ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 299, 2022-06-29 09:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

מיכאל ביטון: אנחנו ממשיכים במרתון דיוני ועדת הכלכלה, בחוקים שמהווים ניקוי שולחן עם פיזור הכנסת, וכחלק מהסכמות בין הקואליציה לאופוזיציה.

מיכאל ביטון: החוק המונח בפנינו יוצג בעוד דקות אבל גם ההגעה שלו יש בה מורכבות.

מיכאל ביטון: עמדת הייעוץ המשפטי של הכנסת היא שהחוק הזה – יש בו מורכבות חוקתית, אבל על אף ששאלנו האם לקדם אותו בעת הזאת התשובה הייתה שאפשר לקדם אותו בקריאה ראשונה, ובמידה ויידרשו שינויים או מורכבויות אחרות הם יטופלו בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי של הוועדה גם יגיד בעניין הזה את דברו.

מיכאל ביטון: החוק עוסק בסוגיה של ועדות קבלה ביישובים ועוסק בשני מרכיבים: 1.

מיכאל ביטון: מה הוא הגודל המקסימלי ליישוב קהילתי, הקליטה ותהליכי הקליטה בו 2.

מיכאל ביטון: אזורי התחולה של החוק.

מיכאל ביטון: שני הדברים האלה הם קצרים, אבל הם משמעותיים.

מיכאל ביטון: בסופו של דבר כן אפשר להגיד שאחר העמידה באותו יעד של גודל יישוב, הישובים האלה הופכים לישובים פתוחים, לכלל האזרחים.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמע דוברים רבים פה.

מיכאל ביטון: תומכי החוק, אם אתם תאריכו – לא יהיה לכם חוק.

מיכאל ביטון: אנחנו בעיקרון נאפשר למתנגדי החוק להשמיע את דברם, כי זה תהליך חקיקתי.

מיכאל ביטון: אם תומכי החוק יאריכו, באיזה שהוא שלב אתן לכם להאריך ואפסיק להפריע לכם.

מיכאל ביטון: תעבור שעה וחצי – ולא יהיה לכם חוק.

מיכאל ביטון: יש לנו שעה וחצי להכין אותו לקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: יוזמי החוק הם רבים: הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"ב-2001, של חה"כ ניר אורבך, חה"כ שירלי פינטו קדוש, חה"כ שרן מרים השכל, חה"כ צבי האוזר.

מיכאל ביטון: הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"א-2021, של חה"כ אורית מלכה סטרוק, והצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"ב-2021, של חה"כ בצלצל סמוטריץ', חה"כ אורית מלכה סטרוק, חה"כ מיכל וולדיגר, חה"כ שמחה רוטמן.

מיכאל ביטון: דבר ראשון אנחנו נצביע על איחוד שלושת החוקים הללו לחוק אחד.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

אורית סטרוק: אני רוצה לוודא – כיוון שהחוק שלי מסומן פ' ראשון, אז הנוסח שאתו אנחנו נתקדם הוא הנוסח שלי.

מיכאל ביטון: אל"ף, את יכולה להתעקש על כל דבר פה, היום, אבל אני אומר לך שלא יהיה חוק.

מיכאל ביטון: בי"ת, מה שיקבע זה מה שייצא מהחדר הזה, לא נוסח של אף אחד.

מיכאל ביטון: אם נאחד נוסחים, נתקן נוסחים – זה מה שנעשה פה.

אורית סטרוק: אבל אני רוצה לומר שני דברים גם לגבי הנוסח וגם לגבי סדרי הדיון.

אורית סטרוק: אתה כמובן צודק שבהליך חקיקה צריך לשמוע את המתנגדים, וזה ודאי חשוב מאוד.

אורית סטרוק: מאוד חשוב לשמוע את המתנגדים.

אורית סטרוק: יחד עם זה - - -

אוסאמה סעדי: אולי תעבירי בלי התנגדות?

אוסאמה סעדי: זה מה שאתם רוצים - - -

אורית סטרוק: אל תפריע לי, הפוך, אמרתי שחשוב לשמוע את המתנגדים, אמרתי.

אורית סטרוק: יחד עם זה, ואני רוצה לדייק את זה – חשוב גם לשמוע את אלה שמבקשים את החוק, בעיקר מדרג השטח, שמסבירים למה החוק הזה הוא קריטי.

מיכאל ביטון: אני מוכן לשמוע 50 דוברים, בכיף.

מיכאל ביטון: חקיקה לא תהיה היום.

מיכאל ביטון: אני מודיע לך את זה.

אורית סטרוק: לא ביקשתי ממך - - -

מיכאל ביטון: אם אתם רוצים להיות פה פולמוסיים, בווכחנות – לא יהיה חוק היום.

מיכאל ביטון: אם אתם רוצים להתקדם אני ממליץ לתומכי החוק לדבר מינימלי, רוב הזמן למתנגדי החוק ולעבור להקראה והצבעה.

אורית סטרוק: היושב-ראש, אתה יודע כמה אני מעריכה ומכבדת אותך, אבל תואיל לתת לי להשלים משפט.

מיכאל ביטון: אבל את לא היחידה פה, יש פה עשרה מציעים לחוק.

מיכאל ביטון: אני לא מתדיין אתך אישית, עם כל הכבוד.

אורית סטרוק: אתה לא מתדיין - - -

מיכאל ביטון: אז בבקשה, את לא קובעת את סדרי הדיון פה.

מיכאל ביטון: אני ממליץ לך להתקדם.

מיכאל ביטון: אם את רוצה להתווכח נעשה את זה כמה שאת רוצה, או שנעשה את זה יעיל וטוב.

מיכאל ביטון: עשינו פה עשרים חוקים בשבוע, ולא היה לנו דבר כזה שמגישי חוק על ההתחלה מתווכחים של מי הנוסח.

אורית סטרוק: אני לא מתווכחת.

מיכאל ביטון: אז אנחנו רוצים להצביע על איחוד הנוסחים.

מיכאל ביטון: את רוצה להגיד עוד משהו בנושא?

מיכאל ביטון: דברי כמה שאת רוצה.

אורית סטרוק: תודה, אני אדבר משפט וחצי.

אורית סטרוק: אל"ף, שאני מבקשת שהחוק בנוסח שלי הוא יהיה זה שמוביל.

אורית סטרוק: דבר שני – שאני מבקשת שכאשר תישמענה טענות נגד החוק יתאפשר למי שמבקשים את החוק – גם מדרג השטח וגם מהח"כים – להתייחס לטענות האלה, זה הכול.

אורית סטרוק: זה חשוב להליך החקיקה.

מיכאל ביטון: אני לא אקדם את החוק בלי שמתנגדי החוק ישמיעו את דברם.

מיכאל ביטון: יש מתנגדים באולם ויש גם בזום.

מיכאל ביטון: ככל שנבזבז זמן לא נגיע לחקיקה.

אורית סטרוק: אם ישמיעו, ותן לנו להשמיע תשובות לדברם, בקצרה, במשפטים קצרים, תודה.

אורית סטרוק: אני מוכנה להצביע.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: יש עוד הערות של ח"כים לפני ההצבעה על מיזוג החוקים?

מיכאל ביטון: אין.

מיכאל ביטון: מי בעד מיזוג החוקים?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: הצבעה בעד- 3 נגד- 1 נמנעים - אין ההחלטה על מיזוג החוקים נתקבלה.

מיכאל ביטון: ההצבעה עברה, המיזוג אושר.

אוסאמה סעדי: רביזיה.

מיכאל ביטון: אז רביזיה.

מיכאל ביטון: אפשר לדון בלי להצביע.

מיכאל ביטון: נצביע על הרביזיה הזאת בשעה 09:40.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, בגלל זמן הדיבור המצומצם אני אעדיף לומר את דבריי אחרי שידברו המתנגדים כדי שאוכל להשיב להתנגדויותיהם.

אורית סטרוק: אני אגיד במשפט וחצי שהחוק הזה נועד לאפשר חיים, פשוט חיים ליישובים שעלולים לנבול ולמות מזקנה בגלל המגבלות שהושתו עליהם במספר המגביל הזה של 400, ולהכניס עוד מספר יישובים לסידור הזה בגלל אותן נסיבות.

אורית סטרוק: החוק הזה כבר עבר וצלח את בג"צ בעבר, ולכן הוא נידון כעת כאן – כי אנחנו מדברים כעת לא בשאלות חוקתיות שנדונו בבג"צ אלא דנים בשאלה של אופי ואפשרות החיים ביישובים האלה שזועקים לעזרה.

אורית סטרוק: לכן זה צריך להימצא כאן, אצלך.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על יישובים שנמצאים במרחב הכפרי ואנחנו רוצים לעזור להם לחזור לחיים נורמליים, פשוט כך.

אורית סטרוק: אני חושבת שתושבי היישובים ייטיבו להסביר את זה.

מיכאל ביטון: ניתן גם לנציגי הציבור.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת ניר אורבך, מיוזמי החוק.

מיכאל ביטון: בבקשה.

ניר אורבך: בוקר טוב.

ניר אורבך: אני בהחלט מקבל את המלצתך לקצר כדי שנוכל להתקדם, אז אני אתמצת את מה שאמרתי במליאה כשהעברנו את זה בקריאה טרומית.

ניר אורבך: אנחנו מדברים על ההתיישבות היותר קטנה, על המרחב הכפרי – קיבוץ, מושב, ובעיקר יישובים קהילתיים שמבוססים על שיתוף חברתי.

ניר אורבך: בדרך כלל אין שם איזושהי הכוונה תעסוקתית שמחייבת את התושבים לעיסוק מסוים או שיתוף כלכלי כמו במושב או בקיבוץ.

ניר אורבך: בדרך כלל היישובים האלה מבוססים על ערכים משותפים, על רצון לקדם איזושהי אג'נדה, ומתאגדים סביב אמונה משותפת.

ניר אורבך: היישובים האלה משתדלים גם להקרין את אותה אמונה לחברה הכללית וגם, כמובן, השפעה פנימית לתוך האנשים שחיים וגדלים באותה חברה.

ניר אורבך: בקהילות האלה יושבים מיטב בנינו ובנותינו, אנשים איכותיים ויצירתיים שמוסיפים המון אור וטוב לעולם.

ניר אורבך: יש יישובים מעורבים של דתיים וחילוניים, יש יישובים שחשוב להם שיגורו אתם אנשים עם מוגבלויות, יש אנשים שחשוב להם הגיל השלישי, וכמובן – יש את הנושא של דור ההמשך, הדור הצעיר.

ניר אורבך: יש, כמובן חוק – הייתי מגדיר אותו די טיפשי, שמגביל את היישובים ומונע מהם להתרחב.

ניר אורבך: היישובים האלה עושים מעשה ציוני, מי כמוך יודע, גם בנגב וגם בגליל.

ניר אורבך: הם רוצים להתיישב בארץ ישראל ולהפריח אותה, וכמובן גם לעסוק בכל הנושאים החברתיים.

ניר אורבך: המרחב הכפרי הוא מרחב מאוד ייחודי במדינת ישראל.

ניר אורבך: יש לו חשיבות גדולה וערך גדול.

ניר אורבך: הרבה יישובים קהילתיים נמצאים בפריפריה, וכמובן גם זה ערך.

ניר אורבך: הגדלת המכסות ביישובים תחזק לא רק את היישובים עצמם אלא גם את האזורים בהם נמצאים היישובים, תקדם את הכלכלה ואת החברה הישראלית כולה.

ניר אורבך: שוב, זה קצת נדוש אולי – אבל בכל אופן, מאחר וחלק גדול מהיישובים האלה נמצאים בנגב ובגליל אז אני אסיים בדבריו של בן גוריון: "בנגב ייבחן העם בישראל ובמדינתו, כי רק במאמץ מלוכד של עם מתנדב ומדינה מתכננת ומבצעת נוכל למשימה הגדולה של הפרחת השממה ויישובה".

ניר אורבך: כמובן שהדברים שנוגעים לנגב נוגעים גם לגליל.

ניר אורבך: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: יש פה עוד יוזמים?

ענבר בזק: אני לא יוזמת, ואשתדל להיות קצרה.

ענבר בזק: קודם כל – אני עצמי גרה ביישוב קהילתי, עברתי ועדת קבלה, ואני רוצה קצת לתאר את התהליך כי אני חושבת שיש הרבה סטיגמות על התהליך הזה.

ענבר בזק: אחת הסטיגמות הנפוצות היא שמטרת התהליך היא למפות ולא לקבל אנשים.

ענבר בזק: זה בדיוק המצב ההפוך.

ענבר בזק: ועדת קבלה מטרתה לעשות תיאום ציפיות בין הזוג, בין הדיירים שרוצים לגור ובין היישוב, להסביר מה היישוב, מה הציפיות.

ענבר בזק: חלק מהדברים שמדברים בוועדת קבלה – על איך היישוב מתנהל, מה הצביון שלו.

ענבר בזק: אחד הדברים שבאמת מאוד מאפיין יישובים קטנים זה צביון יישובי.

ענבר בזק: יש יישובים שונים עם אופי שונה.

ענבר בזק: אני יכולה להגיד לכם שאם הייתי מנסה לעבור ועדת קבלה ביישוב מורשת, סביר להניח שלא הייתי מתקבלת כי זה יישוב אורתודוקסי שומר שבת, היה פחות מתאים לקבל מישהי שהיא חילונית.

