ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 324, 2022-06-29 12:30

גלעד קריב: מכובדיי, צוהריים טובים לכולם.

גלעד קריב: חברת הכנסת רוזין, תודה שהצטרפת אלינו.

גלעד קריב: בוודאי חברת הכנסת שיר תגיע מתי שהוא.

מיכל רוזין: גם עאידה.

מיכל רוזין: הן יורדות מהמליאה.

גלעד קריב: אנחנו בדיון, הכנה לקריאה שנייה ושלישית, על שתי הצעות חוק פרטיות, האחת של חברת הכנסת מיכל רוזין ושל חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, הצעות שמיזגנו בדיונים קודמים - הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 8) (תביעה בשל אחריות לתקיפה מינית או התעללות בקטין), התשפ"ב-2022, פ/2217/24 ו-פ/24/1935.

גלעד קריב: הצעה נוספת היא הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 7) (הארכת תקופת התיישנות של תובענה בגין עבירת מין), התשפ"ב-2022, פ/1859/24 של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

גלעד קריב: חלף הרבה זמן מאז הדיון הקודם ולכן אני מבקש מהיועצת המשפטית להבהיר את מסגרת הדיון שלנו בשתי הצעות החוק.

גלעד קריב: מטרתנו היא לאחד את הצעות החוק ולהביא נוסח מוסכם.

גלעד קריב: אני מבין שיש עוד צורך לבדוק עניינים שונים שהתשובה לגביהם לא ברורה.

גלעד קריב: הצעת החוק שתצא מהוועדה תצא בנוסח שאנחנו מאמינים שהוא נוסח שגם מיטיב וגם מיישם את התכליות של החקיקה הזאת אבל גם נוסח שלא מעמיד סכנות לדברי חקיקה אחרים או לפרקטיקות אחרות בדין האזרחי ובדין הפלילי.

גלעד קריב: אני מקדם בברכה את נציגות משרד המשפטים, דוקטור תמר קלהורה ועורכת הדין אתי ליבמן עפאים.

גלעד קריב: שלום גבירותיי.

גלעד קריב: נמצאת איתנו עורכת הדין מיה אוברבאום מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

גלעד קריב: כאמור, חברת הכנסת רוזין כבר איתנו.

גלעד קריב: גברתי היועצת המשפטית, אנא הכניסי אותנו ברזי החקיקה.

גלעד קריב: הזכירי לנו את רזי החקיקה.

טליה ג'מאל: אנחנו מדברים כרגע על התיישנות אזרחית בעבירות מין.

טליה ג'מאל: יכולת להגיש תביעה אזרחית נזיקית בעניין עבירת מין שנעשתה בקטין בעיקר, בקטין או עד גיל 21 על ידי בני משפחה.

טליה ג'מאל: יש לנו כאן שתי הצעות חוק.

טליה ג'מאל: אני אתחיל מהצעת החוק של חברת הכנסת שיר סגמן.

טליה ג'מאל: הדבר הראשון שהיא מבקשת לעשות בהקשר של עבירת מין בקטין – זאת הכותרת הכללית כרגע – שהתנהל בעניינה הליך פלילי, קובע היום החוק שתקופת ההתיישנות להגשת הליך אזרחי תוארך בשנה מהיום שפסק הדין הפלילי נעשה חלוט.

טליה ג'מאל: היום זה קובע את זה רק ביחס לעבירות מין בקטינים.

טליה ג'מאל: הצעה אחת של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן היא לבטל את ההחרגה הזאת ולקבוע שזה יחול, לא משנה מתי נעשתה עבירת המין, בין אם זה בקטין ובין אם זה בבגיר, תקופת ההתיישנות תוארך בשנה מעבר לפסק דין פלילי חלוט.

טליה ג'מאל: הדבר השני שאנחנו מתייחסים אליו הוא לגבי תקופת ההתיישנות האזרחית באופן עקרוני.

