכירו, אלה אנשי הפרוטזות, אלה בתי המלאכה שלא דיברתם איתם בחיים, אתם משרד הבריאות, בוא נעשה את המצ'ינג.

עידית סילמן: עשינו לכם את המצ'ינג, תמשיכו.

עידית סילמן: בינתיים אף אחד לא צריך לסבול מזה שאתם לא עשיתם את העבודה שלכם עד היום.

עידית סילמן: איך אתה משחרר לי את כל האנשים האלה עם הפרוטזות?

יוסף גריסי: אז אני מגיע לפתרונות.

יוסף גריסי: על מנת לא לפגוע בשירות כרגע, ורק שתביני, לא יודע כמה מקרים יש כרגע על השולחן - - -

עידית סילמן: 16?

עידית סילמן: 20?

רות פרמינגר: 18 בערך, שממתינים כבר שנתיים כמעט.

יוסף גריסי: אוקיי, זה 18 מקרים שנניח שניתן להם עכשיו פתרון מיידי בטווח הקצר, מה יהיה במקרה הבא ובמקרה אחריו?

עידית סילמן: אתה תדאג למקרה הבא ולזה שאחריו.

עידית סילמן: אין מה לעשות.

עידית סילמן: אתה תדאג.

עידית סילמן: אין מה לעשות.

עידית סילמן: תעשו את התהליכים שלכם.

עידית סילמן: ה-18 הנוכחיים, אמרנו, בערך פער של 3,000 שקל.

עידית סילמן: בחייאת, על כמה אנחנו מדברים?

עידית סילמן: אתם רוצים שאני אעשה מימון המונים?

עידית סילמן: תוך שנייה מדינת ישראל תתרום להם.

יוסף גריסי: אז אני מגיע לפתרונות.

יוסף גריסי: הפתרונות לטווח הקצר מבחינתנו, אמרנו את זה גם בוועדה הקודמת - - -

עידית סילמן: אתם אמרת לי: תוך שבוע, עשרה ימים, אנחנו מגיעים לפתרון.

יוסף גריסי: יש שני פתרונות שאנחנו מציעים.

מירי כהן: שוב, סליחה, אבל אמרנו:

מירי כהן: בתנאי שהם ישתפו פעולה - - -

רות פרמינגר: לא, אי-אפשר תנאי.

עידית סילמן: לא בתנאי.

עידית סילמן: התנאי זה שלכם לעומת בתי המלאכה.

עידית סילמן: אתם לא מצליחים?

עידית סילמן: תוציאו צווים, תיגשו לבית המשפט העליון, תעשו מה שבא לכם.

עידית סילמן: אתם צריכים לדאוג להם.

עידית סילמן: ברגע שהכנסתם את זה לסל אתם תדאגו להם.

עידית סילמן: עכשיו יש שתי אפשרויות –אני לא רוצה לסחוב את זה, כי זו התשובה – או שמשרד הבריאות כרגע דואג ל-18 אנשים האלה שצריכים פרוטזות במיידי, במיידי, אחרת כלום לא יעלה גם היום במליאת הכנסת.

עידית סילמן: אנחנו נדאג שלא יעלה כלום אם זו התשובה שלכם, ואתם לא יודעים לדאוג לאנשים נכים בלי רגליים, שזה מטורף.

עידית סילמן: אני אבקש שנתנה אולי את הכול, כדי שלאנשים יהיו רגליים ללכת איתם.

יוסף גריסי: הגעתי לחלק החשוב של הפתרונות.

עידית סילמן: אוקיי, אז בואו נביא פתרון.

יוסף גריסי: תנו לי לסיים, אז אולי זה ייחסך.

יוסף גריסי: אז הפתרון שלנו זה בעצם שני פתרונות שהצענו.