ענבר בזק: ומנגד, אדם חרדי שהיה רוצה להתקבל ליישוב כמו הר חלוץ שזה יישוב עם בית כנסת קונסרבטיבי כנראה התשובה הייתה שהוא פחות מתאים, אבל יש יישובים אחרים שכן מתאימים.

ענבר בזק: זאת אומרת, המטרה היא באמת לא לפסול אנשים על זה שהם שונים אלא להתאים את הבן אדם למקום שהוא מגיע אליו.

ענבר בזק: כשלא נעשית ההתאמה הזאת יכולות להיות הרבה תקלות בהמשך, כי ביישובים הקהילתיים – הקיבוצים, המושבים – אנשים מאוד תלויים אחד בשני.

ענבר בזק: כל התנהלות היישוב תלויה בציבור שגר שם, למעט מזכיר ישוב.

ענבר בזק: כל פעילות היישוב מבוססת על מתנדבים ויש חשיבות גדולה שאנשים שמגיעים ליישוב מבינים את זה.

ענבר בזק: זה נכון גם לגבי גני ילדים, גני הילדים מנוהלים על ידי היישוב – התכנים ביישוב, האוכל, האם האוכל הוא כשר או לא זה גם משהו שכל יישוב מחליט לעצמו.

ענבר בזק: לכן מאוד מאוד חשוב שבן אדם שמגיע ליישוב יבין לאן הוא מגיע.

ענבר בזק: הנתונים מראים – ואני בדקתי אותם עם הרשות לפיתוח הגליל – 98% מהזוגות שמגיעים לוועדות קבלה מתקבלים.

ענבר בזק: זאת אומרת, במקרים מאוד מאוד בודדים אנשים לא מתקבלים ליישוב.

ענבר בזק: לרוב הבסיס לאי קבלה ליישוב אחד הוא על חוסר התאמה ליישוב, ואותם אנשים יכולים להתקבל ליישוב אחר.

ענבר בזק: הנושא הזה, כמו שאמרו חברי הכנסת סטרוק ואורבך, יוזמי החוק, הוא קריטי לצמיחה דמוגרפית.

ענבר בזק: אני רוצה גם לציין שביישובי מיעוטים של דרוזים, בדואים, מוסלמים בגליל ובנגב יש תקנה אחרת שאמנם היא לא ועדת קבלה, אך זאת תקנה שקובעת שכ-75% מבני המקום יתקבלו למקום, גם מאותה תפיסה שאומרת שיישוב קטן, ישוב כפרי, ישוב שהוא יחסית משפחתי-חמולתי, יש חשיבות לכך שתהיה המשכיות של המשפחה, המשכיות של השבט.

ענבר בזק: אופציה כזאת לא קיימת, לא קיימת ביישובים קהילתיים.

ענבר בזק: במושבים יש המשכיות חלקית, ביישובים קהילתיים אין בכלל.

ענבר בזק: ישוב לא יכול לקבוע שהוא נותן עדיפות לבני המקום, שזה קיים בכל מקום בכל התקנות של התכניות של דיור בר השגה, דירה בהנחה.

ענבר בזק: תמיד יש איזושהי תקנה של בני המקום.

ענבר בזק: זה לא קיים.

ענבר בזק: ובעצם גם זה חלק מהעניין – שהמרחב הכפרי, כדי לאפשר לילדים לגור ליד הוריהם, לעזור בגילאים המבוגרים יותר – צריך לזכור שביישובים האלה אין שירותים, אין קופת חולים, אין לרוב תחבורה ציבורית.

ענבר בזק: הנושא הזה שילדים יבואו ויגורו בסמיכות להורים המבוגרים שלהם הוא קריטי גם להמשכיות היישוב, גם ליכולת של האוכלוסייה המבוגרת להמשיך לגור ביישובים האלה.

ענבר בזק: לכן אני תומכת בחוק ועדות הקבלה.

ענבר בזק: כן צריך להכניס בעיניי סייגים שימנעו אפליה של אוכלוסיות כמו אנשים עם צרכים מיוחדים, כמו קהילת הלהט"בים.

ענבר בזק: אני לא מכירה את זה, אגב.

יעל רון בן משה: חבר'ה, לא יהיה חוק.

יעל רון בן משה: שלושה חברי כנסת דיברו, בואו נתקדם.

ענבר בזק: אני רק רוצה לוודא – אני מנצלת את זכותי לתמוך בחוק.

יעל רון בן משה: את תנצלי והחוק לא יהיה.

יעל רון בן משה: נעביר היום - - - בקריאה השלישית, כי ויתרנו על זמן דיבור.

ענבר בזק: אני מבטיחה לא להפריע לך, אני מנמקת פה את כל הסיבות שבשלהן אני תומכת בחוק - -

יעל רון בן משה: אז יהיה לך V- - - והחוק לא יהיה.

ענבר בזק: - - ומבקשת מחברי הכנסת - - -

קריאות: - - -

ענבר בזק: זה רק מאריך כי הייתי מסיימת אבל היו הפרעות.

ענבר בזק: אולי ניתן גם ליושב-ראש הוועדה להחליט מתי אסיים.

מיכאל ביטון: אני אומר לכם שלא אקטע אתכם.

מיכאל ביטון: תאמרו את כל מה שאתם רוצים, ואחר כך נראה לאן הגענו.

קריאות: - - -

ענבר בזק: אני מנסה, אם רק תתנו לי.

ענבר בזק: טוב לדעת שהחוק הזה מעורר כל כך הרבה אמוציות.

מיכאל ביטון: הוא מעורר, הוא מעורר.

ענבר בזק: ואני שוב חוזרת שיש המון סטיגמות שהיה לי חשוב לבוא ולהבהיר, להפריך אותן – הן סטיגמות שגויות.

ענבר בזק: אני רוצה לחזק את היוזמים של החוק ולבקש שהחוק יעבור.

ענבר בזק: תודה.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: אני מוותרת על זכות הדיבור כדי שהחוק יעבור ונסייע להתיישבות.

יעל רון בן משה: תודה.

מיכאל ביטון: ראשי רשויות בגליל נמצאים אתנו.

מיכאל ביטון: עד שיעלו – מזכ"ל תנועת המושבים.

עמית יפרח: אני יושב-ראש התאחדות חקלאי ישראל ומזכ"ל תנועת המושבים.

עמית יפרח: אנחנו כמובן תומכים בתיקון לחוק.

עמית יפרח: בסופו של דבר הנגב והגליל דרך ועדות הקבלה מאפשר את היכולת של היישובים לשמור על הקהילות, לחזק אותן, בעיקר להבטיח שמי שמגיע לאזורים האלה זה משפחות צעירות שרוצות לקבוע את עתידן בתוך היישובים ולא ספקולנטים של נדל"ן ודברים מסוג זה.

עמית יפרח: לכן יש חשיבות גדולה, בעיקר לצורך הדבר הזה – כמובן שבחוק מופיע שוועדות הקבלה לא יפלו אף אחד מטעמים של מין, דת וגזע וכו', ואנחנו כמובן עומדים מאחורי הדבר הזה ומקפידים עליו.

סמי אבו שחאדה: כמה ערבים יש לכם ביישובים האלה, שלא מפלים על בסיס של - - -

עמית יפרח: אני לא יודע להגיד לך מספרים - - -

מיכאל ביטון: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, רביזיה קיבלנו באהבה.

מיכאל ביטון: הפרעות מדי פעם גם אקבל, גם הערות, אבל תן לאנשים להשלים את דברם.

מיכאל ביטון: אתה תהיה הבא בתור.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, הבן אדם טען טיעון, אני שאלתי שאלה מאוד פשוטה.

סמי אבו שחאדה: יש להם תנועה - - -

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אבו שחאדה.

מיכאל ביטון: אני אתך שנה.

מיכאל ביטון: שאלה ראשונה, שנייה – חינם.

מיכאל ביטון: אני יודע שאתה יכול לשאול גם עשרים.

מיכאל ביטון: אתה הבא בתור, חכה.

מיכאל ביטון: אתה מדבר אחריו, כולל שאלות וכל מה שתרצה.

עמית יפרח: אני יכול להגיד – אני לא יודע כמה קיימים, אני יודע שעל פי מרכז המחקר של הכנסת 98% מהמבקשים להתקבל לחברות בוועדות קבלה – מתקבלים.

עמית יפרח: מתוכם – 2.5% לא מתקבלים והם יכולים להגיש ערר לוועדת ערר בלתי תלויה ואין בה נציגות של היישוב, וגם שם מתקבלים, בהיקפים גדולים.

עמית יפרח: זאת אומרת, אין פה איזושהי פסילה מסיבית או מכוונת.

עמית יפרח: בסופו של דבר הכול נשען על הקריטריונים שנקבעו בחוק ובוועדה שהיא ועדה אזורית, מגוונת, עם נציגות של כל הגופים – גם גופים של המדינה וגם גופים של היישובים.

עמית יפרח: לכן אנחנו תומכים בחוק, והתיקון הוא תיקון מבורך.

עמית יפרח: אנחנו רוצים גם להודות לחברי הכנסת שיזמו את התיקון לטובת חיזוק הנגב והגליל.

סמי אבו שחאדה: הדיון הוא באמת חשוב, רק שאני חושב שלא קיבלתי תשובה ולא במקרה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד לך שוב – אם הייתה כמות של ערבים אצלו בכל הפרויקטים האלה הוא היה אומר.

סמי אבו שחאדה: הוא ניסה להתחמק בהתחמקות הכביכול חכמה הזאת, של אלה שמגישים וכו'.

עמית יפרח: אני באמת לא יודע.

סמי אבו שחאדה: אני מניח שאם היה ערבי היית - - -

עמי יפרח: יש, יש, יש.

סמי אבו שחאדה: והעניין הזה של הקריטריונים, כבוד היושב-ראש, תשמע: כל מה שאנחנו עושים פה זה מכבסת מילים לפרויקט גזעני שכולם מודעים אליו, שהמטרה שלו היא לייהד את הנגב והגליל.

סמי אבו שחאדה: יש כאלה שאומרים את זה ממש ברור, כמו חברת הכנסת סטרוק.

סמי אבו שחאדה: למה להתחכם?

סמי אבו שחאדה: בוא תגיד את זה, והיא לא רואה את ההיבט הגזעני.

סמי אבו שחאדה: יש כאלה שנמצאים כביכול בשמאל הציוני שהם יודעים שהם עושים משהו גזעני ומגעיל, אבל מנסים להכניס את זה לתוך מכבסת המילים החכמה של תנאי הקבלה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאם אנחנו רוצים להיות עם קצת יושרה, אנחנו צריכים לקרוא לילד בשמו, להגיד את הדברים.

סמי אבו שחאדה: בעיניי, זה שבמדינת ישראל נעשים דברים כאלה זה הרבה יותר חמור מאשר בכל מקום אחר בעולם.

סמי אבו שחאדה: חברה שחלק גדול מתפיסת עצמה, מבסיס קיומה זה שהיא סבלה מגזענות – ואנטישמיות זה סוג של גזענות, ואז חלק גדול מהחוקים שלה בנויים על גזענות – צריכה להיות הרבה יותר רגישה בנושאים האלה.

סמי אבו שחאדה: כשבא החוק הזה כולם הבינו שיש בו משהו גזעני, וכו'.

סמי אבו שחאדה: ואני, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני לא יודע אם אני מתאים תרבותית ליישובים היהודיים האלה.

סמי אבו שחאדה: אני גם לא רוצה להיות מתאים תרבותית לדברים האלה, אני לא רוצה להיות מתאים תרבותית לגזענות.

סמי אבו שחאדה: אבל זה שזה עובר ככה, ואז באים ורוצים להכפיל – יש פה פשע.

סמי אבו שחאדה: לא באו עם הצעה לבטל את זה, או לבוא עם משהו קצת יותר אנושי – באו להכפיל את הפשע הזה.

סמי אבו שחאדה: אני רואה בזה דבר נורא.

סמי אבו שחאדה: ואני גם רואה את העניין הזה של ההפרדה הגזענית שקיימת ביישובים כדבר שהוא נורא, דבר שצריך לתקן אותו.

סמי אבו שחאדה: לא צריך להכפיל אותו, צריך לתקן אותו.

סמי אבו שחאדה: ואם אפשר לפתוח את היישובים האלה לכול - - -ואם הייתם בכלל באים עם איזושהי הצעה איך את היישובים האלה מבחינה כלכלית-חברתית, שהם קטנים ולא יכולים להתפתח – צריך לפתח אותם כחברה רב תרבותית ושוויונית, הייתי אומר: וואלה, יש פה משהו.

סמי אבו שחאדה: זה כיוון טוב.

סמי אבו שחאדה: זה כיוון שאפשר לשקול אותו, אפשר לחשוב עליו.

סמי אבו שחאדה: אבל ככה להעביר את הדברים הגזעניים האלה ולהכפיל אותם?

סמי אבו שחאדה: אני רואה בזה, כבוד היושב-ראש, דבר שהוא חמור ביותר.

מיכאל ביטון: עלתה פה טענה שאני רוצה שבענייניות תתייחס אליה – שהממשלה באופן שיטתי במכרזים של ישובים ערבים בפחות מ-10 אלף תושבים מוציאה מכרזים בלעדיים לבני המקום, בין 100 ל-75%.