טליה ג'מאל: היום החוק קובע שתקופת ההתיישנות האזרחית בעניין עבירת מין בקטין שלא הוגש בעניינה כתב אישום, הוא למעשה עד גיל 35 וכאשר כן הוגש כתב אישום, כן התנהל הליך פלילי, ההתיישנות האזרחית נגמרת או בגיל 25 או שנה מיום שפסק הדין הפלילי נעשה חלוט, לפי המאוחר.

טליה ג'מאל: הצעת החוק של מיכל שיר סגמן שהתבססה על דוח ועדת ברלינר בזמנו באה והציעה שאם כתב האישום הוגש עד גיל 18, זה לא "יפגע" בהתיישנות האזרחית.

טליה ג'מאל: מאז דוח ועדת בלינר גם ישבה ועדה בין-משרדית בנושא הזה.

טליה ג'מאל: הם הציגו בפנינו כאן בוועדה את שלבי העבודה לאורך הזמן ואנחנו מבינים שיש גם הסכמה של הממשלה להגיד שזה לא משנה מתי הוגש כתב האישום, כתב האישום עצמו לא אמור להשפיע על תקופת ההתיישנות בהליך האזרחי, בטח כאשר הנפגעת או הנפגע לא שולטים בעצם ההליך הפלילי, לא בהגשה שלו ולא בתזמון ולכן יש כרגע הסכמה בהקשר של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן לבטל את ההחרגה ולקבוע שלא משנה אם הוגש הליך פלילי או לא הוגש הליך פלילי, תקופת ההתיישנות הבסיסית בהליכים אזרחיים היא עד גיל 35.

טליה ג'מאל: מעבר לזה, ככל שהוגש הליך פלילי, יוארך בשנה.

טליה ג'מאל: זאת המסגרת של הצעת חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

טליה ג'מאל: יש לנו את ההצעה של חברות הכנסת מיכל רוזין ועאידה תומא סלימאן.

טליה ג'מאל: חברות הכנסת האלה הציעו דבר נוסף.

טליה ג'מאל: היום ההתיישנות האזרחית עד גיל 35 היא אך ורק נגד הפוגע.

טליה ג'מאל: התפיסה הרציונלית בבסיס הדבר, כשזה נחקק בזמנו, הייתה לבוא ולהגיד עד גיל 35 זאת תקופת התיישנות מאוד מאוד ארוכה, יכול להיות שצדדים שלישיים לא יודעים מה היה, קשה מאוד לדעת מה היה, קשה מאוד להתגונן בתביעות כאלה שמוגשות אחרי הרבה מאוד זמן, ולכן הרציונל של המחוקק בזמן אמת היה לבוא ולומר, בסדר, הפוגע, עם כל הכבוד, ההצדקה המוסרית לכאורה לא להאריך לו את תקופת ההתיישנות היא נמוכה יותר, מן הסתם הוא יודע אם הוא פגע ולכן עשו את זה רק נגד הפוגע.

טליה ג'מאל: באות חברות הכנסת ומציעות גם נגד צדדים שלישיים וגם בטענות של רשלנות בפיקוח במוסדות שזה סוג אחד.

טליה ג'מאל: הדיון הקודם נסוב הרבה סביב הנושא של בני משפחה שמסתירים או עוזרים.

טליה ג'מאל: אמרו שגם כאן

טליה ג'מאל: אנחנו רוצים להאריך את תקופת ההתיישנות.

טליה ג'מאל: בדיון הקודם ולקראת הדיון הקודם הממשלה התריעה, ובצדק, שיש כאן קושי.

טליה ג'מאל: באמת יש כאן שני אינטרסים מתנגשים בצורה מסוימת.

טליה ג'מאל: מצד אחד אנחנו יודעים שהנפגעים והנפגעות בעבירות מין, בטח בקטינים, לוקח זמן להתגבש ולהיות מסוגלים להתמודד עם ההליך הזה.