יוסף גריסי: בוועדה הקודמת הצענו, ואני אומר את זה בבמה הזאת שוב: כל ספק שייתן שירות לברכיים ממוחשבות, מה שכרגע יש בעיה, ואנחנו אחרי העבודה והתמחור שנעשה נגיע למסקנה שמגיע לו הפרש פערים על העבודה שהוא עשה, יקבל את ההפרשים האלה רטרו אחורה.

יוסף גריסי: אמרנו את זה גם בוועדה הקודמת, אני אומר את זה שוב.

עידית סילמן: אבל אתה מבין שזה לא פתרון - - -

יוסף גריסי: שנייה, זה פתרון ראשון.

עידית סילמן: לא, זה לא פתרון ראשון, כי אתה אומר לי תשלמי, ואחר כך אני אבדוק בכלל אם מה ששילמת עליו הוא טוב או לא טוב.

עידית סילמן: אי-אפשר.

מירי כהן: שנייה, אז בוא נראה גם את הפתרון השני.

יוסף גריסי: הפתרון השני ל-18 מקרים שיש לנו כרגע הוא כזה שאנחנו ניתן תוספת שקלית.

יוסף גריסי: אני מדגיש: לא תהיה פה תוספת אחוזית.

יוסף גריסי: אין יותר.

יוסף גריסי: שיטת האחוזים מבחינתנו היא שיטה מעוותת ולא אמורה להיות בכלל, בגלל זה אנחנו משנים את כל מודל התמחור.

יוסף גריסי: אנחנו ניתן פה תוספת שקלית בפער בין ה-5% ל-11%, למקרים הספציפיים שיושבים כרגע על השולחן, תוספת שקלית.

עידית סילמן: מה זה אומר התוספת השקלית?

יוסף גריסי: זה אומר שאנחנו משלימים את הפער בין 5% ל-11%, מה שהם ביקשו, למקרים הספציפיים האלה, לטווח המיידי.

מירי כהן: והשאר ייבדק.

עידית סילמן: כן.

רות פרמינגר: אני מ"הצעד הבא", הקהילה של קטועי הגפיים בישראל.

רות פרמינגר: אני רוצה להגיד לכם משהו: יש פה איזה אי הבנה יסודית.

רות פרמינגר: את הנכים לא מעניין הליך התגמול של המדינה לפרוטזות.

רות פרמינגר: יש להם זכאות, ומתוקף הזכאות הכתובה בחוק, משקמה להם הזכאות, זכותם לקבל תותבות.

רות פרמינגר: לא יכול להיות ששנתיים אנשים מחכים ללכת עם פרוטזה, ובדיון הקודם היו פה כמה אנשים - - -

עידית סילמן: הם בני ערובה להסכמים - - -

רות פרמינגר: זה לא מעניין אותם.

רות פרמינגר: אני רוצה לשמוע פתרון כזה: הנכים הולכים לבית המלאכה, מקבלים את הפרוטזה שלהם עם הברך הממוחשבת.

רות פרמינגר: זה כמו, אתם יודעים, אנשים שציפו להגיע לישראל, לארץ הקודש.

רות פרמינגר: תבינו, אנשים צריכים להתנהל ביום-יום.

רות פרמינגר: הם צריכים לבוא, לקבל את הפרוטזה שלהם, ומבחינתם שקוף, כל מה שאתם הולכים להשיג, לדבר, להסכים עם המכונים.

רות פרמינגר: גברתי היושבת-ראש, אני מבקשת שזה יהיה ברור: הזכאות שלהם נובעת מתוקף הזכאות.

רות פרמינגר: תנו להם את הפרוטזות.

רות פרמינגר: אני מאוד הייתי שמחה אם רונן ליטבאק יוכל לדבר, מנכ"ל "הצעד הבא".

עידית סילמן: בוא ניתן שנייה לרונן ליטבאק, הוא בזום.

עידית סילמן: בבקשה, רונן.