קריאה: זאת לא תקנה, זה מדיניות הממשלה - - -

מיכאל ביטון: לא אמרתי תקנה, אני רוצה שהוא יתייחס לטענה שהממשלה מוציאה מכרזים ביישובים שקטנים מ-10 אלף תושבים בחברה הערבית, שיש בהם 100% בלעדיות לבני המקום מהקהילה הערבית.

מיכאל ביטון: זה סוג של תמונת ראי - - -

צבי האוזר: יש תמונת ראי יותר - - -אין ישוב ערבי בארץ שיש משפחה יהודית אחת שגרה בו.

קריאות: - - -

צבי האוזר: היה בפקיעין.

צבי האוזר: אני מציע לראות מה גורל דירות בבעלות יהודית בפקיעין, שהיו.

צבי האוזר: זה נושא כאוב שמכובס.

צבי האוזר: אין עיר אחת – האם אני יכול בסכנין לקנות דירה?

צבי האוזר: עם יד על הלב.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: ביקשנו מתומכי החוק לא לדבר הרבה כדי שמתנגדי החוק יוכלו להגיד את כל אשר על לבם.

מיכאל ביטון: גם תהיה לך זכות דיבור משלך.

סמי אבו שחאדה: לי יש עמדה כללית לגבי החלוקה הזאת של יישובים על טהרת הגזע, שהם תוצאה של הציונות.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, לפני הציונות היהודים גרו בכל מקום שהם בחרו.

צבי האוזר: עד פרעות 21 ו-29, ו-36.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: זאת בעיה.

מיכאל ביטון: אני יודע מה הולך לקרות פה עכשיו, אני חושש שנגיע לסן רמו.

מיכאל ביטון: עזוב אותנו עם ההיסטוריה.

סמי אבו שחאדה: אני אומר את העמדה העקרונית שלי, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שזה לא נכון לתכנן בכלל ככה.

סמי אבו שחאדה: אם אתה שואל אותי, אם הייתי בממשלה – לא הייתי מתכנן ככה.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, כל התקנות האלה שאתה מדבר עליהן באו אחרי העניין הזה של ועדות הקבלה.

סמי אבו שחאדה: למה?

סמי אבו שחאדה: כי גורמי התכנון בארץ מבינים מה הם עושים ורצו לכבס את הגזענות הזאת, ואז התחילו - - -שמע, מבחינתי זאת מדינת כל אזרחיה.

סמי אבו שחאדה: כל אזרח יכול לבחור לגור איפה שהוא רוצה.

סמי אבו שחאדה: אם יש מקרים שוליים של החרגות, הייתי יכול להבין, אבל תראה איזה חברה בנינו לעצמנו, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: 90% מהאזרחים היהודים והערבים במדינה הזאת חיים על טהרת הגזע.

סמי אבו שחאדה: ה-10% שחיים במה שנקרא ערים מעורבות – בתוך חלקם יש שכונות של בני אדם שהן גם על טהרת הגזע.

סמי אבו שחאדה: תראה את לוד, תראה את רמלה.

סמי אבו שחאדה: זה משהו שהוא לא תקין, כבוד היושב-ראש, והוא גם מפתח חברה שהסיכויים שהקשרים בתוך החברה יהיו מוגבלים ביותר, וזה דבר שהוא לא נכון.

סמי אבו שחאדה: עקרונית הוא לא נכון, ככה לא בונים חברה.

מיכאל ביטון: רק הסברתי שיש גם איזונים בצד השני.

סמי אבו שחאדה: אני לא מסכים לגמרי.

מיכאל ביטון: בסדר, אתה לא מסכים עם השיטה של המדינה.

סמי אבו שחאדה: לא רק לשיטה.

סמי אבו שחאדה: תסתכל על הנתונים.

סמי אבו שחאדה: כש-20% יושבים על 3% מהקרקע, יש פה משהו שהוא לא יושב עם ההסבר שאתה נותן, עם הטיעון הזה.

סמי אבו שחאדה: יש פה משהו שהוא הרבה יותר חמור.

מיכאל ביטון: אני פתחתי את הדיון ואמרתי שהחקיקה הזאת תהיה מורכבת והיא רגישה, והצבעתי על העניין שאנחנו יודעים לתעדף גם קהילה ערבית ב-100%.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים, אדוני – בתוך אותה סוגיה, כדי שנעשה את ההשוואה הנכונה – כמה ישובים קהילתיים כמו אלה של היהודים המדינה הקימה לערבים מאז 1948?

סמי אבו שחאדה: לא בשנים האחרונות, מאז 1948 – כמה ישובים קהילתיים ליהודים שרוצים להיות מיוחדים, עם נבחר ומה שאתה רוצה – הקימה המדינה, כמה לאוכלוסייה הערבית, ולמה?

סמי אבו שחאדה: כך שכל הטיעונים שנשמע לא מסבירים את האמת.

סמי אבו שחאדה: אתה יודע שזאת לא האמת.

אלון שוסטר: באתי רק לוודא שהצדק לטובת כולם ייעשה.

אלון שוסטר: זה חוק ראוי ביותר, ובאופן מפתיע יש קונצנזוס שגם מכבד את הגדרת הקהילתיות שאנחנו מדברים עליה, כפי שזה קורה במקומות אחרים, וגם ידאג לייצוב ושגשוג הפריפריה בישראל.

מיכאל ביטון: אייל בצר, ראש מועצת עמק יזרעאל, הקשבת לתחילת הדיון?

אייל בצר: לא שמעתי מהתחלה, אישרו אותי לא מזמן.

מיכאל ביטון: מה שאמרנו הוא שתומכי החוק ידברו מעט כי אחרת לא נספיק לחוקק.

אייל בצר: כבוד יושב-ראש ועדת הכלכלה, חברי הוועדה הנכבדים, אורחים נכבדים.

אייל בצר: הנושא הזה הוא לא ועדת קבלה.

אייל בצר: אני לא אוהב את השם "ועדת קבלה".

אייל בצר: אני אומר שזה פטור ממכרז, ואסביר מדוע.

אייל בצר: היום היישובים הקהילתיים שמגיעים ל-400 יחידות דיור נכנסים למכרז, ואני יכול להראות את זה כדוגמה אצלי, בעמק.

אייל בצר: זה ביורוקרטיה, זה לכל המרבה במחיר, תהליך של שנתיים- שלוש עד שזה קורה.

אייל בצר: לעומת זאת, ביישוב שיש בו ועדת קבלה – תוך שלושה חודשים הכול גמור.

אייל בצר: אז קודם כל זה עיכוב ביורוקרטי של פיתוח בלי קשר ליהודים וערבים.

אייל בצר: ביישובים שהיה בהם מכרז, ב- - - היה מכרז פתוח לכל עם ישראל נכנס גם ערבי אחד, אין עם זה שום בעיה.

אייל בצר: גם בסוללים יש ערבי, ואין שום בעיה.

אייל בצר: ויש - - - יישוב ערבי אצלי שגר שם בשכירות יהודי.

אייל בצר: אנחנו לא בעד דו-קיום, אצלנו זה קיום משותף.

אייל בצר: אי אפשר לבוא בטענות אלינו על גזענות.

אייל בצר: אני סולד מזה.

אייל בצר: ההפך.

אייל בצר: מי שרוצה שלא תהיה בדלנות – אני רוצה איחוד רשויות בין יהודים לערבים.

אייל בצר: מי ששואל למה יש בדלנות – אני רוצה לראות איחוד בין רשויות יהודיות וערביות.

אייל בצר: ולכן, אין פה שום גזענות.

אייל בצר: יש פה עצירה אמיתית של עצירה של פיתוח ישובים בגליל.

אייל בצר: אנחנו בעד ישובים רב דוריים.

אייל בצר: כמו שבישוב הערבי וכמו שבעיר הבן יכול לגור או הנכד – ביישובים הקהילתיים אנחנו מגרשים את הילדים שלנו.

אייל בצר: ואנחנו ביישובים רב דוריים.

אייל בצר: כדי שיהיה ישוב רב דורי בהחלט צריך לתת זכות קודמת לבני מחזור, שזה דבר טבעי.

אייל בצר: לכן אני לא רוצה שיקראו לחוק הזה חוק ועדות קבלה, אני רוצה שיגדילו את הפטור ממכרז מ-400 ל-600, ואם היה אפשר אפילו ליותר, ולתת את התמיכה החשובה בגליל.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: נתת את המבט הנוסף על הנושא הזה שלא עלה.

מיכאל ביטון: אני גם מעודד את הדוברים הבאים לא לחזור על מה שהקודמים אמרו אלא אם יש להם אבחנה או תובנה שלא נאמרה פה – אז להגיד אותה בתמצית.

גיל גן מור: שלום אדוני היושב-ראש, אנחנו כמובן מתנגדים.

גיל גן מור: צריך לזכור שהחוק הזה התחיל בקיבוצים ומושבים שהיו איזו שיטת התיישבות שונה, ייחודית, עם תפיסה קואופרטיבית.

גיל גן מור: אין שום קשר בין היישובים האלה ליישובים שאנחנו מדברים עליהם היום.

גיל גן מור: אני אומר שהיישובים שהחוק הזה אמור לחול עליהם אלה לא ישובים שיש להם איזה אפיון ייחודי, לפחות לא ב-95% מהם.

גיל גן מור: מדובר ביישובי איכות חיים, יישובים - - -יישובי וילות.

גיל גן מור: ביישובים הללו יש ממילא סינון טבעי די משמעותי בגלל שאנשים שרוצים לגור שם צריכים הרבה מאוד משאבים כדי להקים בית פרטי, צריכים שני רכבים, וכו'.

גיל גן מור: ולכן ממילא היישובים האלה הם מאוד הומוגניים גם בלי ועדות הקבלה.

גיל גן מור: אבל פה אנחנו רואים שהתושבים הללו לא מוכנים לוותר על איזושהי פריבילגיה שאין לאף אחד אחר וניתנה להם.

גיל גן מור: לגבי מה שאמרה חברת הכנסת ענבר בזק, לגבי תיאום הציפיות – אפשר לעשות את זה גם בלי ועדת קבלה.

גיל גן מור: יש אפשרות לעשות הליך קליטה נכון שיכול לחסוך לאנשים אכזבה הדדית.

גיל גן מור: לגבי דברים שאמר חבר הכנסת שוסטר על נושא הקהילתיות – קהילה זאת לא מילה נרדפת להדרה.

גיל גן מור: יש קהילות הומוגניות שהן מפולגות ומסוכסכות ביניהן, ואנחנו יודעים את זה, ויש קהילות מגוונות ורב תרבותיות שמתפקדות בצורה מצוינת, כך שלא צריך להעלות את המילה "קהילתית" כאיזה שהוא אמצעי שמצדיק הדרה.

גיל גן מור: נושא נוסף שנאמר פה לגבי צביון ייחודי של יישובים – אני חושב שיש אולי 5% של ישובים שיש להם צביון ייחודי אמיתי, ואם זה כך אפשר להגדיר את זה באופן חד ערכי, לא צריך את ועדות הקבלה.

גיל גן מור: הבעיה של ועדות הקבלה הן שהן רישיון לאפליה, שכן העילות שמשתמשים בהן הן עילות מאוד עמומות, ומאפשרות להכניס שיקולים שאסור לשקול במסווה של שיקול ההתאמה לחיים בקהילה.

גיל גן מור: הן מאפשרות שרירות רבה, ואנחנו רואים את זה, שהדבר הזה מאופיין בשרירות רבה.

גיל גן מור: הבעיה היא לא רק בשלב ועדות הקבלה, ואומרים פה – מי שכבר מגיע לוועדות הקבלה ב-95% מתקבל.

גיל גן מור: העובדה שבעצם יש תהליך מיון שכבר מהווה אפקט מצנן וגורם לאנשים מראש לא לגשת להליך הזה, וגם – בהליכים רבים אחרים שהם הליכים לא פורמליים שקורים הרבה לפני ועדת הקבלה, שבהם אנשים רומזים להם שעדיף להם לא להגיע לוועדת הקבלה והם מוותרים בהליכים לא פורמליים.

גיל גן מור: לכן הנתונים של מה קורה בוועדת הקבלה עצמה ממש לא משקפים את המצב.

מיכאל ביטון: משפט סיום, אדוני.

גיל גן מור: יש לי כמה משפטים - - -

מיכאל ביטון: אתה לא יכול.

מיכאל ביטון: ברגע שקיבלת שלוש דקות בדיון הזה – מתוך תשעים דקות, זה מהווה 3% מהדיון.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

עמיר פוקס: אני מצטרף לכל מה שאמר קודמי ואני רוצה להוסיף דברים נוספים.

עמיר פוקס: הדיון פה מתנהל כאילו מדובר על כך שיש מגבלה על יישובים קהילתיים והם לא יכולים לגדול.

עמיר פוקס: כמובן שזה לא נכון.

עמיר פוקס: המגבלה היא על יישובים שמנהלים ועדות קבלה.

עמיר פוקס: הרי כבר מ-2011 כל היישובים שאינם בנגב ובגליל מצליחים להתקיים גם בלי ועדות קבלה.

עמיר פוקס: זה לא שזה איזה חוק טבע שחייבים ועדות קבלה ולכן היישובים לא יכולים לגדול.

עמיר פוקס: מעבר לזה, צריך לומר – הרציונל של החוק המקורי שהיגיע אז, ועבר – אגב, תחת מחלוקת מאוד קשה ומאוד מפתיע אותי איך שזה פתאום הפך לקונצנזוס, היה שמדובר ביישובים קטנים ומלוכדים שנמצאים בספר, בנגב ובגליל.