טליה ג'מאל: אנחנו יודעים שמספר התביעות האזרחיות שמוגשות נורא נמוך.

טליה ג'מאל: מצד אחד אנחנו מנסים למצוא את הדרך איך להגדיל את זה ולתת להם את הנגישות לסעד הזה שהן זקוקות לו, ומצד שני באמת יש קושי אמיתי של גופים ומוסדות וצדדים שלישיים להתמודד ולהגן על עצמם בתביעות אחרי 25 שנים או אחרי 30 שנים.

טליה ג'מאל: לכן ניסינו למצוא איזון בין שני האינטרסים המנוגדים.

טליה ג'מאל: ההצעה של הממשלה שבאה בעקבות אמירה של חבר הכנסת רוטמן בדיון אמרה בואו נשתמש בנטלים בפקודת הנזיקין, יש שם נטל שנקרא הדבר מדבר בעד עצמו, סעיף 41 לפקודת הנזיקין שאומר בהוכחה של תביעת רשלנות, אם יותר סביר שהאחריות הייתה לנתבע, אם הנכס שגרם לו נזק היה בשליטה מלאה של הנתבע ויותר סביר שהנתבע אחראי - ואנחנו לא יודעים מה בדיוק נעשה שם – אז אנחנו יכולים להעביר את נטל ההוכחה מהתובע לנתבע.

טליה ג'מאל: הממשלה אמרה, בסדר, בואו תגידו שבין גיל 28 לגיל 35, כאשר התקופה כבר מאוד מאוד מאוחרת ומאוד קשה להתגונן ומאוד קשה לנו כמי שלא היה אחראי ישיר אלא רק רשלנות ופיקוח לדעת מה הי, בואו ותגידו ששם לא מעבירים את הנטל.

טליה ג'מאל: הוועדה הכניסה את זה לתוך הצעת החוק לקריאה ראשונה תוך הסבר גם לפרוטוקול וגם בדברי ההסבר של ההצעה.

טליה ג'מאל: כתבנו והסברנו שהדבר הזה מורכב וצריך עוד בדיקה, מה המשמעויות.

טליה ג'מאל: זאת התעסקות בעולם קצת אחר של פקודת הנזיקין ואנחנו רוצים לבדוק מה המשמעויות והאם זאת הדרך הנכונה לאזן בין שני השיקולים הנוגדים.

טליה ג'מאל: אנחנו, הייעוץ המשפטי לוועדה, עשינו עוד הכנה לקראת הדיון היום ואנחנו חושבים שזה מורכב.

טליה ג'מאל: אנחנו חושבים שגם יש כאן מורכבות לשונית.

טליה ג'מאל: סעיף 41 לפקודת הנזיקין, אמנם מוחל גם על בני אדם בסיטואציות מסוימות, בעולמות של רשלנות רפואית משתמשים בדבר הזה, אבל בעולמות של עבירות מין גם עד גיל 25 בהקשרים שלנו, שהיום אפשר לתבוע, גם בעולמות של תקיפת קטינים בעבירות אלימות במוסדות חינוך וגם בעולמות של עבריינות מין כנגד בגירים במוסדות אחרים כמו השב"ס.

טליה ג'מאל: לא מצאנו דוגמה אפילו אחת לפסק דין שבו נעשה שימוש בפסיקה, בפסק הדין, בנטל הזה.

טליה ג'מאל: לכן נראה לנו היום לבוא ולומר שזה לא חל מגיל 28 עד 35, עלול להשתמע שזה כן חל עד גיל 28.

טליה ג'מאל: אנחנו לא יודעים איך הדבר הזה יפורש בפסיקה, זה מעולם לא נעשה וגם ברמה הלשונית של החזקה עצמה אנחנו חושבים שיש בעייתיות עם זה שהמחוקק עכשיו יבוא כאילו על הדרך בהצעה הזאת ויגיד שנכס שלא נקבעה שליטה מלאה עליו, זה לכאורה מורה שעושה עבירת מין.