רונן ליטבאק: קודם כול, גברתי היושבת-ראש, אני מתנצל שלא הגעתי, ביתי הבכורה חוגגת יום הולדת 17.

עידית סילמן: מזל טוב.

עידית סילמן: ברכות.

רונן ליטבאק: תודה.

רונן ליטבאק: מדהים שאנחנו שומעים שוב ושוב את אותו סיפור, מדהים שהיושבים שם ממשרד הבריאות, שכנראה נכות, חמלה כלפי נכים, חמלה כלפי אנשים, הורים לילדים, קטועים, לא מזיז להם.

רונן ליטבאק: ואנחנו שומעים שוב ושוב את אותו סיפור מנובמבר שנה שעברה, ועדיין מדברים בדיונים ובמסמכים וצריך להתקדם.

רונן ליטבאק: אני קצת מעודד מההבטחה פה על תוספת שקלית לאותם 15 קטועים, והייתי שמח אם אני אוכל להוציא את זה כבשורה לאותם קטועים עוד היום.

רונן ליטבאק: זה כמובן תלוי בהסכמה של בתי המלאכה, שהם הצד השני לסכסוך הזה, שגם אליהם אני פונה בבמה הזאת, אני יודע שחלקם בזום, והנציגה שלהם חנה יושבת שם: הנושא מתקדם, שחררו לקטועים האלה את הברכיים.

רונן ליטבאק: שחררו לקטועים את הברכיים, ותנו לאנשים האלה לחזור ללכת.

רונן ליטבאק: מידת החמלה נדרשת פה מכל אחד ואחד, ובעיקר מפקידי משרד האוצר, שכנראה שכחו חמלה מהי.

עידית סילמן: רונן, תקשיב רגע, אני מבקשת מכם לקבל את כל השמות של כל אלה שצריכים להגיע ולגשת.

עידית סילמן: משרד הבריאות, בצר לכם, אתם תיאלצו לעזור להם ולתת להם.

עידית סילמן: חנה מבתי המלאכה, מעריכה אותך מאוד, אני לא מולך פה בעניין, את לא צד לעניין, את צריכה לעמוד מולם.

עידית סילמן: לא באתי לפתור פה לבתי המלאכה את הסיפור, ואני מאוד אוהבת אותך, אני בטוחה שאת עושה את העבודה שלך על הצד הטוב ביותר, ואתם מספקים את הפרוטזות הכי טובות לאנשים.

עידית סילמן: העניין שלכם הוא פנימי כאן.

עידית סילמן: היחידים שלא צריכים לסבול מזה זה קטועי הגפיים בישראל.

עידית סילמן: קטועי הגפיים בישראל, אני מבקשת גם לאשר להם את פרוטזות הספורט, שאושרו בתוך הסל לשנת 2022.

עידית סילמן: במידה ויש בעיה עם זה, אנחנו ניגש לבג"ץ על הדבר הזה.

עידית סילמן: לא תהיה מציאות כזאת, שמשהו נכנס בסל והוא לא ניתן בסוף לאנשים.

עידית סילמן: רונן ליטבאק, אתם הולכים, מאפשרים לאנשים שלכם את הפרוטזות, ואני רוצה לראות שמשרד הבריאות לא ישלם את הפער הזה, בסדר?

מירי כהן: סליחה, התחייבנו.

מירי כהן: אמר סגן החשב, יש סמכות - - -

יוסף גריסי: לא מדובר על פרוטזות ספורט.

יוסף גריסי: על ספורט אני לא יכול לענות.

יוסף גריסי: לא הזמנתם היום לדיון את היחידה המקצועית, שזה ירון סחר.

יוסף גריסי: אני לא יכול לענות במקומו.

יוסף גריסי: הוא עובד על הנוהל, ולדעתי זה לקראת - - -

עידית סילמן: יש לי שאלה: אז אם אתם לא מייצרים נהלים, למה אתם מוציאים את זה לתוך הסל?