עמיר פוקס: להרחיב את זה עכשיו ב-50%, מ-400 ל-600 שומט את הקרקע מתחת לטענה הזאת.

עמיר פוקס: יישובים של 600 בתי אב זה יישובים גדולים, ואגב, לא עולה פה בכלל, אף אחד לא מסביר למה זה צריך להשתנות מבתי אב – המגרשים ששווקו לבניית קבע, שברור שזה יגדיל עוד ועוד את מספר היישובים ואת היישובים שנכנסים.

עמיר פוקס: אני לא חושב שהוועדה שמעה נתונים על כמה יישובים עכשיו פתאום כן יוכלו לעשות ועדות קבלה שלא יכלו בעבר.

עמיר פוקס: פתאום אולי יישובים מאוד גדולים יוכלו להכניס ועדות קבלה.

עמיר פוקס: אני חושב שהוועדה הולכת להצביע על חוק בלי לדעת על ההשלכות שלו, כי יש שם מונח שאנחנו לא יודעים מה הוא עושה.

סמי אבו שחאדה: ד"ר עמיר, יש איזשהו מחקר שעשה את מה שאתה בדיוק הצגת עכשיו?

סמי אבו שחאדה: יש לנו נתונים?

עמיר פוקס: אני לא ראיתי.

אורית סטרוק: אין להם מחקר.

אורית סטרוק: אנחנו הבאנו מחקר שמאשר את ההפך.

אורית סטרוק: להם אין מחקר.

אורית סטרוק: בחוות הדעת שהגיש פורום שילה יש - - -

עמיר פוקס: שתי נקודות אחרונות: אחת, אני לא חושב שמי שמציע ותומך בחוק הזה הוא גזען.

עמיר פוקס: באמת, אני לא חושב כך, אבל אני חושב שהחוק בלי מודע ובלי כוונה דוחף אנשים כן להדיר אוכלוסיות שלא דומות להם, שלא נראות להם.

עמיר פוקס: אני רואה עצמי אדם מאוד ליברל, נאור – כל מיני מונחים כאלה, שהיום נחשבים מונחי גנאי.

עמיר פוקס: אבל מאוד ייתכן שאם אני הייתי יכול לעשות מעין ועדת קבלה לשכן שלי שמוכר את דירתו בבניין שלי, איך שהוא במקרה היה יוצא שמי שעובר את ועדת הקבלה הזאת היה משפחה אקדמאית עם שלושה ילדים וכלב, בדיוק כמו המשפחה שלי, בלי שהתכוונתי ובלי שאני גזען.

עמיר פוקס: כשנותנים לאנשים זכות לבחור את השכנים שלהם זה מה שיקרה, זאת התוצאה הטבעית שתקרה, זה כוח להדיר ממך את השונה ממך.

עמיר פוקס: מילה אחרונה: המחלוקת הייתה על משפט אחד בחוק, על סעיף של חוסר התאמה של המועמד למרקם התרבותי-החברתי של היישוב.

עמיר פוקס: אם אכן אין שום כוונה – וזה מה שאתם טוענים, לפי הנימוקים ולפי הטיעונים – לדחות אנשים על הרקע הזה אלא רק על רקעים אחרים: שאין להם כסף, שהם לא מתאימים בכלל לחיות ביישובים כאלה, אז אפשר פשוט למחוק את הסעיף הזה.

מיכאל ביטון: רק לצורך העניין – המשפט הזה עבר בג"צ.

עמיר פוקס: על רקע זה שמדובר ביישובים מאוד קטנים, וגם – עבר כמובן - - -

מיכאל ביטון: וסביר להניח שהוא יעמוד למבחן בג"צ גם בעתיד.

עמיר פוקס: את זה אנחנו לא יודעים.

מיכאל ביטון: לא במשמעות של יעמוד בבג"צ אלא – יאותגר בבג"צ.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: עוד דוברים שהם בעמדת התנגדות לחוק?

מיכאל ביטון: באולם או בזום.

יניב יערי: אני נציג משרד המשפטים.

יניב יערי: אם סיימו הדוברים אשמח להציג את העמדה.

מיכאל ביטון: אתה נגד החוק?

יניב יערי: אנחנו מחויבים, כעמדת ממשלה.

מיכאל ביטון: אתה ממתנגדי החוק, או שאתה רוצה לדבר כנציג משרד?

אורית סטרוק: משרד המשפטים נגד החוק?

אורית סטרוק: הממשלה אישרה את החוק.

אורית סטרוק: זה מעניין מאוד.

קריאה: זה חשוב שתגיד לנו כי יש עוד חוקים של משרד המשפטים בוועדות אחרות.

סמי אבו שחאדה: הוא לא נגד ולא בעד, הוא אוצר להציג עמדה.

מיכאל ביטון: זה לא יעזור לכם, האיש ידבר.

מיכאל ביטון: רק לא הבנתי מה הוא ענה לי לשאלה – שהוא מתנגד חוק או משרד שלא קיבל הזדמנות לדבר.

מיכאל ביטון: רק רגע.

מיכאל ביטון: נמצאים אתנו בזום עוד אנשים שמתנגדים לחוק?

מיכאל ביטון: דני עברי, ראש מועצת משגב.

דני עברי: שלום לכם, ותודה.

דני עברי: אני מלווה את החוק הזה בפקודת האגודות השיתופיות ואת הפרקטיקה של קליטה ושל יצירת יישובים בפריפריה ובמקומות הקשים ביותר כבר עשרות שנים.

דני עברי: הפרקטיקה הזאת של ועדות קבלה – אני מסכים עם איל, זאת מילה שידידיי בתל אביב שיושבים ומחפשים את העניין של התאמה חברתית, וכו' לא נקלטת להם טוב.

דני עברי: אני חי עם יהודים ועם ערבים.

דני עברי: אני מנהל פה ועדות קבלה שמקבלות ערבים.

דני עברי: אני מנהל פה ועדות קבלה שמקפידות לא להדיר אף אחד – יש בקרה על אי הדרה.

דני עברי: זה לא אגודה שיתופית שמקבלת, זאת ועדה שמפוקחת, מבוקרת, עוברת תהליך.

דני עברי: אם אין לי ועדת קבלה – באים אנשים עשירים, ולא משנה אם הם יהודים או ערבים, וקונים בית שני, לא מתחברים ליישוב ואני תקוע בהרים עם איזה יישוב שאני מנסה להקים בפריפריה כבר ארבעים שנה, והורסים לי אותו סתם, ללא כל קשר לשום דבר אחר.

דני עברי: הישיבה בניאונים בתל אביב היא מאוד נחמדה אבל אפשר להגיד שאם כפר ויתקין לא גדל אז לא קרה כלום.

דני עברי: קודם כול – כן קרה.

דני עברי: גם לכפר ויתקין מגיע לגדול.

דני עברי: בג'לג'וליה אין שום בעיה של התאמה חברתית כי זה 100% בנים.

דני עברי: יש לי יישובים יהודים ויש לי יישובים ערבים.

דני עברי: היישובים הערבים שלי לצערי הם קצת פחות נאורים והם לא מוכנים לקבל אף אחד שהוא לא בן.

דני עברי: היישובים היהודים קצת יותר נאורים – הם מוכנים לקבל מישהו שונה, מישהו שהוא להט"ב, מישהו שהוא עולה חדש – הם מוכנים לקבל אותו.

דני עברי: אבל הם צריכים איזשהו מנגנון.

דני עברי: לא מוכנים לקבל אותו במכרז.

דני עברי: נכון להיום, אחרי עשרות שנים המנגנון היחידי של לא לקבל במכרז זה הדבר הזה.

דני עברי: המנגנון היחידי שמפוקח ויודע שהוא לא מפלה – זה זה.

דני עברי: איפה הבג"צים על היישובים הערביים שלי שלא מוכנים לקבל את מי שהוא לא בן דוד מצד האימא אלא רק מצד האבא?

דני עברי: ושם אין בג"צ ואין אתגר ואין בעיה של התאמה חברתית.

דני עברי: משפט סיום: הדברים נראים קצת אחרת בשטח.

דני עברי: אנחנו מדברים על פריפריה, אזור קשה, אזור בו אנשים שמסוגלים בכלל לבוא לפה, לרכוש שתי מכוניות ולבנות בית הם מיעוט שבמיעוט.

דני עברי: וכל שאר ה-95%, כולם יש להם מנגנון של התאמה חברתית וקהילתית ורק ליישובים האלה – אותם אתם רוצים להרוס על ידי מכירה למכרז.

איתי עצמון: אני רוצה להגיד לפני שאתייחס לגופו של ההסדר – אני רוצה ממש להניח את זה כאן על השולחן שדעתי אינה נוחה, גם מההליך, לא רק מגוף ההסדר שמוצע כאן.

איתי עצמון: אנחנו ביום פיזור הכנסת.

איתי עצמון: בנסיבות האלה להביא לוועדת הכלכלה, שלא היא הוועדה שחוקקה את ההסדר שקיים היום בחוק – ההסדר שקיים היום בחוק נחקק בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בזמנו, ב-2011, לאחר דיונים מאוד ממושכים.

איתי עצמון: היו לפי הבדיקה שלנו חמש ישיבות בוועדת החוקה בהכנה לקריאה ראשונה, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית היו שלוש ישיבות, כאשר באמצע יושב-ראש הכנסת דאז, חבר הכנסת רובי ריבלין, ביקש להחזיר את ההצעה לדיון בוועדה כדי לצמצם עוד את תחולתה – כלומר, לצמצם מ-500 בתי אב כפי שנקבע ל-400, ולצמצם את התחולה כך שההסדר יחול רק בנגב ובגליל.

איתי עצמון: אז זאת נקודה אחת שאני חושב שכדאי לוועדה לקחת בחשבון.

איתי עצמון: לגבי ההסדר לגופו – אנחנו חושבים בייעוץ המשפטי של הוועדה, של הכנסת, שההצעה הזאת מעלה קשיים משפטיים, חוקתיים משמעותיים של פגיעה בזכויות יסוד, בראשן – זכות היסוד לשוויון.

איתי עצמון: כפי שאמרתי, גם ההסדר שקיים היום בחוק, נכון שבג"צ לא פסל אותו, אבל כשקוראים את פסק הדין מבינים שהעתירה, אם אינני טועה פסק הדין ניתן ב-2012, כאשר החוק עבר ב-2011, דעת הרוב הייתה שבעצם לא בשלה העת כרגע להכריע, מכיוון שלא יודעים איך יושם החוק, ואין בכך כדי להכשיר אותו חוקתית.

איתי עצמון: זה בעצם התמצית של דעת הרוב.

איתי עצמון: אבל כן נשמעו בדעת המיעוט דעות מאוד נוקבות לגבי המרכיבים של ההסדר, ובפרט השיקולים שוועדת קבלה יכולה לשקול, שכוללים שיקולים מאוד רחבים כמו אי התאמה לחיי קהילה, אי התאמה למרקם החברתי והתרבותי.

איתי עצמון: כלומר, אלה קריטריונים שאם קוראים אותם באופן נקי לחלוטין אפשר להגיד שאין כאן אפליה.

איתי עצמון: השאלה אם אין כאן אפליה שיכולה להתחבא מאחורי המונחים הרחבים האלה, וזה עיקר החשש.

איתי עצמון: כעת, בנסיבות האלה ובהליך הזה כפי שאמרתי בתחילת הדברים, מוצע להרחיב את האזורים שבהם יחול ההסדר, ולהרחיב גם את מספר התושבים באותם יישובים – כך שיש כאן איזשהו שינוי שאני לא יודע אם שמנו לב אליו.

איתי עצמון: היום כתוב בחוק 400 בתי אב.

איתי עצמון: עכשיו מוצע להרחיב ל 700-600 מגרשים.

איתי עצמון: אני לא מבין מה המשמעות של השינוי הזה – האם במגרש יכולים להיות יותר ממשפחה אחת?

איתי עצמון: כי אז נכון לדבר על משפחות ולא על מגרשים.

איתי עצמון: אז למה זה לא נעשה, ומה בעצם השינוי שעומד מאחורי זה, אולי כדאי לשמוע.

איתי עצמון: אני מזכיר גם שכל תכלית ההסדר, וזה גם דברים שעלו בזמנו בדיונים ועדת החוקה – הייתה לשמר את האינטימיות הקהילתית ששמורה לקהילות קטנות שנמצאות ביישובי ספר.

איתי עצמון: ברגע שהם מאוד מאוד מרחיבים, להבנתנו מתרחקים מהתכלית של ההסדר המוצע.

איתי עצמון: אני לא שמעתי, ואולי שווה לשמוע תשתית עובדתית – נתונים שמצדיקים את ההרחבה הזאת.

איתי עצמון: האם יש קשיים ביישובים שבהם ההסדר לא חל?

איתי עצמון: האם יש חשש לפגיעה במרקם החיים הייחודי ביישובים גדולים יותר?

איתי עצמון: אני חושב שיכול להיות שנכון יהיה לבחון בשלבי החקיקה הבאים – אנחנו כרגע בהכנה לקריאה ראשונה – את כל מרקם האיזונים.