טליה ג'מאל: לכן אנחנו מנסים להביא לאיזון אחר.

טליה ג'מאל: זאת ההצעה שאושרה בקריאה ראשונה והיא החלופה הראשונה שהבאנו בפניכם.

טליה ג'מאל: יש כאן עוד שתי חלופות.

טליה ג'מאל: בהקשר הזה אני רק אוסיף שהטענה הזאת של הנטלים נטענת כמעט בכל תביעת נזיקין, גם בהקשרים האלה.

טליה ג'מאל: התובעים והתובעות טוענים את זה כמעט תמיד.

טליה ג'מאל: אנחנו גם רואים התייחסות לזה בפסיקה אבל כאן אנחנו לא רואים פסקי דין שנשענו על הדבר.

טליה ג'מאל: בכל מקרה, נשמח לשמוע גם את עמדת הממשלה בהקשר הזה ובעיקר של הפרקליטות.

טליה ג'מאל: זאת ההצעה הראשונה שנמצאת בפניכם.

טליה ג'מאל: החלופה השנייה שאנחנו כלשכה משפטית הצענו היא חלופה אולי באמצע במובן מסוים של במקום להאריך עד גיל 28 בלי נטלים, נאריך עד גיל 30 בלי העברת נטלים ואז הפרקליטות כאילו מרוויחה את ההגנה שאין כאן הארכה עד גיל 35 אלא רק עד גיל 30 ואנחנו לא מתעסקים בעולם הזה של הנטלים.

טליה ג'מאל: יש כאן עוד כמה הצעות אבל כרגע להבנתי אלה שתי ההצעות העיקריות שעל סדר היום.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: התייחסות של חברות הכנסת המציעות או שאנחנו רוצים קודם לשמוע התייחסות של הממשלה?

עאידה תומא סלימאן: אולי נשמע את התייחסות הממשלה.

גלעד קריב: אני מבין שגם היה שיח עם הפרקליטות ותכף נשמע את הפרקליטות.

תמר קלהורה: אני רוצה לומר שאכן לאחרונה היו כל מיני שיחות ובדיקות ובסופו של דבר נמסר לי שהפרקליטות - - בנוסח בקריאה הראשונה.

עאידה תומא סלימאן: את מדברת על הצעת החוק שלי.

תמר קלהורה: כן.

תמר קלהורה: הצעת החוק שלך היא מוסכמת.

תמר קלהורה: זה עולה בקנה אחד עם המלצות הצוות שעובד על הדוח של נפגעי עבודה.

תמר קלהורה: כמו שאמרנו בדיון הקודם, הבעיה המרכזית של חלוף הזמן היא הבעיה הראייתית.

תמר קלהורה: היא בעיה ראייתית שפועלת נגד כולם.

תמר קלהורה: היא פועלת גם לרעת התובע, גם לרעת הנתב והיא פועלת גם לרעת האינטרס הציבורי.

תמר קלהורה: לכן בהתייעצויות שערכנו לקראת הקריאה הראשונה בהשתתפות נציגי הפרקליטות, דובר על כך שמבחינתנו גם השהיה של המרוץ עד גיל 28 – זאת אומרת, דחיית הגשת התביעה עד גיל 35 – היא לא רצויה אבל אם לא יתאפשר להעביר את הנטל, מבחינתנו זה משהו שאנחנו מעדיפים אותו.

תמר קלהורה: זאת אומרת, הדגש הוא לא כל כך על הזמן, האם התביעה תוגש עד גיל 30 או עד גיל 35.

תמר קלהורה: אם יותר לתובע לנסות להעביר את הנטל, זאת אומרת, לבוא ולומר בהתקיים תנאים א', ב' ו-ג', הנטל הוא על הנתבע להוכיח שהוא לא התרשל, מבחינתנו זה מחסל את מעט הסיכויים שעוד נותרו להגיש את התביעה וזה לא כל כך משנה אם זה עד גיל 30 או עד גיל 35.