עידית סילמן: למה אתם מאשרים דברים בצורה לא מסודרת?

עידית סילמן: אנחנו כבר נמצאים חצי שנה קדימה, אושר בתוך הסל פרוטזות ספורט.

עידית סילמן: אתם צריכים שנייה להבין: ככל הנראה, מי שהולך באופן שוטף ורגיל, לא מעריך את היום-יום שלו, וצריך להעריך את זה, זה לא מובן מאליו.

עידית סילמן: עד שלא קורה לנו משהו אנחנו לא מצליחים להבין את זה שאנחנו קמים בבוקר והכול, ברוך השם, טפו טפו טפו, בסדר.

עידית סילמן: יש כאלה שזה לא היום-יום שלהם.

עידית סילמן: שהבסיס אצלם, שזה נקרא ללכת, לעשות את הצעד הבא, זה קשה, זה לא ברור וזה לא מובן מאליו.

עידית סילמן: אנחנו צריכים להיות שם בשבילם.

עידית סילמן: הבסיס של המערכת הזו זה חמלה וחסד.

עידית סילמן: אני מבקשת שתתייחסו לזה בהתאם.

עידית סילמן: שנייה לצאת מהמספרים, מהדפים.

יוסף גריסי: אנחנו מודעים לכל הרגישות.

מירי כהן: זה ברור.

מירי כהן: בוודאי גם ראש אגף השיקום - - -

עידית סילמן: אז קדימה.

עידית סילמן: אז בבקשה.

מירי כהן: וזה מה שהוא עושה, אני אומרת לגבי הפרוטזות, בכלל.

מירי כהן: לגבי זה, אמרנו, הבעיה הזאת של ה-18 תיפתר.

עידית סילמן: ולגבי כל הנושאים השיקומיים?

עידית סילמן: כל ההחלטה שהייתה אמורה לעלות לממשלה, כל ההצעה הזאת של כל מכשירי השיקום, הצו, אנחנו נעמוד על זה שאין מציאות כזאת שזה עובר בממשלה בלי שזה עובר ועדה, בלי שזה עובר מליאה.

עידית סילמן: אין כאן ברגע האחרון, אחרי פיזורה של הכנסת, כל מיני מחטפים כאלה ואחרים, של מה נכנס, מה לא נכנס, איך עובר, איך לא עובר.

עידית סילמן: לא יקרה.

עידית סילמן: זה גם עוד משהו, ואנחנו מוציאים על זה כבר היום ליושב-ראש הכנסת.

עידית סילמן: כן, חנה.

חנה לאידרשניידר: אני מבקשת להעיר הערה או לשאול שאלה.

חנה לאידרשניידר: אני מתארת לעצמי שפתרנו את הבעיה לאותם 18 שמחכים לברך, אבל מחר יהיו עוד, ועדיין אין הסכמות לגבי המחיר.

עידית סילמן: אתם תצטרכו להגיע להסכמות במחיר.

חנה לאידרשניידר: כל עוד אין הסכמות על המחירון, שההסדר הזה יהיה קיים גם לגבי - - -

עידית סילמן: תשמעי, חנה, לא הכול אני יכולה לעשות בשביל משרד הבריאות.

עידית סילמן: קטונתי מכל החסדים.

חנה לאידרשניידר: נכון, אבל אנחנו רוצים לשמוע את משרד הבריאות.

עידית סילמן: אני עושה כמעט כל מה שאני יכולה.

עידית סילמן: אם הם יתעסקו פחות באוכלוסיות מסוימות וטיפה בכולם, אז אולי יהיה להם זמן.

עידית סילמן: אבל כנראה שיש דברים יותר פופוליסטיים.

יוסף גריסי: לא, סליחה, זה לא העניין.

עידית סילמן: לא יודעת.

עידית סילמן: אני לא מצליחה להבין, על דבר כזה, למה אנחנו חוזרים פעם אחר פעם אחר פעם בתוך הוועדה כאן.