איתי עצמון: ההסדר הקיים היום כולל שורה של איזונים, שחלקם איזונים מאוד חשובים שהוכנסו בזמנו בדיוני ועדת החוקה: איסור אפליה, חובת הנמקה של ועדת הקבלה.

איתי עצמון: בכל זאת, יש כאן מרכיבים שברגע שמאוד מרחיבים את ההסדר, ולדעתי מאוד מרחיבים אותו – גם גיאוגרפית וגם מספר היישובים שההסדר יחול בהם – נכון היה לשקול יותר כוועדת הקבלה - - -קרוב לנציגי היישוב, ואולי גם את השיקולים המאוד רחבים, כפי שאמרתי, של אי התאמה לחיי קהילה ואי התאמה למרקם חברתי ותרבותי.

סמי אבו שחאדה: אולי צריך לזמן מחקר מהמ.מ.מ - - -

אורית סטרוק: עשו מחקר.

מיכאל ביטון: אתה יכול לזמן מחקר.

מיכאל ביטון: הדברים שהיועץ המשפטי אמר הושמעו באזניי גם טרם הדיון ולכן ניגשתי ליועצת המשפטית של הכנסת לשאול אותה אם אני יכול להתקדם בהליך החקיקה הזה והיא אמרה – יכול להיות שהחוק הזה מעלה אתגרים חוקתיים, אבל לעת עתה בקריאה הראשונה – תקדמו את זה, ובתוך קריאה שנייה ושלישית, בהעמקות ובהתייחסות משפטית למוצר הסופי שיגיע לקריאה שנייה ושלישית תהיה גם את האפשרות לתקן ולשנות.

סמי אבו שחאדה: מה הבהלה?

סמי אבו שחאדה: למה עכשיו עכשיו אתה צריך לסיים?

מיכאל ביטון: אני לא יודע אם יש בהלה, אנחנו מקדמים חוקים שיש הסכמות ונידונו בשנה הזאת.

מיכאל ביטון: אתמול קידמתי עם חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי חוק על ריבית פיגורים – כל מה שהונח, נידון, הוסכם, אני מקדם.

סמי אבו שחאדה: אמרו לך שיש עם זה אולי בעיות חוקתיות - - -

מיכאל ביטון: לא, אם היא הייתה אומרת לי שאני לא יכול להתקדם הייתי מכבד את עמדת הייעוץ המשפטי של הכנסת.

מיכאל ביטון: כיוון שהיא אמרה לי שאני יכול להתקדם לקריאה ראשונה, מכיוון שהיא אמרה שזה מוסכם על רוב סיעות הבית וזה בהסכמות בין קואליציה לאופוזיציה – לא כל האופוזיציה, אבל מרכיבים גדולים מהאופוזיציה, וכיוון שזאת קריאה ראשונה בלבד, החוק הזה עוד יעבור את משוכת הקריאה השנייה והשלישית וההכנה המפורטת והערות ושאלות ותהיות שגם היועץ המשפטי שלנו העלה יידונו בשלב הזה – קיבלנו את האו.

מיכאל ביטון: קיי לקדם אותו.

מיכאל ביטון: דעתי גם לא נחה כשאני עושה עשרים חוקים ביומיים, אבל זה חלק מניקוי שולחן, וזה חלק מההסכמות בבית הזה, ואני מכבד אותן.

מיכאל ביטון: אני חושב שנתתי באופן יפה גם למי שנגד החוק הזה לומר את דברו.

מיכאל ביטון: משרד המשפטים, בבקשה.

יניב יערי: תודה, כבוד היושב-ראש.

יניב יערי: אפתח בהתייחסות – ראיתי שהיו הרמות גבה על סוגיית ההתנגדות או עמדת הממשלה בנושא, אז חשוב לי לפתוח בעניין הזה שהוא טכניקה, אבל מאוד מהותית.

יניב יערי: חשוב לי להגיד שכעמדת ממשלה הנושא של הצעת החוק שהוגשה על ידי חבר הכנסת אורבך הובאה בפני ועדת השרים וועדת השרים אישרה אך ורק קידום של החוק לקריאה טרומית ובהינתן כמה תנאים שכרגע בכלל לא מתקיימים פה, לא שינו את הנוסח בהתאם להחלטת ועדת השרים.

יניב יערי: ועדת השרים גם ברמה המהותית ביקשה גם שברמה המהותית החוק לא יחול בחלק מהנסיבות – ביקשה לא להחיל אותו על איו"ש - - -

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים לרשום את הערות ועדת השרים לשינוי בקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל ביטון: עשינו את זה בכמה חוקים פה.

מיכאל ביטון: אתמול עבר פה חוק עם שלוש הערות של ועדת השרים, והטמענו בו, בחוק ריבית פיגורים – את שלושת ההערות.

ניר אורבך: הנושא של ועדת השרים היה בגלל ההסכמות שהיו בהרכב המיוחד של הקואליציה, מתוך הנחה שזה יימשך במסלול של הקואליציה שהייתה עד עכשיו.

ניר אורבך: פה יש הבנה שהנסיבות השתנו.

ניר אורבך: זה נכנס במסגרת מערכת ההסכמות בין הקואליציה לאופוזיציה לגבי החוקים שיעברו, ולכן גם החוק של חברת הכנסת אורית סטרוק והחוק של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' מוצמדים.

ניר אורבך: לכן, בנסיבות הקיימות ההערות של ועדת השרים כבר לא כל כך רלוונטיות למציאות הקיימת.

צבי האוזר: הן בכל מקרה לא הערות משפטיות, הן הסכמות פוליטיות.

מיכאל ביטון: משרד המשפטים ישלים את דברו.

מיכאל ביטון: אדוני, בבקשה.

יניב יערי: אני דווקא חושב שאלה הערות חשובות שנתייחס אליהן, במובן הזה שכמובן כבודו של הבית החשוב הזה מונח, ובכובען הפרלמנטרי יפעל כל חבר כנסת כפי שהוא מוצא לנכון.

יניב יערי: אבל נשאלתי כנציג משרד המשפטים, ואני כנציג משרד מחויב למדיניות שהממשלה מקדמת ולהבנתי זאת החלטת הממשלה הנוכחית, לכן אני מחויב אליה.

יניב יערי: לכן העמדה שלי היא שכממשלה אנחנו מתנגדים להצעת החוק בלשונה הנוכחי ובמתכונת הזאת מבלי שהיא תעלה להצעת - - -

אורית סטרוק: אתה ממש לא יכול להגיד את זה בשם הממשלה.

יניב יערי: אני אומר את זה מכוח - - -בשם הממשלה.

יניב יערי: קטונתי מלדבר בשם כל הממשלה - - -

אורית סטרוק: אני חושבת שזאת בושה שהוא - - -

מיכאל ביטון: חברים, לעימות הזה אין מקום.

מיכאל ביטון: הוא איש מקצוע, הוא יגיד את דברו.

מיכאל ביטון: האם פעל בהוראת מנכ"ל משרד המשפטים והשר – אני לא יודע, אבל יש פה חופש דעה בוועדה הזאת.

קריאה: להבנתי השר תומך בחוק.

אורית סטרוק: לא שאני מתה על הממשלה הזאת, אבל כרגע הממשלה הזאת הסכימה לקדם את החוק הזה במתכונתו הנוכחית לקריאה - - -

מיכאל ביטון: אבל את שמעת שגם היועץ המשפטי לוועדה אמר דברים נוקבים, ואנחנו חייבים בשלום.

מיכאל ביטון: חופש דעה זה בסדר.

יניב יערי: שלא ישתמע חלילה מהאמירה שלי היא בשם פרסונה – שהשר אמר שמתנגדים או כל דבר כזה, אלא כמסגרת.

מיכאל ביטון: אז אני רוצה לשאול: זה על דעת השר?

מיכאל ביטון: על דעת המנכ"לית?

מיכאל ביטון: המנכ"ל?

מיכאל ביטון: על דעת מי אתה אומר?

יניב יערי: כנציג הייעוץ המשפטי לממשלה אני אומר את זה, אני אומר את זה על דעת העמדה המשפטית, כנציג ייעוץ וחקיקה והמשנה ליועצת המשפטית לממשלה, שבמצב הנוכחי בהתאם לכללים ולתקנון הממשלה הצעת החוק הזאת הייתה צריכה להיות בהתנגדות הממשלה.

יניב יערי: אז חשוב לי גם להגיד בהחלטת ועדת השרים מה ההיבטים שנגעו בהם, וזה יוביל אותי גם לקשיים שיש לנו גם עם הצעת החוק גופה.

יניב יערי: בהחלטת ועדת השרים שהוחלטה במקום – אני לא אגיד שאנחנו ניסחנו את הצעדים הספציפיים, נאמר: "התנאים הם לתמוך בקריאה הטרומית בהצעת החוק בכפוף לתנאים הבאים: א.

יניב יערי: לפחות 1/3 מהמצטרפים לאגודה השיתופית לא יהיו מבני המקום ב.

יניב יערי: המשך הליך החקיקה יקודם בהסכמת שר המשפטים, שר האוצר, שרת הכלכלה והתעשייה, שרת הפנים ושר הבינוי והשיכון.

יניב יערי: .." - - -

מיכאל ביטון: זה כנראה קרה, כי הקואליציה הביאה את זה.

יניב יערי: אני מפנה לרישה של ההחלטה שמדברת על כך שזה לקריאה טרומית.

יניב יערי: "...ג.

יניב יערי: יובהר כי הצעת החוק לא תחול על איו"ש.

יניב יערי: לאחר השלמת הליכי החקיקה יקודמו התאמות לאיו"ש באמצעות צו אלוף".

יניב יערי: שזה גם מהלך הדברים הרגיל שאנחנו עושים כאשר רוצים שחקיקה שיש הצדקה אליה - - -

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: לאיו"ש יש בעיות יותר גדולות מאשר החוק הזה, כרגע, בחקיקה לפחות.

יניב יערי: כרגע הצעת החוק הזאת מחילה את עצמה על איו"ש, זאת אומרת – יש בה איזשהו היבט - - -

מיכאל ביטון: אבל אני אומר – אין לנו חקיקה ישראלית בימים האחרונים, אולי בגלל הפיזור יש רציפות.

מיכאל ביטון: נכון?

מיכאל ביטון: יש רציפות בגלל פיזור הכנסת.

אורית סטרוק: זה מה שהשר שלו כן חושב, לעומת הדברים - - -

יניב יערי: אני אגיד בהקשר הזה שגם הנושא של אגודות שיתופיות מוסדר בדיני האזור ביהודה ושומרון, ולכן אנחנו יודעים להגיד בהקשר הזה שלא ברור שזה נדרש, בכלל.

יניב יערי: אשמח להוסיף עוד דברים.

יניב יערי: השאלה אם יש עוד דוברים או שאוכל להביע את עמדתי.

מיכאל ביטון: לא הבנתי – זאת עמדה אישית?

יניב יערי: חלילה.

מיכאל ביטון: אתה צריך להגיד את עמדת המנכ"ל או עמדת השר, אבל אם יש לך עמדה אישית - - -

יניב יערי: אני מציג את עמדתנו המשפטית, את עמדת המשרד - - -

מיכאל ביטון: כשאתה אומר "המשרד", מי זה המשרד?

יניב יערי: הדיון הזה שאליו הוזמנו אתמול בשעה 21:00 הוא - - -

מיכאל ביטון: אתה חושב שאני לא זומנתי בשעה 21:00 בלילה?

איתי עצמון: לא היה ב 21:00 בלילה.

יניב יערי: אני זומנתי ב 21:00 בלילה.

איתי עצמון: אבל העדכון לא יצא ב 21:00 בלילה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, אם המטרה של הדיון היא לקיים בסוף הצבעה, למרות כל מה שנטען, אני מציע בשביל הזמן שלך ובשביל שתקדם עוד חוקים – בוא תקיים את ההצבעה, ונלך.

סמי אבו שחאדה: כי מה שקורה פה לא מכבד לא את הדיון ולא את ה - - -

מיכאל ביטון: אני לא חושב שלא היה מכבד.

מיכאל ביטון: אני חושב שחיפשנו כל מתנגד לחוק והשמענו את דברו.

מיכאל ביטון: אני לא מכיר עיקרון כזה ב - - -

סמי אבו שחאדה: תרשה לי שנייה.

סמי אבו שחאדה: אני רק משקף את מה שקורה.

סמי אבו שחאדה: אם היועץ המשפטי של הוועדה ומי שמייצג פה את משרד המשפטים וגיל גן מור מהאגודה לזכויות האזרח ומהמכון הישראלי לדמוקרטיה – אם כל אלה - - -

מיכאל ביטון: לא, אבל יש אחרים.

מיכאל ביטון: כל אחד נתלה באילנות גבוהים.

מיכאל ביטון: היועצת המשפטית של הכנסת שהיא הסמכות המשפטית לכנסת אמרה לי אישית שניתן לקדם את החקיקה הזאת - - -

סמי אבו שחאדה: אבל כבודו, תן לי לסיים משפט.

מיכאל ביטון: אתה נתלה באילנות אחרים.

סמי אבו שחאדה: אני אומר – שאם כל אלה בסוף בסוף לא צריכים להאיר איזה נורה אדומה שיש משהו לא תקין, ואתה בסך הכול רוצה לקיים את ההצבעה – תבקש הצבעה, תקדם - - -

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה הצבעה.

מיכאל ביטון: היא תכף מגיעה.