גלעד קריב: זו מטרת הממשלה בהסכמה שלה לחסל את הסיכוי להגיש תביעה?

תמר קלהורה: לא.

תמר קלהורה: אחת הבעיות בתביעה נגד מוסד, הבעיה שמוסד – להבדיל מאדם – המטרה היא לא לחסל תביעות.

תמר קלהורה: המטרה היא להיות מסוגל להתגונן בפני תביעה.

גלעד קריב: אני חייב לומר שאני לא מצליח להבין את הביטוי שנאמר כאן שזה יחסל את הסיכוי לתביעה.

תמר קלהורה: זה יחסל את הסיכוי להתגונן מפני התביעה.

גלעד קריב: אם לא יעבור הנטל.

תמר קלהורה: אם כן יעבור הנטל.

גלעד קריב: לא ברור.

גלעד קריב: סליחה.

תמר קלהורה: אם לא ברור, אני אבהיר.

גלעד קריב: על זה דיברנו.

גלעד קריב: אני רוצה לדייק כי זה משפט שחשוב להבין.

גלעד קריב: מבחינת

גלעד קריב: כם – ואולי אני לא שמעתי טוב ואולי הדברים לא הובהרו עד דיים – לשיטתכם, אם נישאר עם ההסדר הקיים לגבי הנטלים, בהינתן חלוף הזמן וכאשר אנחנו מדברים על מוסד, זה מחסל את הסיכוי להתגוננות.

תמר קלהורה: כן.

גלעד קריב: לא את הסיכוי להצליח בתביעה.

תמר קלהורה: את הסיכוי להתגוננות.

תמר קלהורה: זאת הייתה הכוונה.

גלעד קריב: חשוב להבהיר את זה.

גלעד קריב: בסדר גמור.

תמר קלהורה: הסיבה היא די פשוטה כי בסופו של דבר מדובר על אילו ראיות צריך להביא כל צד ומה המשקל שצריך לתת להן, מה הכמות, מה המשקל ומה הצורך.

תמר קלהורה: בתביעה שמוגשת אחרי הרבה שנים, גם בתוך תקופת ההתיישנות, הסיכוי של מוסד להתגונן מול תביעה כאשר האחריות היא לא פרסונלית והוא צריך לנסות ולמצוא מסמכים ולמצוא אנשים, גם כך היא מאוד קטנה.

תמר קלהורה: זאת אומרת, גם בתוך תקופת ההתיישנות היא מאוד קטנה, קל וחומר כאשר מדובר בתביעות שלא היה בגינן הליך פלילי כמו שמוצע בהצעת החוק המקורית.

תמר קלהורה: זאת אומרת, כשלא היו הליכים של חקירה ודרישה ואין פסק דין.

תמר קלהורה: הרי אם יש פסק דין, אין מחלוקת שלא צריך את סעיף 41 ואין בעיה לתובע להוכיח את התביעה שלו.

תמר קלהורה: הוא לא נזקק לכלל הזה שמשמעותו העברת הנטל כי יש לו פסק דין חלוט ואז פקודת הראיות נותנת לו יתרונות דיוניים והתביעה למעשה במצב כזה, גם אם היא מול צד ג', היא כבר עוברת בעיקר לדיון בשאלת הנזק כי מול שאלת אחריות בנסיבות האלה כבר קשה מאוד להתגונן.

טליה ג'מאל: אם אפשר לציין שזאת בעצם החלופה השלישית שנמצאת בפני חברי הכנסת, שזאת הייתה ההצעה שלנו.

טליה ג'מאל: בגלל שההצעה של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן מרחיבה את הקבוצה נגד הפוגע עד גיל 35, אז באנו ואמרנו שגם כך היום זה לא יהיה רק מי שלא התנהל בעניינו הליך פלילי אלא גם אם התנהל הליך פלילי.