יוסף גריסי: אז אני אענה לחנה.

יוסף גריסי: חנה, אנחנו לא נוכל לקבל החלטות ולא נוכל לעשות מודל תמחור ללא שיתוף פעולה.

יוסף גריסי: השוק הזה הוא שוק מורכב.

עידית סילמן: לכו תביאו מחו"ל פרוטזות.

מירי כהן: ביקשנו.

מירי כהן: הם אמרו שהם יביאו את הנתונים - - -

יוסף גריסי: הוא שוק מאוד מורכב, אי-אפשר לתמחר אותו בלי נתונים.

רות פרמינגר: סליחה, יוסי, למה אתם לא תביאו את הנתונים?

רות פרמינגר: למה אתם זורקים את זה לפתחם?

רות פרמינגר: אתם רואים שהם עקשנים, לא מביאים, למה אתם לא מטפלים בזה?

רות פרמינגר: אתה לא יכול להיות נגיש למחירון של אירופה וארצות הברית?

רות פרמינגר: מה הבעיה?

רות פרמינגר: היום אנחנו בעידן של שקיפות, תשיגו אתם את הנתונים.

רות פרמינגר: כשאנחנו בנושא של משפטים הולכים לראות מה הדין הזר, עושים חקירה מה הדין הזר.

רות פרמינגר: לכו תבררו מה המחירים בחו"ל.

עידית סילמן: שנייה, אני מבקשת.

עידית סילמן: יעקב, תעשו לי טובה, בואו נעשה אנחנו פגישה עם בתי המלאכה, עכשיו בפגרה שיצאנו אליה - - -

מירי כהן: אני רוצה רק לעדכן, סליחה, שהמנכ"ל כבר אמר אתמול – עשינו על זה גם דיון, שוב, אנחנו כל שבוע מתעסקים בנושא הזה – המנכ"ל אמר שהוא ביקש לזמן אליו את כל בתי המלאכה לדיון אצלו.

עידית סילמן: בסדר, אם אתם לא רוצים, אני אעשה בשבילכם את העבודה גם בעניין הזה.

עידית סילמן: הכול בסדר.

מירי כהן: לא, לדיון אצלו.

מירי כהן: הוא כבר אמר.

מירי כהן: כלומר, יש דיון גם אצלו.

עידית סילמן: אנחנו נגיע בשבילכם להסכמים, נסביר לכם איך הולך עם המחירון, נתקתק לכם גם את זה.

עידית סילמן: תאמיני לי, חנה וחבריה יהיו מרוצים.

עידית סילמן: אין אצלנו מישהו שלא יוצא מרוצה בוועדה הזאת.

עידית סילמן: בוא ננסה, נהיה בקשר עם נחמן, נהיה בקשר עם כולם, נוודא שגם זה יוצא.

עידית סילמן: אין בעיה, גם על זה נהיה אחראים.

עידית סילמן: הכול בסדר.

עידית סילמן: סגרנו?

עידית סילמן: ה' עמכם.

עידית סילמן: תודה לאל.

רות פרמינגר: אני רק רוצה להגיד: הרבה תודה רבה.

רות פרמינגר: זה לא מובן מאליו, העקשנות שלך והעיקשות שלך לטפל בנושא ביסודיות בשם כל הקטועים.

עידית סילמן: מה לעשות?

עידית סילמן: חבל שזה מה שקורה.

עידית סילמן: זה לא אמור לקרות.

רות פרמינגר: נכון.

רות פרמינגר: אבל אני מודה לך בשמם, בשם כל אחד ואחד מהם.

עידית סילמן: אמן סלה.

רות פרמינגר: ואני מקווה שמשרד הבריאות יביא לכדי סיום.

רות פרמינגר: תודה.

עידית סילמן: אמן סלה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: ה' עמכם.

עידית סילמן: תודה.