מיכאל ביטון: אבל כשהיועץ המשפטי לממשלה מחליט שחוק הוא לא חוקי, הוא כותב מכתב נוקב ועוצר תהליכי חקיקה.

מיכאל ביטון: היועצת המשפטית לכנסת בשיחה איתי אמרה לי: בשלב הזה - - -

סמי אבו שחאדה: - - -משהו מאוד לא תקין.

מיכאל ביטון: לא, היא לא אמרה את זה כך.

מיכאל ביטון: היא אמרה: "גם אם זה יכול להעלות סוגיות חוקתיות אתה רשאי לקדם את החוק", והיא הסמכות המשפטית של הכנסת, והיא נתנה לי אישור מוחלט וישיר להביא את זה להצבעה.

מיכאל ביטון: מה המידתיות?

מיכאל ביטון: שזאת קריאה ראשונה - -

סמי אבו שחאדה: אני מכבד את היושרה שלך.

מיכאל ביטון: - - וכל מי שירצה להעמיק, לשנות - - -

סמי אבו שחאדה: אבל היא אמרה לך שזה מעלה, לא "אם".

מיכאל ביטון: סמי, היא אישרה לנו להביא את החוק.

סמי אבו שחאדה: זה לא דיון תיאורטי.

סמי אבו שחאדה: היא אומרת לך שיש פה משהו לא תקין - - -

איתי עצמון: היא אמרה שאין מניעה להעלות את החוק להצבעה.

אורית סטרוק: - - - חוקתיות, באמת.

מיכאל ביטון: שמעת את איתי עצמון שאמר את כל דברו אומר לך שפה הוא מביא על דעת היועצת המשפטית לכנסת, שניתן להביא את זה.

מיכאל ביטון: הוא אמר את כל מה שצריך.

סמי אבו שחאדה: הוא אמר שהדיון הקודם התקיים בוועדת החוקה.

סמי אבו שחאדה: שמעתי את כל דבריו.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: שמענו גם את כל דבריך ואנחנו לא משפטנים, והיועצת המשפטית לכנסת אישרה להצביע, אנחנו נצביע.

מיכאל ביטון: בקריאה השנייה והשלישית תתקנו.

מיכאל ביטון: אם לא היו פה הסכמות של קואליציה-אופוזיציה, ואם זה לא היה חלק מניקוי שולחן לא היינו מביאים את החוק הזה, לא בזמן ובמועד הזה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו באופוזיציה ולא הסכמנו, אני מניח שיש אנשים בקואליציה שלא הסכימו.

סמי אבו שחאדה: קודם כל זה לא - - -

מיכאל ביטון: לא ראיתי, לא ראיתי בקואליציה כאלה.

צבי האוזר: אני שוחחתי עם השר ועולה רושם מהדברים שנאמרו כאן כאילו הממשלה מתנגדת.

צבי האוזר: צריך להבין שבהיבט האופרטיבי המהותי – הממשלה תומכת בחוק הזה.

צבי האוזר: היו בוועדת השרים הערות כאלה ואחרות.

צבי האוזר: אני מניח שההערות האלה יידונו גם בהמשך, במהלך ההכנה לקריאה שנייה ושלישית, אבל חלילה שלא יעלה על הדעת מהדיון הזה כאן שהממשלה מתנגדת ושמשרד המשפטים מתנגד.

צבי האוזר: הערה שנייה – נאמר פה גם על ידי היועץ המשפטי ועל ידי חברים שלכאורה תפיסות של יהוד נגב וגליל שהן מתכתבות עם תמות גזעניות.

צבי האוזר: אחד, אני רוצה למחות על כך, ושתיים – רוצה לחדד דבר, ולדברי היועץ המשפטי כפי שהציג אותם איתי עצמון - - -

איתי עצמון: אני לא דיברתי על תמות גזעניות.

צבי האוזר: לא, לא על תמות גזעניות אלא על קשיים חוקתיים.

צבי האוזר: אני התכוונתי לדבריו של סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: אם בצרפת היו - - -ככה זה היה נתפס.

סמי אבו שחאדה: כשלא מקבלים יהודים בצרפת - - -

צבי האוזר: תן לי לסיים.

צבי האוזר: בהקשר החוקתי – המצב החוקתי ב-2022 שונה מאשר ב-2011.

צבי האוזר: כנסת ישראל קבעה בשנים האחרונות הסדר חוקתי מאזן שמכונה חוק יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי.

צבי האוזר: בחוק זה מופיע סעיף 7 שאומר: "המדינה רואה בפיתוח התיישבות יהודית ערך לאומי ותפעל על מנת לעודד ולקדם הקמה ולביסוס שלה".

צבי האוזר: אין באמור בסעיף הזה, וזה מקובל עלי להסדיר יישובים להתיישבות אך ורק יהודית, זה לא בא לעגן את זה, אבל זה כן נותן קונטקסט של פעולה ממשלתית, והקונטקסט הזה שלא היה קיים ב-2011 קיים היום.

צבי האוזר: הרקע לפעילות הזאת משנה ומהווה רוח גבית גם להקשר הזה, בהיותנו מאזנים ושוקלים את כל השיקולים הרלוונטיים לחקיקה הזאת.

צבי האוזר: מצד אחד – שיקולים המתנגדים לשינוי ומצד שני שיקולים המחייבים את השינוי.

צבי האוזר: השינוי החוקתי שנעשה והמציאות ב-2022, משקל הכובד ללא ספק תומך בשינויים ברוח הדברים האלה, וכמו שאמרתי – אינני טוען, ואני מקבל את הפרשנות שנאמרה פה בחקיקת חוק יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי, ובפרשנות שניתנה לזה אחרי זה בפסק הדין.

צבי האוזר: זה לא מעגן לייצר יישובים רק ליהודים, שזאת הסיבה העיקרית.

מיכאל ביטון: אני רוצה לעבור להצבעה.

צבי האוזר: תעבור להצבעה.

צבי האוזר: כמו שאמרתי – זה אקלים חוקתי אחר לגמרי והוא עוגן בפסיקה של בית משפט – העתירה נגד חוק הלאום, תשעה שופטים נגד אחד קבעו פה אחד שהחוק הזה הוא חוקתי וראוי ומהווה אבן ראשה לצד כבוד האדם וחרותו.

צבי האוזר: ומי שמתנגד לסעיפים בחוק המכונה חוק הלאום שלא יתלונן אחרי זה שאנשים רוצים להתנגד לקיומו של כבוד האדם וחרותו.

צבי האוזר: שני החוקים לדעתי משלימים זה את זה ומהווים אבן ראשה של החוקה הישראלית.

סמי אבו שחאדה: מי שמתנגד לגזענות צריך להעניש אותו יותר, כן.

צבי האוזר: לא, לא.

צבי האוזר: - - - בגזענות.

צבי האוזר: אל תגיד, זה לא גזענות.

סמי אבו שחאדה: - - - גזענות.

מיכאל ביטון: לא להפריע לי.

סמי אבו שחאדה: לא, אני מתעקש.

סמי אבו שחאדה: זה - - גזענות.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת שחאדה קריאה ראשונה.

סמי אבו שחאדה: על מה?

מיכאל ביטון: חבר הכנסת שחאדה קריאה שנייה.

מיכאל ביטון: אנחנו מצביעים על הרביזיה.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: הצבעה בעד הרביזיה – 3 נגד הרביזיה – 1 הרביזיה לא התקבלה.

מיכאל ביטון: הרביזיה מוסרת מסדר היום.

סמי אבו שחאדה: כמה יצאו התוצאות בעד ונגד?

מיכאל ביטון: שלושה נגד, אחד בעד.

מיכאל ביטון: הרביזיה הוסרה, חברת הכנסת סטרוק – נא להציג את המחקר בקצרה.

אורית סטרוק: אני לא אציג את המחקר בקצרה כי אני רוצה לחסוך זמן.

אורית סטרוק: אני אומר שבמחקר של פורום קהלת שהעברנו לוועדה יש תשובות לכל השאלות שעלו כאן.

אורית סטרוק: אני אתן עוד רגע את זכות הדיבור שלי לעורך דין מטעם פורום קהלת שיכול לומר אותם בקצרה, כעורך דין, כי אני – מה לעשות?

אורית סטרוק: עסקתי בגידול ילדים ולא למדתי משפטים.

אורית סטרוק: אני רוצה לומר שמהמחקר הזה וגם מהפניות שאני קיבלתי מהשטח עולה – זועק ממש - - -

קריאות: - - -

יעל רון בן משה: אנחנו מפספסים את הרגע שחברת הכנסת סטרוק, פורום קהלת ואני באותו צד.

יעל רון בן משה: בואו נתקדם.

אורית סטרוק: זה בדיוק מה שרציתי לומר.

סמי אבו שחאדה: על כיבוש וגזענות יש קונצנזוס פה.

סמי אבו שחאדה: אני מציע שתיתן לנו את המחקר ונקרא אותו.

מיכאל ביטון: זה לא מחקר של הכנסת.

סמי אבו שחאדה: אה, זה לא חשוב אתה אומר.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: חברים, די.

מיכאל ביטון: עד עכשיו היה בסדר.

מיכאל ביטון: אם צריך אוציא את כולם החוצה.

אורית סטרוק: משפט אחד: קודם כל מתקנים אותי – זה לא פורום קהלת, זה פורום שילה.

אורית סטרוק: אני את הצעת החוק הזאת הגשתי כי קיבלתי את הזעקה לא של התושבים של יהודה ושומרון, אלא את הצעקה מהכיוון של אלון שוסטר, של יעל רון בן משה ושל ענבר בזק ששוחחתי איתה רבות וארוכות על הדברים האלה, ושל רם בן ברק ואחרים.

אורית סטרוק: זו זעקה של מתיישבים שלא יכולים להמשיך כך יותר.

אורית סטרוק: אנחנו מצילים ממוות - - -

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: פורום שילה, בבקשה.

אהרון גרבר: יש פה שני ארגונים שונים.

אהרון גרבר: יש כאן חוות דעת שהוגשה על ידי פורום שילה, ואני נציג של פורום קהלת.

אהרון גרבר: אני אגיד דברים מאוד מאוד קצרים רק על המורכבות החוקתית שהוזכרה פה על ידי היועצים המשפטיים.

אהרון גרבר: יש פה איזושהי נקודה שקצת מפספסים.

סמי אבו שחאדה: אני יכול לשאול מי אלה?

אהרון גרבר: אני עורך הדין אהרון גרבר מפורום קהלת.

אהרון גרבר: דיברו פה על המורכבות החוקתית, הזכירו את הבג"צ שהיה אחרי החקיקה של החוק הקודם.

אהרון גרבר: אז בואו נבהיר את הדברים: החוק הקודם חוקק, ויש בו סעיף פרטני ביותר, סעיף 6ג(ג) שמדבר על העילות שאסור לוועדה לשקול, וכל הארגונים שדיברו פה קודם בזום יודעים מצוין לעתור לבג"צ.

אהרון גרבר: זה שבית המשפט פסק אז שצריך לחכות ולראות מה קורה – מאז שהחוק חוקק עברו יותר מעשר שנים, ולכן המורכבות החוקתית רק ירדה, היא לא עלתה.

אהרון גרבר: אנחנו ראינו.

אהרון גרבר: זה לא חוק שעובר עכשיו בפעם הראשונה ואנחנו רוצים לראות מה יקרה.

אהרון גרבר: החוק עבר לפני עשר שנים, החוק מתנהל.

אהרון גרבר: הארגונים יודעים מצוין לפנות לבג"צ.

אהרון גרבר: הם לא פנו לבג"צ ויש לזה סיבה – זה אחד.

אהרון גרבר: החוק הזה לא הפלה, ולכן לא פנו.

אהרון גרבר: שתיים – הסעיף שהכניסו לחוק בהליך הקודם הוא כל כך מפורט, ולכן, השאלה עכשיו פה היא לא האם לחוקק את חוק ועדות הקבלה – אני לרגע התבלבלתי שאולי אני בדיון הלא נכון.

אהרון גרבר: החוק הזה קיים, הוא חוקק מזמן ומדינת ישראל מתנהלת והוא בספר החוקים.

אהרון גרבר: ולכן השאלה עכשיו – אחרי עשר שנים המורכבות החוקתית ירדה, ולא עלתה.

אהרון גרבר: זה משהו שצריך לזכור.

אהרון גרבר: לכן החוק הזה בא בעקבות כל הדיונים הקודמים על גבי החוק הקודם, והטענות שאין צורך - - -

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: אני לא מבין – בסוף יש לשניים זכות דיבור?

מיכאל ביטון: יש פה גם פורום שילה?

אורית סטרוק: לא, לא, לא.

מיכאל ביטון: תודה רבה, נא לקרוא את החוק.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת סעדי, ברוך הבא.

מיכאל ביטון: אנחנו הגענו לקריאת החוק אבל בגלל שאני מכבד אותך אני נותן לך רשות דיבור.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: תראו, אני מצטרף לכל מילה שאמר חברי סמי אבו שחאדה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להוסיף כמה דברים מבחינה משפטית, כי חשוב לי שהדברים ייאמרו וזה יגיע לבג"צ.

אוסאמה סעדי: אז קודם כל – עושים שני שינויים שכביכול מסתירים את זה בתוך החוק, אבל הם שינויים חשובים מאוד שמעידים על אי המידתיות של החוק הזה.