טליה ג'מאל: ולכן הצמצום כאן יכול להיעשות בדרך הזאת של לבוא ולומר שאנחנו מאריכים עד גיל 35 לצדדים שלישיים רק אם היה הליך פלילי.

טליה ג'מאל: כלומר, רק אם גם המדינה שוכנעה שהאירוע עצמו התקיים והלכה עם ה לבית משפט.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים מה אחוז כתבי האישום בעבירות מין שמגישה הפרקליטות.

תמר קלהורה: אני רוצה לומר שאני מסכימה.

תמר קלהורה: זאת אומרת, אני לא חושבת שהצמצום לכתבי אישום הוא דבר טוב בדיוק מהסיבה שאמרת.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל ברגע שאתן מדברות על כך שזה יכלול רק את הקבוצה שיש בידיים שלה פסק דין פלילי, זאת אומרת שאנחנו מצמצמים את האפשרות לצדק הזה לקבוצה מאוד מאוד קטנה.

תמר קלהורה: אני מסכימה.

עאידה תומא סלימאן: ואז מה עשינו?

תמר קלהורה: אני חשבתי לאורך כל הדרך שהתועלת המרכזית של ההצעה הזאת היא לא בהיצמדות לכתב האישום אלא דווקא לגבי אותם אנשים שמכל מיני סיבות לא התנהל בעניינם הליך פלילי ובגיל מאוחר אם אזרו אומץ או שהיה זיכרון ולראשונה הם באו והגישו תביעה נגד הפוגע ונגד המדינה.

עאידה תומא סלימאן: התגובה לא הייתה אליך אלא לגבי החלופה השלישית.

גלעד קריב: אנחנו ביום מאוד מאוד עמוס.

גלעד קריב: אני מבין שיש היום הסכמות בין חברות הכנסת המציעות לבין הממשלה.

טליה ג'מאל: לא צריך לשנות נוסח.

טליה ג'מאל: הנוסח שעלה לוועדת שרים לחקיקה.

טליה ג'מאל: זה עלה לקריאה ראשונה עם סעיף 41.

טליה ג'מאל: עליו אנחנו מדברים.

מיכל רוזין: זה מה שהגיע לאישור ועדת השרים לחקיקה.

גלעד קריב: הכול בסדר.

גלעד קריב: אני מבקש לשמוע את עמדת הפרקליטות ואחר כך נברר את הנוסח, נקריא ונצביע.

שרון מן אוריאן: אני ראשת תחום נזיקין בפרקליטות המדינה.

שרון מן אוריאן: אני מתנצלת על שלא הגעתי לדיון ואני ב-זום.

שרון מן אוריאן: יכול להיות שתצטרכו יותר לכוון אותי ולומר לי למה אתם בעצם מצפים.

שרון מן אוריאן: אני אפתח ואומר שאנחנו בהחלט מודעים לקשיים ולחסמים שעומדים בפני נפגעי ונפגעות עבירות מין בהגשת תביעות נזיקין וכרגע נעשית עבודה במשרד המשפטים לנסות לחפש דרכים להסרת החסמים.

שרון מן אוריאן: העמדה שלנו לא באה מהמקום, חס וחלילה, של לנסות להגביר את החסמים האלה או לא להסיר אותם.

גלעד קריב: היועצת המשפטית רוצה לקבל את עמדתכם גם לפרוטוקול באיזושהי סוגיה.

טליה ג'מאל: אנחנו נמקד את הסוגייה.

טליה ג'מאל: העניין הוא רק סעיף 41.

טליה ג'מאל: לגבי סעיף 41, האם אתם לא חוששים שהיום המחוקק בא פעם ראשונה ומחיל את זה ומתייחס לזה בהקשר של עבירות מין?

טליה ג'מאל: עד היום אנחנו לא רואים בדיקה שהשתמשה בסעיף 41 כדי לקבוע חבות.