אוסאמה סעדי: גם הבג"צ הראשון שאישר ברוב דעות את החוק הזה, את החוק המקורי – אמרו שמכיוון שמדובר רק ב-400, אפילו צמצמו את זה מ-500 ל-400 כדי שיעשו את זה כאילו מידתי, ואמרו שזה רק בשני אזורים – בנגב ובגליל, אבל תראה עכשיו מה מכניסים: מרחיבים את זה לכל הארץ.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: מה הנתונים?

אוסאמה סעדי: מה הרקע?

סמי אבו שחאדה: כולל אזור כבוש.

אוסאמה סעדי: כולל בשטחים הכבושים מ-67.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: יש רקע?

אוסאמה סעדי: יש נתון?

אוסאמה סעדי: הביאו משהו להצדיק את זה?

אוסאמה סעדי: אמרו אז שאנחנו רוצים לעודד יישובים בנגב ובגליל.

אוסאמה סעדי: אז מה, עכשיו מעודדים בכל הארץ?

אוסאמה סעדי: לא הבנתי מבחינה משפטית מה הנימוק הזה.

אוסאמה סעדי: כמובן שהכול פוליטי ואנחנו יודעים שמדובר בחוק גזעני ובחוק של הדרה.

אוסאמה סעדי: אני מתפלא.

אוסאמה סעדי: אלה שבאופוזיציה ורוצים להטריל – זה בסדר, אבל אלה שבממשלה וקוראים לממשלת שינוי, ממשלת אחדות, רוצים לחבק ולא להפריד, אז מה קרה עכשיו, בחוק הזה?

אוסאמה סעדי: חוזרים למקורות, חוזרים לשורשים, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: הדבר השני שהכניסו – אז אמרו 400 בית אב.

אוסאמה סעדי: אבל עכשיו, ולא במקרה אדוני היושב-ראש, לא במקרה הוא שהחוק הוא מבית מדרשה של שרת הפנים, היא יוזמת אותו - - -

אורית סטרוק: לא, לא.

אורית סטרוק: אני יזמתי את החוק הזה, סליחה.

אורית סטרוק: את זה אל תגנוב לי.

אוסאמה סעדי: את המלחמות על הבוחרים שלכם תעשו.

אוסאמה סעדי: לא בית אב, אלא כתוב – המגרשים ששווקו לבנייה.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, על מגרש אתה יכול לבנות בניין עם עשר קומות.

קריאה: לא, לא.

קריאה: על מגרש אתה יכול לבנות בית אחד.

אוסאמה סעדי: איפה כתוב?

אורית סטרוק: אל תתווכח אתו.

אוסאמה סעדי: למה לא כתבתם 600 בתי אב?

קריאות: - - -

קריאה: על מגרש אי אפשר לבנות יותר מבית אחד, נקודה.

אוסאמה סעדי: כתוב במפורש – מגרשים - - -

סמי אבו שחאדה: אוסאמה, דווקא בגלל שם יודעים בדיוק מה שאמרת – הם כעסו.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אדוני היושב-ראש:

אוסאמה סעדי: שמעתי שכביכול אומרים – ביישובים הערבים, ושוויון וכו'.

אוסאמה סעדי: אנחנו מיעוט שסובל מאפליה וסובל מקיפוח.

אוסאמה סעדי: אנחנו דורשים, וזו זכותנו, אפליה מתקנת והעדפה מתקנת, אבל שהרוב יבוא ויבקש העדפה מתקנת לטובתו?

אוסאמה סעדי: זה עוד לא שמעתי באף משטר.

סמי אבו שחאדה: ולאן?

סמי אבו שחאדה: לאן - - -

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך, אתה לא מדבר.

מיכאל ביטון: יש לי סבלנות עד שלב מסוים.

מיכאל ביטון: עשית כל מה שרצית, השמעת את הדברים.

מיכאל ביטון: אתה לא תדבר בלי רשות.

מיכאל ביטון: אוסאמה, תסיים את דבריך.

אוסאמה סעדי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא לא חוקתית, לא מדתית, לא עומדת בתנאי פסקת ההגבלה.

אוסאמה סעדי: בג"צ כבר נתן כרטיס צהוב אז, בהצעת החוק הראשונה.

אוסאמה סעדי: אתם מצפצפים על בג"צ, ובסוף כשבג"צ פוסל את החוק אתם מתלוננים איך בג"צ פוסל חוקים.

אוסאמה סעדי: אבל הוא כבר הביע את דעתו שזה על קצה היכולת.

אוסאמה סעדי: אתם באים ומותחים את זה עד הסוף, ובסוף הכרטיס האדום ייצא והחוק הזה לא יעבור.

אוסאמה סעדי: זה חוק גזעני מבית מדרש של גזענים.

יניב יערי: אפשר להוסיף דברים?

מיכאל ביטון: אתה קיבלת את זכות הדיבור.

מיכאל ביטון: כרגע עוברים להקראה.

איתי עצמון: אני אקרא את הצעת החוק כפי שהגישה חברת הכנסת סטרוק: הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"א-2021 – כמובן שהשנה תשתנה.

איתי עצמון: תיקון סעיף 2 1.

איתי עצמון: בפקודת האגודות השיתופיות בסעיף 2 – (1) אחרי ההגדרה "אגודה מרכזית" יבוא: "אזור", כהגדרתו בחוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום ביהודה ושומרון (שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ"ז-1967.

איתי עצמון: 2.

איתי עצמון: בהגדרה "יישוב קהילתי" – (א) במקום "או בנגב" יבוא: "בנגב, בעמק עירון, בדרום הר חברון, בחבל עדולם, חבל לכיש, או באזור".

איתי עצמון: (ב) בפסקה (1) במקום "בתי אב" יבוא: "המגרשים ששווקו לבניית בתי קבע", ובמקום "400" יבוא: "700".

איתי עצמון: אלה התיקונים, וכמובן התיקון העיקרי הוא בהגדרת "יישוב קהילתי", אמרתי – מרחיב את ההסדר הקיים היום בחוק לעניין ועדות קבלה.

איתי עצמון: למעשה, ההגדרה עם התיקון המשולב תהיה: "יישוב קהילתי" – יישוב בגליל, בנגב, בעמק עירון, בדרום הר חברון, בחבל עדולם, חבל לכיש או באזור, המאוגד כאגודה שיתופית שהרשם סיווג אותה כיישוב קהילתי כפרי או כאגודה שיתופית להתיישבות קהילתית (בהגדרה זו: "יישוב") או הרחבה של קיבוץ, של מושב שיתופי, של מושב עובדים, של כפר שיתופי (בהגדרה זו: "יישוב מקורי"), המאוגדת כאגודה שיתופית שהרשם סיווג אותה כיישוב קהילתי כפרי או כאגודה שיתופית להתיישבות קהילתית, ומתקיימים בה כל אלה..." וכאן באמת יהיה השינוי, בפסקה (1) הנוסח יהיה: "מספר המגרשים ששווקו לבניית בתי קבע ביישוב או ביישוב המקורי ובהרחבה יחד אינו עולה על 700".

אוסאמה סעדי: עכשיו, אני שואל שאלה משפטית.

מיכאל ביטון: חכה, חכה.

מיכאל ביטון: דודו קוכמן, מהאיחוד החקלאי, בבקשה.

דודו קוכמן: אחרי ששמעתי את דברי האנשים אני רוצה לחסוך זמן דיבור כדי לקדם את החוק, אז אני מעדיף לוותר על זכות הדיבור.

דודו קוכמן: אני תומך בחוק.

רון רובין: שלום ובוקר טוב.

רון רובין: הנושא הזה הוא נושא שהדוברים המתנגדים אינם מכירים את הנתונים האמפיריים העובדתיים.

אוסאמה סעדי: מכירים ועוד איך.

אוסאמה סעדי: מה אתה אומר שאנחנו לא מכירים?

רון רובין: אני אשמח להיפגש עם חבר הכנסת אוסאמה סעדי להראות לו את הנתונים.

רון רובין: הטיעון הוא כזה: האגודות השיתופיות בישראל ובכל העולם המערבי הן אלה שמחליטות על קבלת חברים.

רון רובין: כך אנחנו נוהגים גם בקיבוצים וגם במושבים השיתופיים.

רון רובין: היישובים הקהילתיים ויתרו בשעתו על הסמכות הזאת והעבירו אותה לוועדת קבלה אזורית שאיננה בשליטת היישובים הללו.

רון רובין: לפעמים ועדות הקבלה האזוריות או ועדת ההשגות של ועדות ממשלתיות בלבד – ועדת הקבלה האזורית לא פעם כופה על יישובים – לא פעם ולא פעמיים – לקבל אנשים.

רון רובין: אין שום כוונה בשום אופן, אני מטפל ביישובים בדואים, בכל היישובים הבדואים שלנו, אנחנו ב-100% פטור ממכרז, אך ורק לבני מקום.

רון רובין: אני חושב שההסתייגות הזאת שהציעה הממשלה ששליש מהמצטרפים לא יהיו בני מקום ביישובים הקהילתיים – הצטרפות - - -היא הערה נכונה, הערה ראויה.

רון רובין: חשוב להבין שיש פה בקרה מאוד מאוד הדוקה.

רון רובין: אני אומר את זה בתור מי שמחשיב את עצמו כחלק מהציבור הנאור, אפשר גם לגלות שאני מנוי על עיתון "הארץ", קורא ומפרסם בו.

רון רובין: אני בטוח שביחד ניתן ללבן את העובדות ולראות את הנתונים הכמותיים והעובדתיים.

רון רובין: אז העניין של ה-700 או ה-600 משפחות נובע מהעניין של ישוב - - -

מיכאל ביטון: תודה, וסליחה.

מיכאל ביטון: אני מתנצל.

מיכאל ביטון: אם אתה תומך בחוק אתה מבין שאם תדבר לא יהיה חוק.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לומר משהו ברמה האישית.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד מכבד את היושרה שלך אבל אתה לפעמים לא שם לב.

סמי אבו שחאדה: אני מבין שאני פה בעמדת מיעוט.

סמי אבו שחאדה: אני רואה בצורה מאוד חמורה את כל מה שקורה בחוק הזה עוד מתחילתו ובדרך שבה נאמרים פה הדברים.

סמי אבו שחאדה: אני באמת מבקש ושכולנו נהיה יותר ענייניים – אני באמת חושב שצריך לדחות את הדיון הזה, לזמן מחקר לא מאלה שרוצים להציג את המספרים שנוחים להם.

סמי אבו שחאדה: לזמן מחקר של מרכז המחקרים של הכנסת - -

אורית סטרוק: יש.

אורית סטרוק: יש.

אורית סטרוק: יש מחקר כזה.

מיכאל ביטון: אל תפריעי.

מיכאל ביטון: תני לו לסיים את דברו בבקשה.

סמי אבו שחאדה: - - שיביא לנו את הנתונים על כמה יישובים קהילתיים כאלה יש, איפה הם נמצאים, כמה ערבים נכנסו ליישובים האלה עם הוועדות הנפלאות, הממשלתיות והנאורות עם כל האנשים הנאורים.

סמי אבו שחאדה: כמה אנשים נכנסו ליישובים האלה משנת 2011.

סמי אבו שחאדה: אני מכיר את הנתונים לגבי עמק יזרעאל – זה אחד המקרים הכי חמורים שאני מכיר.

סמי אבו שחאדה: תפתח עכשיו את וויקיפדיה ותסתכל על המספרים, כבודו.

סמי אבו שחאדה: תראה את השטח ואיפה הוא יושב?

סמי אבו שחאדה: הוא יושב באזור שיש בו רוב ערבי גדול.

סמי אבו שחאדה: אדוני, זה הוא כלי להדרה.

סמי אבו שחאדה: אין שום הסבר אחר.

צבי האוזר: כמה עתירות היו בעשור האחרון לגבי ההדרה?

סמי אבו שחאדה: בסוף יש עובדות.

סמי אבו שחאדה: למה הם פוחדים מהעובדות?

סמי אבו שחאדה: אני בסך הכול מבקש שמרכז המחקרים של הכנסת ישים פה את העובדות על השולחן ונקיים דיון בהסתמך על עובדות.

סמי אבו שחאדה: זה הכול, מה אני מבקש?

אורית סטרוק: - - -

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד – כלום לא יקרה, לא תיפול המדינה, יש לה את חוק הלאום הגזעני שמגן.

סמי אבו שחאדה: הכול טוב.

סמי אבו שחאדה: לא יקרה כלום אם נדחה את הדיון הזה ונקיים אותו לא ביום שבו מתפזרת הכנסת, בצורה עניינית, בהסתמך על נתונים, בהסתמך על עובדות, ונראה מה עשה החוק הזה ב-2011.

מיכאל ביטון: אני לא נותן לך את כל מה שביקשת אבל הסיכום יכלול בקשה מהמ.מ.מ בקשה למחקר בעניין הזה שישרת את החקיקה של קריאה שנייה ושלישית וגם בתוך דברי ההסבר בחוק אנחנו נכניס את הבקשה לאיזונים, וכו', כפי שהיועץ המשפטי שלנו הציג במהלך הדיון.

אוסאמה סעדי: שאלה משפטית ליועץ המשפטי שעכשיו קרא את הנוסח המוצע.

אוסאמה סעדי: מבקשים להכניס את האזור.

אוסאמה סעדי: שאלתי היא: אנחנו ככנסת אין לנו סמכות לחוקק חוקים על שטחים שהם לא בתוך השטח הריבוני של מדינת ישראל.

אורית סטרוק: יש סמכות, יש סמכות.

אוסאמה סעדי: אין סמכות.

אוסאמה סעדי: הריבון שם הוא לא הכנסת, עם כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: זה לא חלק מהשטח הריבוני.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא נוכל ככנסת לחוקק חוקים באופן ישיר שחלים על השטחים הכבושים, "השטחים המוחזקים" בלשון בית המשפט, והריבון שם הוא המפקד הצבאי, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: אתה היית סגן שר הביטחון ואתה יודע.

מיכאל ביטון: הייתי שר במשרד הביטחון.

אוסאמה סעדי: אתה יודע שהחוקים שם – אם צריך יש חוק בישראל.

אוסאמה סעדי: אם יש חוק שהכנסת חוקקה ורוצים להחיל אותו בשטחים אז המפקד הצבאי דרך צו צבאי מאמץ את החוק הזה ומחיל אותו.

אוסאמה סעדי: איך פה מבקשים להחיל על ההתנחלויות, על המאחזים, וזה פשע נגד הממשלה - - -

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: הביטוח הלאומי, מס הכנסה וכמו הרבה חוקים שהכנסת - - -

אוסאמה סעדי: את לא יודעת.

אוסאמה סעדי: גם מס הכנסה וגם הביטוח הלאומי זה דרך הצווים ודרך משרד הביטחון - - -

אורית סטרוק: בתוך מס הכנסה יש סעיף שמחיל על יו"ש.

אוסאמה סעדי: אבל פה את מחילה חוק בשלמותו על האזור שאי אפשר – לכן אני מבקש חוות דעת של היועץ המשפטי.

אורית סטרוק: אתה רואה, יש חוקים - - -

ענבר בזק: דרך אגב, החוק מדבר על משפט פרטי, זה בכלל לא קשור למועצה ולאזור.

אוסאמה סעדי: אני מחיל - - -בשטחים?

מיכאל ביטון: לא להסביר כלום.

מיכאל ביטון: נציג משרד המשפטים בבקשה.

יניב יערי: אני אגיד בקצרה, גם להתייחס לנושאים שהועלו פה על ידי היושב-ראש וחברי הכנסת.

יניב יערי: אז קודם כל לעניין הגדרת המונח "אזור" והכללתו בתוך התיקון – האמירה שלנו שמתבטאת גם בהחלטת ועדת השרים שהדבר הזה הוא בעיקרו לא נדרש.

יניב יערי: בדיני האזור יש התייחסות לאגודות שיתופיות, וזו הדרך הנכונה לערוך את הדבר הזה - -

אורית סטרוק: אז - - -את זה לקראת שנייה ושלישית.

יניב יערי: - - ויש דרך גם לוועדות קבלה.

יניב יערי: והדבר הזה, לכן, צריך להיעשות בתוך דיני האזור.

יניב יערי: כך נעשה עד היום וייווצר פה בעצם מצב שיש בדיני האזור הגדרה אחת ובספר החוקים של מדינת ישראל הגדרה אחרת - - -

אוסאמה סעדי: אז אני מבקש להסיר את המילה "אזור", אדוני.

אורית סטרוק: אתה יכול לבקש מה שאתה רוצה.

אוסאמה סעדי: אני לא מבקש ממך ולא בונה עליך.

אוסאמה סעדי: אני מבקש מהיושב-ראש לאור ההערה של משרד המשפטים.

אוסאמה סעדי: אז מה?

אוסאמה סעדי: יש משרד משפטים.

יניב יערי: לעניין ההגדרות בסעיף 2 להצעה, לגבי הגדרת "יישוב קהילתי", אז קודם כל יש לנו את התוספת של חבלי ארץ נוספים, אז חשוב להגיד שחבלי הארץ שמצוינים בחוק הם לא כאלה שיש להם הגדרה סטטוטורית ברורה, וכזאת שאפשר לדייק אותה ולהבין את - - -

איתי עצמון: זאת הערה נכונה, אנחנו נבחן את זה בהמשך החקיקה.

יניב יערי: אז נגיד על הדבר הזה שבאמת הוא דרוש המשך בירור.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

יניב יערי: אני אשמח להתייחס לעניין מספר בתי האב.

יניב יערי: קודם כל צריך לשים לב באמת שההגדרה" "במקום "בתי אב" יבואו "מגרשים" – צריך לבדוק את המשמעות של זה, האם זה לא מגדיל את המספר באופן משמעותי עוד יותר, כי במגרש יכולה להיות לעתים יותר מיחידת דיור אחת, ולכן הדבר הזה דורש בחינה ואיך זה משפיע על האיזונים.

יניב יערי: באותה רוח, גם חשוב להגיד שהמספר 700 שמופיע בהצעה הנוכחית גבוה ב-100 בתי אב ומגרשים נוספים מעל הצעת החוק שהוגשה על ידי חבר הכנסת אורבך ואושרה על ידי ועדת השרים.

יניב יערי: המצב שבו הליך החקיקה שאותו אנחנו מתקנים כרגע נדון ברמת ספציפיקציה שאומרים ש-500 זה גבוה מדי ולכן מורידים ל-400, אז תוספת של 100 נוספים היא לא פשוטה.

יניב יערי: ואסיים עם הנקודה הזאת: כרגע, דבר החקיקה מתוקפו הנוכחי מדבר על 400.

יניב יערי: כרגע אנחנו עולים ל-700 לפי הצעת הנוכחית.

יניב יערי: פסק הדין, חשוב להדגיש, בעניין סבאח – כל חברי הכנסת כמעט נגעו בו, הוא פסק דין יחסית חריג, לא קבע בעצם האם החוק הוא חוקתי או לא, האם הוא עובר את בית המשפט או לא.

יניב יערי: הדחייה היא בעצם מעולם עילות הסף.

יניב יערי: המשמעות של הדבר הזה היא לא רק שהתיקון שעכשיו בפנינו הוא זה שייבחן בבית המשפט ככל שתוגש עתירה, אלא כל המתווה החוקי יוכל להיבחן.

מיכאל ביטון: בוודאי.

מיכאל ביטון: הכל שפיט.

מיכאל ביטון: זה בסדר גמור.

צבי האוזר: החוק יכול היה להיבחן בעשור האחרון.

מיכאל ביטון: הכול בדיק והכול שפיט.

צבי האוזר: ועל דעת החברה האזרחית – כנראה הם מבינים שהוא יציב, ולאור השינויים החוקתיים, כמו שאמרתי - - -

מיכאל ביטון: אני רוצה להבהיר: אני אמרתי שהיועצת המשפטית נתנה אישור לדון ולהצביע על החוק הזה.

מיכאל ביטון: אז האישור היה לדון בוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: ההחלטה להצביע ולאשר את החוק הזה היא של הקואליציה והאופוזיציה ביחד, בהסכמות.

מיכאל ביטון: היא לא עסקה בהאם להצביע או לא.

מיכאל ביטון: היא עסקה בזה שזה יכול להגיע לפה, לדיון.

מיכאל ביטון: אם דיון כולל הצבעה או לא – זה בסוף הסכמות של קואליציה ואופוזיציה.

מיכאל ביטון: זה רק כדי להבהיר את מה שאמרה היועצת המשפטית.

מיכאל ביטון: אנחנו עוברים להצבעה.

יניב יערי: אדוני, אם אני יכול רק לסיים את הנקודה - - -

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אמרת מספיק.

מיכאל ביטון: בניגוד לעמדתך כנראה שר המשפטים בעד.

מיכאל ביטון: עוד לא שמעתי מה מנכ"ל משרד המשפטים חושב, ואני לא יודע אם אתה מדבר בשמו, אבל עמדתכם תיבדק בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: יש הרבה דברים שייבדקו פה בקריאה שנייה ושלישית, וגם בדברי ההסבר לחוק אנחנו נכניס שייבדקו האיזונים והסוגיות שעלו פה בדיון הזה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: זאת ההסכמה שלי עם היועץ המשפטי, שבדברי ההסבר תיכנס הערה שייבדקו האיזונים והשיקולים כפי שעלו בדיון זה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, במחילה – אני מציינת שמרכז המידע והמחקר של הכנסת - - -

מיכאל ביטון: הוא יביא לנו מחקר חדש.

אורית סטרוק: יביא חדש - - -

מיכאל ביטון: אנחנו רושמים לפרוטוקול בקשה מהמ.מ.מ להביא לנו נתונים, מידע, וכל פרט שגם חבר הכנסת אבו שחאדה –תוכל לפנות אליהם עם מידע, שיביאו לנו את זה לדיונים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל ביטון: התיקון המילולי שנעשה ייכנס לחוק, במקום המילה "אחרי בתי אב" יופיע: "במקום בתי אב".

מיכאל ביטון: זה התיקון המילולי היחידי שעשינו בחוק, וזה הנוסח שמגיע להצבעה.

מיכאל ביטון: מי בעד הנוסח?

סמי אבו שחאדה: התייעצות סיעתית.

מיכאל ביטון: קיבלתם.

מיכאל ביטון: בעוד חמש דקות מצביעים על החוק.

מיכאל ביטון: נא לשבת.

מיכאל ביטון: הדיון מתחדש.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רם שפע, בבקשה.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: אני שומע את השיח בין כולם.

רם שפע: אין שום ספק, יש לחוק הזה משמעות אדירה להרבה מאוד יישובים בנגב ובגליל, אבל יש גם בחוק הזה מורכבויות מאוד משמעותיות שעלו גם בהרבה שיחות שהיו לנו לפני שהוא הגיע לקריאה ראשונה, ולפני הטרומית.

רם שפע: אני רק רוצה להזכיר שבמסגרת ההסכמות הקואליציוניות שהיו אז לפני הקריאה הראשונה הוסכם שבמידה וזה עובר קריאה ראשונה יוקם צוות של אנשים שידונו בזה לפני שמשלימים את ההליך, מכיוון שיש קשיים משמעותיים.

סמי אבו שחאדה: רגע, רגע.

מיכאל ביטון: אתה בקריאה שנייה עכשיו ואתה תצא החוצה.

רם שפע: אני רק משלים ואומר:

רם שפע: אני תומך בזה כי אני חושב שהמשמעות של זה גדולה וחשובה להרבה מאוד מקומות של התיישבות שלא מצליחים להמשיך את הצמיחה שלהם, עם אנשים שעוזבים, אבל אני אומר שיהיו הרבה דברים שיצטרכו להיבדק אחרי הקריאה הראשונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה, מפלגת העבודה תומכת בציונות דתית - - -לאן התדרדרתם?

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: מספיק.

מיכאל ביטון: עכשיו נגיד על מה מצביעים.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

איתי עצמון: הוועדה מצביעה על הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי-אב ביישוב קהילתי), לפי הנוסח של אחת היוזמות של הצעות החוק – אורית מלכה סטרוק.

איתי עצמון: התיקון היחיד שהוספנו הוא בהגדרת "יישוב קהילתי", זה פשוט תיקון לשוני טכני, אך מעבר לכך הנוסח נותר כפי שהיה.

מיכאל ביטון: עם ההערה שהוספנו לדברי ההסבר - - -

אוסאמה סעדי: - - - ההצעות?

מיכאל ביטון: לא מצביעים.

מיכאל ביטון: מיזגנו אותן לאחת.

איתי עצמון: היה מיזוג עם עוד שתי הצעות, ובדברי ההסבר, כפי שגם אמר יושב-ראש הוועדה, אנחנו נפרט בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית ייבחנו כל האיזונים שקיימים היום בהסדר הקיים בחוק, ובכלל זה הנושאים שאני העליתי בדבריי, בעניין השיקולים שקיימים היום שוועדת קבלה שוקלת, הרכב ועדת קבלה, השינוי שנעשה כאן מבתי-אב למגרשים, המספר של המגרשים ועוד סוגיות נוספות שעלו כאן – אנחנו נפרט אותן בדברי ההסבר.

מיכאל ביטון: אני אוסיף ואומר שביצענו פה הליך חקיקה בניקוי שולחן בהסכמת קואליציה ואופוזיציה, לא כל האופוזיציה.

מיכאל ביטון: ואנחנו עושים את זה בידיעה שיהיו דיוני עומק.

קריאות: - - -

קריאה: אני מציין שלא כל הקואליציה.

מיכאל ביטון: מי שמתנגד לא ראינו אותו פה.

קריאה: מרצ התנגדה.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: אמרנו – בקריאה שנייה ושלישית זה יידון וישופר ויתוקן.

מיכאל ביטון: והלוואי ויגיע להסכמות רחבות עוד יותר ממה שהגענו אליהן כאן.

סמי אבו שחאדה: שיירשם בפרוטוקול שזה לא כל הקואליציה.

מיכאל ביטון: מי בעד החוק כפי שהוקרא?

מיכאל ביטון: הצבעה בעד – 5 נגד – 1 נמנעים – אין החוק אושר לקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: חמישה בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

קריאה: חברת הכנסת ענבר בזק מחליפה את חבר הכנסת בועז טופורובסקי, חברת הכנסת נירה שפק מחליפה את חבר הכנסת רון כץ וחבר הכנסת רם שפע מחליף את חבר הכנסת יבגני סובה.

קריאה: רביזיה.

מיכאל ביטון: תהיה הצבעה על הרביזיה עוד חצי שעה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.