טליה ג'מאל: לכן, האם אתם לא חוששים שכאשר אנחנו באים ואומרים שסעיף 41, אי אפשר להשתמש בין גיל 28 ל-35, המשמעות היא שהמחוקק בדרך קצת לא אלגנטית אומר שזה כן חל עד גיל 28 בפעם הראשונה על גב ההצעה הזאת?

טליה ג'מאל: זאת בעצם השאלה.

שרון מן אוריאן: אלה בעצם שני דברים נפרדים.

שרון מן אוריאן: יש את סעיף 41 והוא חל באופן כללי על תביעות נזיקין וזה סעיף שהתובע מנסה להעלות אותו ולטעון שבגלל החלות של הסעיף הזה הוא לא צריך לעמוד בנטל הראיה אלא הנתבע צריך, מעביר את נטל הראיה ומאוד מקשה במובן הזה על הנתבע.

שרון מן אוריאן: זה סעיף שחל בהתאם.

שרון מן אוריאן: זאת אומרת, הוא חל תמיד או יכול לחול תמיד.

שרון מן אוריאן: האם מחילים אותו בסיטואציה של עבירות מין או פגיעות חמורות מהסוג הזה, זו שאלה נקודתית בהתאם למקרה הספציפי שעולה בפני בית המשפט.

שרון מן אוריאן: באמת שאני לא יודעת.

שרון מן אוריאן: אני לא עשיתי את הסטטיסטיקה, אני לא יודעת אם מישהו עשה אותה, לא יודעת אם זה הצליח למישהו.

שרון מן אוריאן: האם זה יכול לחול?

שרון מן אוריאן: בוודאי שזה יכול לחול.

טליה ג'מאל: זה ברור, אבל זאת הרחבה.

שרון מן אוריאן: זה שהמחוקק אומר שהסעיף לא יחול במקרים ספציפיים, בעיני לא צריך לקרוא מתוך זה שבהכרח חל במקרה אחר אלא הוא יכול לחול בהתאם לנסיבות.

גלעד קריב: האמירה הזאת חשובה לפרוטוקול וזאת העמדה של הגורמים המוסמכים, גם משרד המשפטים וגם הפרקליטות.

שרון מן אוריאן: כן חשוב לנו להגיד שאנחנו תומכים במה שתמר אמרה.

גלעד קריב: אנחנו מקווים שכך תהיה גם דעתם של בתי המשפט אבל זה סיכון שאתם לוקחים על עצמכם.

שרון מן אוריאן: זאת לא שאלה של דעה של בתי המשפט.

שרון מן אוריאן: השאלה היא מתי זה מוחל, האם בית המשפט מקבל את הטענה.

שרון מן אוריאן: בית המשפט יקבל את הטענה במקרה ספציפי.

שרון מן אוריאן: בית המשפט בדרך כלל לא נותן פסיקה רוחבית שאומרת שסעיף 41 תמיד יחול במקרה כזה וכזה או תמיד לא יחול במקרה כזה וכזה.

שרון מן אוריאן: הוא דן במה שבא לפניו.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אני מעלה להצבעה את המיזוג של שתי הצעות החוק.

גלעד קריב: זה אומר שכמובן הדברים גם מחייבים את אישור ועדת הכנסת ולכן האישור הוא על תנאי שיינתן אישור מוועדת הכנסת לנושא המיזוג.

גלעד קריב: לשלושת חברות הכנסת הנכבדות שנוכחות כאן יש זכות הצבעה כנציגות סיעתן.

גלעד קריב: אנחנו מעלים להצבעה את המיזוג של פ/2217/24 ו-1934/24 עם הצעת החוק פ/1859/24.

גלעד קריב: את הכותרות הקראנו.

גלעד קריב: מי בעד המיזוג?

גלעד קריב: אושר

גלעד קריב: המיזוג אושר פה אחד.

גלעד קריב: אנחנו עוברים להקראת הנוסח המשולב על ידי היועצת המשפטית של הוועדה ואחר כך נצביע על הנוסח המשולב.

טליה ג'מאל: הנוסח לא בפניכם אבל הוא שילוב של הקריאה הראשונה, כמובן בכפוף אחר כך לשינויי נוסח.

טליה ג'מאל: תיקון סעיף 18א בחוק ההתיישנות התשי"ח-1958 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 18א –

א) יבוא: "(א1) הוראות סעיף 41 לפקודת הנזיקין (נוסח חדש) לא יחולו בתובענה כאמור בסעיף קטן (א) שהוגשה לאחר שמלאו לנפגע 28 שנים והנתבע אינו הפוגע בנפגע, בן משפחתו או אדם שהיה אחראי עליו".

א) יבוא: תיקון סעיף 18ב2 בסעיף 18ב2 לחוק העיקרי, המילים "שבוצעה בקטין או באדם שטרם מלאו לו 21 שנים, לפי העניין" - יימחקו.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: האם מישהו מחברות הכנסת - ואני מניח שהתשובה שלילית – מעוניינת להציג הסתייגויות?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיכל רוזין: אני יכולה להציע הסתייגות והם יבטלו אותה או לא יסכימו לה?

גלעד קריב: כן.

טליה ג'מאל: את גם מנמקת אותה?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אני מוותרת על ההסתייגות.

טליה ג'מאל: אני אציע לחברות הכנסת המציעות לרשום אתכן לבקשת רשות דיבור.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: בהחלט.

גלעד קריב: יישר כוחכן חברותיי על קידום הנושא.

גלעד קריב: תודה לכן נציגות משרד המשפטים.

גלעד קריב: לא פניתי לאיגוד מרכזי הסיוע.

מיה אוברבאום: האיגוד שמח.

גלעד קריב: אתם בוודאי תומכים ותומכות.

עאידה תומא סלימאן: הן יהיו יותר שמחות אם נעביר גם את יחסי הממון.

גלעד קריב: בוודאי שנעביר את יחסי הממון.

גלעד קריב: לפני ההצבעה אני רוצה לומר משהו שלדעתי ייתמך לחלוטין על ידי שלושתכן.

גלעד קריב: בצד השמחה הגדולה על אישור החוק הזה – ואני מקווה במליאה בעוד כמה שעות – אני כבר אמרתי הבוקר שהעובדה שיש מחלוקת סביב חוק הפיקוח האלקטרוני היא לא רק בושה וחרפה.

גלעד קריב: בושה וחרפה, אפשר לדבר על חוק המטרו, על הוויזות לארצות הברית, אבל כאן זאת ממש שפיכות דמים של ממש ואני לא מהסס לומר את זה לפרוטוקול.

גלעד קריב: אני מתכוון לומר את זה פעם אחר פעם במליאה בכל ההצעות שיעלו.

מיכל רוזין: הכותרת הבאה כבר בדרך.

גלעד קריב: פשוט מצב של שפיכות דמים.

גלעד קריב: לא יאמן שמחוקקים בבית הזה, מטעמים פוליטיים צרים, לוקחים על עצמם אחריות ישירה לשפיכות דמים של נשים במדינת ישראל.

גלעד קריב: זה הרבה יותר מבושה וחרפה.

גלעד קריב: זאת ממש פשיטת רגל מוסרית.

גלעד קריב: אני מקווה שהתבונה והמצפון בעיקר ייכנסו בראשם ובליבם של מי שמונעים כרגע את קידומו של החוק, חוק ששווה להשאיר עליו את המליאה פתוחה עד מחר בלילה כדי להעביר ולסיים את חקיקתו.

גלעד קריב: מי בעד אישור הצעת החוק הממוזגת?

גלעד קריב: אושר

טליה ג'מאל: בכפוף לאישור ועדת הכנסת.

גלעד קריב: הצעת החוק אושרה פה אחד.

גלעד קריב: תודה לחברותיי.

גלעד קריב: יום טוב.